ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 18, פרוטוקול מספר 250, 2012-06-06 10:00

דני דנון: בוקר טוב לכולם, אני שמח לפתוח ישיבה של ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות.

דני דנון: אנחנו היום עורכים ישיבה מיוחדת, ישיבת הוקרה למר בוריס גלפנד, סגן אלוף העולם בשחמט.

דני דנון: אנחנו כולנו עקבנו, בוריס, אחרי המשחק ואני חושב שההישג הגדול שלך ברמה העולמית, הוא גם הישג למדינת ישראל, לעם היהודי ולשחמט בכלל.

דני דנון: אפשר להסתכל ביומיים האחרונים או בשבוע האחרון על כמות ההתעניינות בנושא השחמט, שזה ההישג הגדול.

דני דנון: אני לא משגשג בהישג הגדול והכביר שלך, שאני גם חייב לומר, כחובב ספורט, שאני חושב שזה היה מרתק מבחינה ספורטיבית, לראות את ההתמודדות המרשימה.

דני דנון: אני חושב שההישג הגדול הוא באמת לחובבי השחמט, ואני כאב לשלושה ילדים קטנים, אז גם פתאום בבית מדברים על שחמט וכללים וחוקים ומשחקים.

דני דנון: אני חושב שאנחנו באמת צריכים לנצל את המומנטום הזה של ההתעוררות בישראל בנושא השחמט.

דני דנון: אין ספק שגם בנושא העלייה והקליטה, שהוועדה הזאת אמונה על הנושא, אנחנו יכולים להיות מאד מאד גאים על הכבוד הרב שהבאת לכל עולה באשר הוא, שעולה למדינת ישראל ואומר אני עולה, אבל אני גם מביא כבוד למדינת ישראל, מביא הישגים למדינת ישראל.

דני דנון: ובהחלט, בשם הכנסת, אני רוצה להביע הערכה, תודה והוקרה על כל הפעילות.

דני דנון: לפני שנפתח את הישיבה, אנחנו רוצים להעניק לך שי צנוע מהכנסת.

דני דנון: אני רוצה להודות לדנה, מנהלת הוועדה.

דני דנון: לא יכניסו פה את כל כלי השחמט, אבל אפשר להכניס פה דברים אחרים.

דני דנון: זה מוגש לבוריס גלפנד, סגן אלוף העולם בשחמט, בהוקרה מוועדת העלייה, הקליטה והתפוצות של הכנסת.

דני דנון: נעשה את הקטע הרשמי, כדי שנוכל לעבור לת'כלס.

בוריס גלפנד: ממש תודה, תודה רבה, מכל הלב.

דני דנון: אני רוצה לבקש כמובן קודם כל מסגן אלוף העולם.

דני דנון: אנחנו היום נמצאים ביום פוליטי מאד מעניין כאן בכנסת, בוריס, של נושאים חשובים, אבל זה גם שחמט.

דני דנון: גם אנחנו צריכים עכשיו לעשות מהלכים ולחשוב מה יהיה בצד השני ומי יצביע ומי ייכנס ומי ייצא ומי ילך.

דני דנון: אז אני חושב ש - - -

מרינה סולודקין: אנחנו באותה קואליציה, אז למה לצד השני?

דני דנון: בלי לקבל מט.

דני דנון: אני חושב שבהחלט אחד הדברים היפים בשחמט, שאתה מפתח יכולות חשיבה שאתה למד מהן גם על דברים אחרים.

דני דנון: אני רוצה לבקש מבוריס לומר מספר מילים, בבקשה, בוריס גלפנד.

בוריס גלפנד: קודם כל אני רוצה להגיד תודה, זה כבוד גדול בשבילי שוועדה של הכנסת הזמינה אותי וגם מארחת אותי ואני מאד מקווה שבוועדה אנחנו נוכל לדבר ולעשות משהו, כדי שהדור הבא של ישראלים, ידעו כולם לשחק שחמט, כי זה ממש עוזר בחיים, בלימודים ובטח אנחנו הולכים לשמוע את כולם, ותודה לכולם שהזמינו אותנו לפה.

דני דנון: תודה בוריס.

דני דנון: בהחלט הבאת כבוד גדול למדינת ישראל, לעולים.

דני דנון: גם חברת הכנסת מרינה סולודקין נמצאת פה וחברת הכנסת ליה שמטוב וגם הן יברכו.

דני דנון: נמצא גם כבוד השופט אור, שהוא נשיא כבוד.

דני דנון: לפני חברי הכנסת, אני רוצה לבקש מהשופט אור לומר מספר מילים, ולנצל את ההזדמנות, לא כל יום איגוד השחמט זוכה בכזאת הזדמנות, שצריך לתפוס את הרגע - - -

קריאה: מגיע לו.

דני דנון: מגיע לו.

דני דנון: אני אומר, צריך לתפוס את ההזדמנות.

דני דנון: בישיבה היום אנחנו גם ננסה לקבל החלטות שיעזרו לכם מבחינת תקציבים וגם מבחינת דברים אחרים, פשוט למנף את ההישג האדיר הזה לדברים נוספים.

דני דנון: אני רוצה לבקש מכבוד השופט תאודור אור, נשיא כבוד של האיגוד הישראלי לשחמט, בבקשה, השופט.

תאודור אור: אדוני יושב ראש הוועדה, חברי כנסת נכבדים, בוריס היקר, מכובדי כולם.

תאודור אור: גם אני מודה לחברי ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות שראתה לנכון לציין באירוע, את ההישג המכובד והחשוב של בוריס גלפנד, בתחרות הגמר של אליפות העולם בשחמט.

תאודור אור: עולם השחמט כולו צפה כיצד גלפנד התמודד בדו-קרב שקול, מול אלוף העולם אנאנד.

תאודור אור: ההפסד היה מינימאלי והגיע רק בשובר השוויון, לאחר שוויון ב-12 משחקים.

תאודור אור: הדו-קרב זכה להדים בין לאומיים רבים והביא כבוד רב למדינה ולכולנו.

תאודור אור: עקבנו כאן בארץ בנשימה עצורה אחרי מאבק האיתנים.

תאודור אור: גלפנד, המשתייך לצמרת השחמט בעולם זה שנים, הוכיח שוב שישראל שייכת לצמרת השחמט בעולם.

תאודור אור: כבר בעבר זכתה נבחרת ישראל בשחמט למקום שני ושלישי במסגרת תחרותיות בין לאומיות חשובות, לרבות באולימפיאדת השחמט.

תאודור אור: על רקע מעמדה של ישראל בעולם השחמט, היא זכתה לארח בעבר תחרויות שחמט בינלאומיות חשובות.

תאודור אור: באוקטובר הקרוב היא נבחרה לארח באילת את אליפות אירופה למועדוני שחמט.

תאודור אור: בימים אלה עסוק איגוד השחמט בהשלמת ההכנות לקראת אירוע חשוב ויוקרתי זה, והוא מחכה גם לאיזון בתקציב.

תאודור אור: אין ספק שמבחינת הישגים של ישראלים בתחרויות בינלאומיות כלשהן, ההישגים הבולטים ביותר הושגו בתחום השחמט.

תאודור אור: גם צעירים ישראלים לא מעטים זכו באליפויות בין לאומיות ובמקומות מכובדים בתחרויות אלו.

תאודור אור: אין זה סוד שהעלייה המבורכת מחבר העמים, ברית המועצות לשעבר, נתנה דחיפה רבה לשחמט בישראל.

תאודור אור: ראוי להזכיר בהקשר זה, שמשרד הקליטה סייע ומסייע לקליטתם של שחמטאים מחבר העמים בארץ.

תאודור אור: אכן השחמט הוא ספורט הראוי לעידוד מיוחד.

תאודור אור: , הוא מפתח יכולות חשיבה, זיכרון, כושר אנליטי, כושר עמידה וכושר התמדה.

תאודור אור: כדי לשמור על רמת השחמט ולהגדיל את הפופולאריות של המשחק, יש לעודד את משחק השחמט בקהילה, בפריפריה ובכלל, וכן בבתי הספר, ולו כחוג בחירה.

תאודור אור: נעשות פעולות בכיוון זה, אך לא די.

תאודור אור: לשם כך נדרשים יותר משאבים.

תאודור אור: כמו בתחומים אחרים, בעיות תקציביות מעכבות קידום ופיתוח.

תאודור אור: בתוספת תקציבית מועטה יחסית ובהשוואה לתמיכה בתחומים אחרים, ניתן לתת דחיפה גדולה לשחמט בישראל.

תאודור אור: יש לקוות שהגורמים המוסמכים במשרדי הממשלה וברשויות המקומיות יפנו יותר משאבים למטרות אלו.

תאודור אור: השעה היא שעת רצון, מי יתן והכבוד לו זכינו כולנו בהישג האישי המרשים של בוריס, יגביר את המודעות והחשיפה לענף השחמט, בקרב קהלים נוספים בארץ ויתורגם לסיוע ממשי לענף.

תאודור אור: בהמשך הישיבה וודאי נשמע מה הוועדה שלך יכולה לתרום לנושא הזה.

תאודור אור: שוב תודה, בשם האיגוד לשחמט.

דני דנון: תודה רבה לכבוד השופט אור, נשיא כבוד של איגוד השחמט הישראלי.

דני דנון: אני רוצה לבקש מחברת הכנסת מרינה סולודקין לומר מספר מילים, בבקשה.

מרינה סולודקין: אני רוצה לשמוע את הבעיות של איגוד השחמט, ואחר כך אני אגיד כמה דברים.

דני דנון: בהחלט.

דני דנון: חברת הכנסת ליה שמטוב, בבקשה.

ליה שמטוב: תודה רבה ליושב הראש.

ליה שמטוב: אני רוצה להצטרף היום לכל הברכות ולברך את בוריס.

ליה שמטוב: אני לא משחקת שחמט, אבל אני חושבת - - -

דני דנון: לא מאוחר להתחיל.

ליה שמטוב: כן, זה נכון.

ליה שמטוב: אולי שחמט פוליטי, אבל לא כמשחק.

מרינה סולודקין: אצלנו שחמט עם שש-בש ביחד.

ליה שמטוב: אצלנו שח גם, ששקי.

ליה שמטוב: אבל אני לא חושבת שהיה מישהו שבאותם ימים, כשהייתה התחרות, אז הוא לא החזיק אצבעות, כמו שאנחנו החזקנו אצבעות וקיווינו שיהיה הישג גדול.

ליה שמטוב: ובכל המפגשים שהייתי, אז פגשתי מישהו ובכל זאת דיברנו על התחרות ופגשתי מישהו, ואני רוצה שבוריס ישמע, שסיפר לי שבמינסק, באמצע שנות ה-70, אתה היית בבית, אצל חבר שלך, קוראים לו לאוניד פושין.

בוריס גלפנד: פושינקה.

ליה שמטוב: כן, ושיחקת.

ליה שמטוב: היית בן 8-9?

בוריס גלפנד: 8.

ליה שמטוב: ושיחקת איתו שחמט, ואבא שלו ייז'ה, אז הוא אמר אז שהבן שלו, לאוניד משחק טוב, אבל לילד הזה – יהיה עתיד ועתיד גדול.

ליה שמטוב: מי שסיפר לי את זה היה צלם שצילם אתכם.

ליה שמטוב: לצערי הוא לא השאיר את התמונה אצלו, אבל אצל ההורים שלך, הוא אמר שבאלבום המשפחתי יש לכם את התמונה.

בוריס גלפנד: יש לי כמובן.

ליה שמטוב: קודם כל אני מאד גאה ואני חושבת שכל עם ישראל גאה בך.

ליה שמטוב: יש לנו גם הרבה ילדים כישרוניים וגם אנשים עם כישרון, אבל צריך להוכיח לפעמים את הכישרון, ואתה הוכחת לכל העולם את הכישרון שלך, שאתה באמת גאון.

ליה שמטוב: תודה.

דני דנון: תודה רבה לחברת הכנסת ליה שמטוב.

דני דנון: לפני שנראה סרטון שצילם לנו מנכ"ל האיגוד, אני רוצה לשאול אותך בוריס, איך אתה נכנסת לשחמט.

דני דנון: זאת אומרת, מה גרם לך באופן אישי להתחיל לשחק שחמט.

בוריס גלפנד: אני אגיד, גדלתי במינסק בברית המועצות, והייתה מסורת במשפחות היהודיות, שילדים צריכים ללמוד שחמט.

בוריס גלפנד: זה מסורת, זה היה מסורת בכל - - -

דני דנון: הכריחו אותך?

בוריס גלפנד: לא, לא.

בוריס גלפנד: אבא שלי קנה את הספר על שחמט ולמדתי עם אבא ואחר כך אבא ראה ש - - -

דני דנון: באיזה גיל זה היה?

בוריס גלפנד: הייתי בגיל 5, ואבא ראה שיש לי כישרון.

בוריס גלפנד: אחר כך שיחקתי עם חברים של אבא וחבר אחד אמר שאולי שווה ללכת לחוג וככה התחלתי.

בוריס גלפנד: אני חושב שאנחנו צריכים לחזור למסורת הזאת, שילדים יהודים, לא רק יהודים, לומדים שחמט בגיל צעיר.

בוריס גלפנד: מסורת שתהיה הזדמנות לכל ילד ללכת לחוג וללמוד.

בוריס גלפנד: זאת גם בעיה רצינית.

דני דנון: בהחלט.

דני דנון: אני רוצה לבקש ממר אלמוג בורשטיין, מנכ"ל האיגוד הישראלי לשחמט, יש לנו גם סרטון שאנחנו נראה פה, בבקשה.

אלמוג בורשטיין: ברשות יושב הראש, הייתי מבקש שיושב ראש האיגוד יאמר מספר מילות הקדמה ואז נראה את הסרטון.

דני דנון: בשמחה.

דני דנון: אז אני אפנה למשה שלו, יושב ראש האיגוד, לומר מספר מילים, בבקשה.

משה כחלון: קודם כל נמצאים פה הרבה שחמטאים, גם חברי הנהלת האיגוד.

משה כחלון: אני רוצה קצת להציג אותם, שאנשים יכירו אותם קצת.

משה כחלון: לפי התור – מלכיאל פרץ, שהוא מנהל הפרויקט של אליפות אירופה בשחמט, שתתקיים באילת; חבר הנהלת האיגוד הישראלי לשחמט, שהצטרף עכשיו, חגי פרנק; מנכ"ל האיגוד הישראלי לשחמט אלמוג בורשטיין; עידו אורן, חבר הנהלה וגזבר האיגוד; והעיתונאי שהתחיל למעשה וצריכים לתת לו את כל הכבוד בנושא של השחמט עם בוריס, מעיתון "הארץ", אלי שוידלר; חבר נבחרת ישראל, אחד מהשחמטאים הבולטים של מדינת ישראל, רב אומן איליה סמירין, שבא גם כן להיות נוכח פה ועל דודו מלכא אני לא צריך להוסיף, הוא כבר מכיר את כולם.

משה כחלון: אני רוצה להגיד שבאמת, בשבועות האחרונים, בוריס לא ידע מה מתרחש בארץ מבחינה תקשורתית, קודם כל.

משה כחלון: מעצם העובדה שהוא היה צריך להיות מרוכז בדו-קרב עצמו, אנחנו נטרלנו אותו מכל מה שקשור בחוץ, כדי שלא יתרגש ושזה לא ישפיע לו על הדו-קרב.

משה כחלון: אבל אנחנו ידענו, התחלנו להבין מה מתרחש בארץ.

משה כחלון: בעצם העובדה שהדו-קרב הזה סחט את רוב המדינה בהתרגשות אדירה במשך תקופה כל כך ארוכה, לא זכור לי לפחות שאני כבר עוד מעט 40 שנה בארץ, ואנשים אחרים שכבר צברים, לא זכור שהתרגשות כזאת הייתה במדינת ישראל.

משה כחלון: כולם החזיקו אצבעות ותקשורת, והתראיינו משמאל וימין.

משה כחלון: אני חושב בכל אופן, ששחמט קיים בעולם כבר אלפי שנים, יש בו משהו שמושך את האנשים.

משה כחלון: וכמו שבוריס גם אמר, שחמט זה לא רק איזה שהוא משחק שסבא משחק בבית, או בחצר או ליד הים.

משה כחלון: זה משהו שקשור גם להבנת החיים.

משה כחלון: זה לא רק ספורט, זה גם אומנות וגם תרבות וגם משהו שכנראה מושך את האנשים להיות קשור לזה.

משה כחלון: אני אתן לכם מספרים שהביאו לי איגוד הפדרציה הרוסית.

משה כחלון: 25 מיליון אנשים מאירופה ומכל העולם, חוץ מהודו, עוד מעט ניתן מספרים לגבי הודו, עקבו באופן שוטף, נכנסו לאתרי אינטרנט והסתכלו על המשחקים ועקבו אחרי מה שמתרחש.

משה כחלון: 25 מיליון איש.

משה כחלון: 160 מיליון הודים עקבו אחרי המשחק, זה רק 10%, אז לא להתרגש, שזה בערך 100 מיליון הודים ו-60 מיליון טמילים.

משה כחלון: אלה נתונים שנמסרו לעיתונות על ידי הפדרציה הרוסית.

משה כחלון: כמובן שכל זה לא היה מתרחש לולא גם האיגוד הרוסי היה סובל מבעיות תקציביות, כמו כל האיגודים, גם כמו האיגוד שלנו.

משה כחלון: אבל כמובן שהיו שני תורמים חשובים שראו בשחמט וחיבור השחמט גם לאומנות, כי זה היה בגלריית טרטיאקוב, שמאד מפורסמת, שזה אנדרי פילטוב וטימושנקו גנדי, ששני תאומים, אנשי עסקים מאד כבדים, שבאו ושמו 7 מיליון דולר, כדי שהדו-קרב הזה יתקיים.

משה כחלון: למרות ששום דבר לא היה קושר אותם לא לבוריס גלפנד למעשה, שהוא בא מארץ ישראל, והודי.

משה כחלון: ולמעשה הם רצו שרוסיה תהיה במוקד של השחמט העולמי.

משה כחלון: והם הצליחו לעשות את זה בצורה הטובה ביותר.

משה כחלון: אני חושב שאנחנו שמנו לעצמנו איזה שהוא חזון, עוד מעט נראה אם המצגת, שהשחמט יהיה המשחק הלאומי של ישראל.

משה כחלון: במשפט מסכם אני רוצה להגיד, אנחנו מדינה קטנה, עם משאבים מאד מוגבלים, והמסר שאני רוצה להעביר, שאנחנו צריכים להשקיע במה שאנחנו טובים.

משה כחלון: אני לא נגד, כמובן, אני רוצה שבספורט ולא רק בשחמט.

משה כחלון: השחמט הוא חלק מהפאזל של המשפחה של הספורט ואני חושב שמדינת ישראל בכלל צריכה להשקיע בספורט.

משה כחלון: כספים שמיועדים לספורט ביחס לאירופה, הם אחוזים מאד מאד קטנים.

משה כחלון: ותראו מה יכול לעשות באמת הספורט למדינת ישראל.

משה כחלון: במיוחד אני מדבר על השחמט, עד כמה אנשים יכולים להוביל אותם להישגים, ואנחנו דורשים בסך הכל דברים מאד מאד קטנים.

משה כחלון: אנחנו מדברים על כך שהיום התקציב של איגוד השחמט הוא 2.2 מיליון שקלים.

משה כחלון: זה התקציב ואנחנו עושים פרויקטים אדירים, ועוד מעט נספר לכם גם איזה פרויקטים אנחנו עושים.

משה כחלון: אם אנחנו נכפיל את התקציב, אנחנו לא מבקשים יותר, שנגיע למיליון יורו בשנה, אנחנו נביא עוד 10 כמו בוריס, כי יש לנו נוער נפלא, עם הישגים וחכמה אדירה בדברים האלה.

דני דנון: תודה משה.

דני דנון: לפני המצגת, אני רוצה לשאול את בוריס, אתה כילד חלמת להגיע לכנסת או להיות סגן אלוף עולם?

דני דנון: עוד כילד שמשחק שחמט – יש את החלום הזה להגיע לקצה הפירמידה?

בוריס גלפנד: לרוב האנשים יש, אבל למטרה אחרת.

בוריס גלפנד: לעשות את העבודה שלי, את המקצוע שלי עם כבוד ועם אמביציה.

בוריס גלפנד: מה שאני עשיתי מילדות עשיתי עם ריכוז, עשיתי עם כבוד ועשיתי מכל הלב שלי.

בוריס גלפנד: אני חושב שזה המסר לכל הילדים.

בוריס גלפנד: שלכל מקצוע שאתה נכנס – אתה צריך לעשות את זה עם כל הלב ועם כבוד למקצוע שלך.

בוריס גלפנד: זו המטרה שלי ואני הולך לעבוד בדרך הזאת עוד ועוד.

דני דנון: תודה.

דני דנון: נמצאים איתנו גם בני נוער שמשחקים שחמט.

משה כחלון: אולי נציג את המצגת.

דני דנון: אנחנו נראה את המצגת בקצרה, ואני רוצה לשמוע גם את בני הנוער שנמצאים פה.

דני דנון: בבקשה, דורון, מנכ"ל האיגוד.

אלמוג בורשטיין: אתם מוזמנים, נכבה את האור שנראה טוב יותר.

אלמוג בורשטיין: זה כמה תמונות מקבלת הפנים שנעשתה לבוריס בשדה התעופה.

אלמוג בורשטיין: אם יהיה לנו זמן אני אקרין ממש סרטון, קליפ של דקה או שתיים מקבלת הפנים שהייתה מאד מרגשת.

אלמוג בורשטיין: אבל לפני כן הייתי רוצה להמשיך במצגת.

אלמוג בורשטיין: השחמט ידוע מאז ומעולם כמשחק היהודי, כמו שכתוב – מאז החלו באופן רשמי אליפויות העולם בשנת 1886, היהודים מחזיקים בתואר אלוף העולם בשחמט יותר שנים מכל בני העמים האחרים גם יחד.

אלמוג בורשטיין: זה מצד אחד.

אלמוג בורשטיין: מצד שני, ישראל היא מעצמת שחמט כבר הרבה שנים.

אלמוג בורשטיין: אנחנו מדורגים בין 10 המדינות החזקות בעולם, ועכשיו אני חושב שאנחנו כבר בין ארבע או חמש המדינות החזקות בעולם.

אלמוג בורשטיין: ישראל היא המדינה היחידה בעולם שזכתה במדליות בשתי האולימפיות האחרונות.

אלמוג בורשטיין: לא רוסיה ולא אוקראינה ולא ארמניה ולא כל מעצמות השחמט האחרות הגיעו להישג הזה.

אלמוג בורשטיין: ישראל מדורגת במקום השני בעולם, מבחינת מספר רבי האומנים, ביחס לגודל האוכלוסייה.

אלמוג בורשטיין: אגב, המקום הראשון זה איסלנד.

אלמוג בורשטיין: כמו שאמר יושב ראש האיגוד, המהלך הבא צריך להיות הגשמת החזון והחזון שלנו הוא – שחמט – הספורט הלאומי של ישראל.

אלמוג בורשטיין: הספורט הלאומי בברית המועצות היה הרבה שנים שחמט.

אלמוג בורשטיין: ברית המועצות לא קיימת יותר, אזה הגיע הזמן שישראל תתפוס את מקומה.

אלמוג בורשטיין: על קצה המזלג ההישגים העיקריים של השחמט בעשור האחרון.

אלמוג בורשטיין: בשנת 2001, אמיל סוטובסקי, אלוף אירופה לבוגרים; בשנת 2004, מקסים רוטשטיין, אחד המאמנים של גלפנד, אלוף העולם לנוער עד גיל 16; בשנת 2006, בוריס גלפנד, מיודענו, מגיע למקום השישי בגביע העולמי ומעפיל לגמר אליפות העולם, שבה הוא זוכה במקום השני-שלישי.

אלמוג בורשטיין: אז זה היה בשיטה אחרת של תחרות של 8 שחקנים ששיחקו כל אחד נגד כולם; בשנת 2007, מרסל אפרוימסקי, זוכה באליפות העולם לנערות עד גיל 12, וכעבור שנתיים באליפות העולם לנערות עד גיל 14.

אלמוג בורשטיין: על הדרך היא זוכה גם באליפות אירופה עד גיל 14; בשנת 2008 נבחרת ישראל זוכה במקום השני, עם מדליות כסף, באולימפיאדת השחמט בגרמניה; בשנת 2009 בוריס גלפנד זוכה במקום הראשון בגביע העולמי ועולה לתחרות המועמדים לאליפות העולם; בשנת 2010 נבחרת ישראל מקום שלישי, מדליית ארד, באולימפיאדת השחמט ברוסיה; בשנת 2011 בוריס גלפנד מנצח את כל היריבים שלו בדו-קרבות המועמדים של אליפות העולם.

אלמוג בורשטיין: קצת נתונים על השחמט בישראל.

אלמוג בורשטיין: 70 מועדונים בכל רחבי הארץ.

אלמוג בורשטיין: זה לא מספיק, צריך יותר.

אלמוג בורשטיין: 500 קבוצות במשחקי הליגה השונים.

אלמוג בורשטיין: אנחנו אחד האיגודים הגדולים ביותר מבחינה זאת, בישראל.

אלמוג בורשטיין: 3,000 שחמטאים רשומים ופעילים.

אלמוג בורשטיין: מחציתם אגב, יותר ממחציתם, בני נוער עד גיל 18.

אלמוג בורשטיין: 20,000 תלמידים לומדים כרגע בבתי ספר, במועדוני נוער, בחוגים, במתנ"סים וכו'.

אלמוג בורשטיין: שוב, זה לא מספיק.

אלמוג בורשטיין: יש הרבה שיכולים ורוצים ללמוד שחמט.

אלמוג בורשטיין: אנחנו השנה התחלנו אגב בפרויקט של לימוד שחמט בבתי ספר, במסגרת תכנית הלימודים הרגילה במימון של משרד החינוך ואיגוד השחמט העולמי, תרומה אישית של נשיא איגוד השחמט העולמי.

אלמוג בורשטיין: אבל שוב, זה לא מספיק.

אלמוג בורשטיין: זה נעשה רק ב-20 ישובים בפריפריה, יישובים יהודים, ערבים, ישובים מעורבים.

אלמוג בורשטיין: אבל שוב, יש מקום נרחב להרחיב את הפעילות לכל אזורי הארץ.

אלמוג בורשטיין: 39 רבי אומנים בין לאומיים, אמרנו כבר מקום שני בעולם.

אלמוג בורשטיין: 45 אומנים בין לאומיים.

אלמוג בורשטיין: אז איך מגשימים את החזון?

אלמוג בורשטיין: דבר ראשון, צריך להשוות את מעמדו של השחמט לזה של ענפי הספורט האולימפיים.

אלמוג בורשטיין: אנחנו כבר מוכרים הרבה שנים, וגם ברוב העולם מוכרים כענף ספורט, אבל מאחר שהחלוקה המקובלת בעולם וגם בארץ זה שיש ענפי ספורט אולימפיים, שזה כאילו דרג א' ויש ענפי ספורט לא אולימפיים, שזה דרג ב', שלא להגיד משהו יותר נמוך מזה, וזה משפיע ישירות על התקציבים שאנחנו מקבלים, ובכלל על כל היחס לענף השחמט.

אלמוג בורשטיין: אני רק רוצה לציין בהקשר הזה, שבאולימפיאדת הספורט 1924, התקיימה תחרות שחמט במסגרת המשחקים האולימפיים בפריז, אבל לאחר מכן אולימפיאדת השחמט הופרדה מהמשחקים האולימפיים הכלליים, בהסכם עם הוועד האולימפי הבין לאומי ולמעשה השחמט הוא העדף היחידי שהוועדה האולימפי הבין לאומי לא מתנגד שהוא ישתמש בשם אולימפיאדה.

אלמוג בורשטיין: לשום גוף ספורטיבי אחר אסור להשתמש בשם אולימפיאדה, ולכן הם משתמשים במונחים כמו משחקי העולם ואליפויות עולם ודברים כאלה.

אלמוג בורשטיין: אבל המונח אולימפיאדה, השחמט מבחינה זאת כענף לא אולימפי עדיין, יוצא דופן.

אלמוג בורשטיין: הכנסת השחמט כמקצוע בתוכנית הלימודים של בתי הספר.

אלמוג בורשטיין: אמרנו כבר, זה דבר חשוב מאד ובמדינות שבהן זה נעשה הם התקדמו בצורה פשוט שלא תאומן.

אלמוג בורשטיין: בתורכיה השחמט הוא מקצוע בתכנית הלימודים והם ממדינת שחמט בסוף המאה הראשונים, מקום ה-100 בערך בעולם, הם היום במקום ה-20- -25 והם כל הזמן מתקדמים.

אלמוג בורשטיין: לא נרחיב, כי אני מבין שאנחנו רוצים להתקדם גם ולשמוע איך אתם יכולים גם לעזור לנו.

אלמוג בורשטיין: עידוד שחמטאים יהודים מצטיינים בחו"ל לעלות לארץ וסיוע להיקלטותם המהירה.

אלמוג בורשטיין: זה דבר שהוא בתחום טיפולה הישיר של הוועדה, אני מניח.

אלמוג בורשטיין: יש הרבה שחמטאים יהודיים, גם הרבה פנו למשה שלו כשהיה במוסקבה, במשך כל התחרות פנו ואמרו – אנחנו מוכנים לעלות לארץ, אנחנו מוכנים לחזק את השחמט בישראל, לא רק כשחקנים.

אלמוג בורשטיין: גם כשחקנים, אבל גם כמאמנים, גם כעיתונאי שחמט, גם כאנשים שכותבים ומפתחים את מה שנקרא מדע השחמט.

אלמוג בורשטיין: אבל צריך לעשות את הכל כדי לעודד אותם ולהעלות אותם לארץ.

אלמוג בורשטיין: יש בעיה אחת קונקרטית.

אלמוג בורשטיין: אני מבין שכדי להנות מסל קליטה או מכל מיני תנאים כאלה ואחרים, יש צורך לשהות בארץ תקופה מסוימת כדי להיות זכאים לתנאים האלה.

אלמוג בורשטיין: אני לא יודע אם זה נכון, אבל זה מה ששמעתי, או זה לפחות מה שהיה בזמנו.

אלמוג בורשטיין: אם זה קיים עדיין זאת בעיה קשה, משום שהשחמטאים האלה לא יכולים להיות בארץ יותר מחודש בלי לנסוע לתחרות בין לאומית ולשמור על הכושר שלהם, ולהיות בקשר כל הזמן עם מה שקורה בחו"ל.

אלמוג בורשטיין: אז זו נקודה למחשבה.

אלמוג בורשטיין: צריך לתת מלגות קיום קבועות לחברי סגל הנבחרת.

אלמוג בורשטיין: כמובן לבוריס גלפנד, אבל גם לשחמטאים אחרים, שהם בסגל הנבחרת שמייצגים אותנו באולימפיאדות, באליפויות העולם לקבוצות, באליפויות העולם ליחידים, באליפויות אירופה וכו'.

אלמוג בורשטיין: 20 זה מינימום.

אלמוג בורשטיין: אני אומר, השחמטאים האלה, כדי שיוכלו להתקדם ולהגיע לרמות שבוריס הצליח להגיע אליהן, הם צריכים להיות משוחררים מכל בעיות פרנסה.

אלמוג בורשטיין: הם לא צריכים לחפש פרנסה על יד.

אלמוג בורשטיין: יש הרבה שחמטאים חזקים, שבגלל שידם אינה משגת, הם צריכים לעסוק גם באימון שחמט ובכתיבת מאמרים בשחמט ובספרים בשחמט, אבל זה לא המקצוע העיקרי שלהם.

אלמוג בורשטיין: המקצוע העיקרי שלהם זה שחקן שחמט, שחמטאי, וצריך להתייחס לזה ככזה.

אלמוג בורשטיין: מלגות אימונים ותחרויות גם לשחמטאי נוער מצטיינים.

אלמוג בורשטיין: ועוד כמה דברים: חיזוק מועדוני השחמט הקיימים והקמת מועדוני שמחט חדשים.

אלמוג בורשטיין: דיברנו על זה, יש 70, זה לא מספיק, צריך להרחיב את העניין וגם לחזק את המועדונים הקיימים שסובלים ממש ממצוקה תקציבית בכל הארץ, בכל המקומות.

אלמוג בורשטיין: תקציבים מיוחדים לפיתוח השחמט בפריפריה ובשכונות מצוקה.

אלמוג בורשטיין: אני רק אציין פה ממש במשפט אחד שכבר הוכח בהרבה מחקרים שנעשו בעולם, שהשחמט תורם להקטנת האלימות, להעלאת רמת הלימודים של התלמידים מעבר לשחמט.

אלמוג בורשטיין: זאת אומרת מי שמשחק שחמט ולומד בחוג שחמט, הוא גם תלמיד יותר טוב, הוא גם יודע איך להתנהג, הוא גם חברתי יותר וכו' וכו'.

אלמוג בורשטיין: תקציבים לאירוח בישראל של אליפויות עולם, אליפויות אירופה, תחרויות על בין לאומיות, תחרויות בכל הרמות וכן הלאה.

אלמוג בורשטיין: ותקציבים לקיום קורסים למאמנים, מדריכים, שופטים, מנהלי מועדונים ועיתונאי שחמט ואנשים שכותבים, סופרי שחמט.

אלמוג בורשטיין: בקיצור, כל מי שתורם למה שאנחנו קוראים אומנות השחמט, תרבות השחמט, ספורט השחמט או כל מה שתרצו.

אלמוג בורשטיין: ברשות יושב הראש, אני רוצה להקרין דקה-שתיים אם אפשר, את קבלת הפנים בנמל התעופה בן גוריון.

דני דנון: נראה קטע קצר, כי ראינו את זה בטלוויזיה כולם.

אלמוג בורשטיין: לטובת כולם, כי אני חושב שנעים להיזכר בדברים טובים, אז נראה דקה שתיים.

אלמוג בורשטיין: מוצג סרטון

דני דנון: תודה.

דני דנון: בהחלט מרשים ביותר.

דני דנון: אני רוצה לבקש לפני חברי הכנסת שהצטרפו, מהתלמידה שנמצאת פה, מאיה סוסנוביק, מכפר הנוער יוענה ז'בוטינסקי, בבקשה.

מאיה סוסנוביק: קודם כל תודה רבה שהזמנתם אותנו לפה, אותי ואת החברים.

מאיה סוסנוביק: אני חושבת שזה מאד חשוב ללמוד שחמט בבית ספר, כמו כל המקצועות האחרים ויש לנו בבית הספר חוגים ואנחנו לומדים.

מאיה סוסנוביק: זה כמובן לא חובה, אבל עדיף שזה יהיה חובה וזה מאד חשוב כמו כל שאר המקצועות.

מאיה סוסנוביק: זה מפתח את החשיבה, וכמו שכולם אמרנו אני חושבת שזה ממש תורם.

דני דנון: כמה שנים את לומדת שחמט?

מאיה סוסנוביק: בעיקרון לימדו אותי כשהייתי קטנה, בבית.

מאיה סוסנוביק: אבל בבית הספר ביסודי לא למדנו, ורק מאז שעברתי לכפר הנוער יוענה ז'בוטינסקי.

דני דנון: ובעיונה ז'בוטינסקי זה מקצוע בחירה, זה חובה?

מאיה סוסנוביק: זה חוגים.

דני דנון: זה אחרי הלימודים?

מאיה סוסנוביק: לא, זה בסוף, בשעות של הלימודים.

דני דנון: יש על זה תשלום נוסף או שזה חלק מתכנית הלימודים?

מאיה סוסנוביק: זה חלק מהתשלום לבית הספר, זה ביחד.

דני דנון: יפה.

דני דנון: תודה.

דני דנון: חברת הכנסת מרינה סולודקין, בבקשה.

מרינה סולודקין: קודם כל בוריס, אני רוצה לברך אותך על ההישג האישי החשוב מאד ואת הפדרציה הישראלית לשחמט על ההישג הלאומי.

מרינה סולודקין: אני מאד בעד שאנחנו נהיה לא רק מעצמה אזורית מבחינה צבאית, גם מעצמת על מבחינת אינטלקט, שחמט וכל מיני דברים.

מרינה סולודקין: שמעתי כאן, ואני מאד מסכימה, ששחמט זה לא רק ספורט, זה גם אומנות.

מרינה סולודקין: אני אגיד לכם, במאה ה-15 או ה-16 אמרו שפיננסים זה גם מדע, זה גם אומנות וגם פוליטיקה.

מרינה סולודקין: ליה אמרה שאנחנו כאן משחקים בשחמט פוליטי.

מרינה סולודקין: שחמט בתערובת עם שש-בש אנחנו כן משחקים כאן, וזה נכון בגלל האזור שאנחנו נמצאים.

מרינה סולודקין: קודם כל אני וליה מוכנים לפנות לשרת הקליטה, סופה לנדבר, בנושא שעולים שחמטאים שמגיעים ברמה גבוהה, בין לאומית, שלא תהיה להם הגבלה לצאת מהארץ לכמה חודשים, אם יהיו מקרים כאלה.

מרינה סולודקין: זה דבר אחד.

מרינה סולודקין: דבר שני, אני חושבת שאמרו ש-70 מועדונים שזה לא מספיק.

מרינה סולודקין: אני חושבת שאנחנו מדינה שאולי שחמט יכול להיות ספורט אחד שיהיה לימודי ליבה.

מרינה סולודקין: תודה.

דני דנון: תודה.

דני דנון: אני רוצה לבקש לשמוע את התלמידים שהגיעו.

דני דנון: נשמע עוד תלמיד אחד לפני שנגיע להחלטות.

מקסים ניקולדה: לדעתי שחמט מאד עוזר לא רק מבחינת חוג, אלא גם מעבר לזה.

מקסים ניקולדה: הוא עוזר לפתח את החשיבה ועוזר גם במקצועות המדעים כמו פיזיקה, מתמטיקה ומחשבים.

מקסים ניקולדה: לדעתי מאד חשוב להמשיך ולפתח את זה ולעודד עוד ילדים לשחק שחמט, כדי שזה יעזור גם להם.

דני דנון: בן כמה אתה?

מקסים ניקולדה: 14.5, כמעט 15.

דני דנון: תודה.

דני דנון: חברת הכנסת אנסטסיה מיכאלי, בבקשה.

אנסטסיה מיכאלי: כן, אני אברך בקצרה.

אנסטסיה מיכאלי: כבוד יושב ראש הוועדה, תודה על היזמה המבורכת הזו לקיים דיון מסוג זה, כי כל המדינה דיברה על המהלך הזה, ואני מודה לכל הצוות ששמר על בוריס ועל משפחתו, אני מניחה, ברגעים כל כך מרגשים לכל המדינה.

אנסטסיה מיכאלי: אני בהקפדה האזנתי לתכנית רדיו על סדר היום של בוריס, ואיך אשתו היקרה מאיה שומרת עליו, ובאיזו שעה הוא קם, איך הוא אוכל ארוחת בוקר ואיך הוא כאבא שומר על ילדיו מהשעה שתיים עד ארבע, אם אני לא טועה, והוא מספיק להקדיש להם זמן, ואת זה כולנו ראינו גם בסרטון שהקרנו עכשיו, כשהוא מלטף את התינוק ובעצם גם התינוק בעצמו התראיין, נדמה לי.

אנסטסיה מיכאלי: הוא בעצם דאג לאבא יותר מכולם, והתגעגע אליו.

אנסטסיה מיכאלי: המהלך הזה הוא מהלך מאד היסטורי ואני רוצה להגיד תודה קודם כל לא רק לבוריס היקר שלנו, גם למאיה אשתו, גם לילדיו, לכל משפחתו.

אנסטסיה מיכאלי: המעמד הזה הוא גם מעמד שאתה השגריר שלנו, והשגרירים של כל צוות המאמנים שלך – תודה רבה גדולה מהבית הזה, ותמשיכו כך לגדל את דור העתיד של הילדים.

אנסטסיה מיכאלי: אצלי הבן לומד בכיתה א', אנחנו מאותה עיר, ראשון לציון, ואני שמחתי לשמוע שהעיר שלנו נכנסה לפרויקט של לימוד שחמט בבתי הספר, ובכיתה א' הילד כבר - - -

משה כחלון: גם גני ילדים.

אנסטסיה מיכאלי: כן, עוד לא הספקתי, אבל ראיתי כמה צוותים שמגיעים ללמד ילדים.

אנסטסיה מיכאלי: יש לנו קייטנת שחמט שחזי מנהל בהצלחה רבה, ואנחנו במשך השנה נפגשים למשחקים.

אנסטסיה מיכאלי: זה דבר מבורך מאד ואני מאחלת הרבה הצלחות, הרבה מדליות.

אנסטסיה מיכאלי: אני מאחלת לך בוריס, באופן אישי, לשמור על האותנטיות הזו והצניעות שלך.

אנסטסיה מיכאלי: אתה איש מאד מפורסם.

אנסטסיה מיכאלי: כל פוליטיקאי עכשיו ישמח להצטלם איתך ולקבל חתימות, שראיתי שכאן מנהלת הוועדה ניגשה אליך והביאה לך כמה דפים לחתימות.

אנסטסיה מיכאלי: בהצלחה מכל הלב.

דני דנון: לפרוטוקול – זו לא מנהלת הוועדה הזאת, זו מנהלת ועדה אחרת בכנסת.

דני דנון: זו לא דנה שלנו.

אנסטסיה מיכאלי: סליחה, נכון, טעיתי.

אנסטסיה מיכאלי: שמחתי לשמוע שאלכס מילר, שקידם את הצעת החוק על מנת להוזיל את התשלומים למס הכנסה, שזה ממש מצחיק שזה הגיע רק עכשיו לכנסת, ש-45% מכל ההכנסות בעצם מגיעות למס הכנסה.

אנסטסיה מיכאלי: זה לא ראוי.

אנסטסיה מיכאלי: אנחנו כולנו יודעים על המעמד של הספורטאים, שבסופו של דבר כל אחד שמגיע למדליה, ידוע או שעומד אחרי ההצלחה איש עשיר שמממן את זה או הורים שמממנים את זה.

אנסטסיה מיכאלי: רוב הילדים שלנו טסים על חשבונם לחו"ל רק על מנת להשתתף באולימפיאדות או בתחרויות שונות.

אנסטסיה מיכאלי: אני מאד מקווה שמדינת ישראל וממשלת ישראל תיקח את זה כפרויקט לאומי להצלחות הבאות.

דני דנון: תודה רבה לחברת הכנסת מיכאלי.

משה כחלון: מי שמקבל פרס נובל הוא פטור, אז צריך להשוות את זה.

אנסטסיה מיכאלי: בהחלט, תודה על ההצעה.

אנסטסיה מיכאלי: מי רץ יותר מהר לוועדת החוקה?

דני דנון: אתה נותן רעיונות, האוצר עכשיו יטיל מסים גם על פרס נובל.

דני דנון: חבר הכנסת אברהם מיכאלי, בבקשה.

דני דנון: אולי נפתח פה חוג שמחט לחברי הכנסת.

משה כחלון: בשמחה, דרך אגב.

אברהם מיכאלי: ראשית כל יש פה שדולה בכנסת, שהקמנו אותה לפני שבוריס התמודד אפילו, לפני מספר חודשים.

אברהם מיכאלי: אני חושב שאולי זאת הזדמנות א' לברך את בוריס על הזכייה שלו.

אברהם מיכאלי: זה שהוא סגן אלוף העולם, בוריס אתה אלוף בשבילנו.

אברהם מיכאלי: עקבנו אחריך.

אברהם מיכאלי: באמת לא כולם יודעים לשחק ברמה שלך, אבל לפחות למדנו עוד כמה מהלכים במשחקים שלך, כדי שנוכל לנצל את זה, כי יש פה אחד שקוראים לו אלקין, אני תמיד מפסיד מולו.

דני דנון: אולי מול נתן שרנסקי.

אברהם מיכאלי: נתן שרנסקי בליגה יותר גבוהה.

אברהם מיכאלי: אבל מול אלקין אני מפסיד.

אברהם מיכאלי: בעזרת השם, אולי צריך אדוני יושב הראש, אחרי היחשפות כזאת גדולה וחשובה, כפי שבוריס חשף אותנו בעולם ובמדינת ישראל, שלא תהיה התלהבות של שבוע-שבועיים ואחר כך נשכח.

אברהם מיכאלי: לכן לדעתי השדולה בכנסת היא גם בימה נכונה לבוא ולשים שם דברים של צרכים, מה שחברת הכנסת אנסטסיה מיכאלי כרגע סיפרה, מה שעושים בראשון.

אברהם מיכאלי: אני חושב שלא עושים את זה בהרבה ערים אחרות והרבה מאד דברים טובים אפשר להוציא, אני קורא לזה מהמשחק, אני קורא לזה גם תורה שלמה.

אברהם מיכאלי: הרי איך ילד יכול להתפתח מסביב ללימוד השחמט.

אברהם מיכאלי: ולכן, בוריס, אנחנו גאים בך כעם ישראל, ואנחנו מאחלים לך שתהיה אלוף.

אברהם מיכאלי: מתי ההתמודדות הבאה?

אברהם מיכאלי: עוד שנה?

בוריס גלפנד: במרס הבא תהיה תחרות.

אברהם מיכאלי: אז אני מאחל לך שבעזרת השם אז כבר תשתפר את הדירוג שלך, ונאחל לך הצלחה.

דני דנון: תודה רבה חבר הכנסת מיכאלי.

דני דנון: מילה קצרה, אלי זרחין, מנכ"ל האגודה הישראלית למען ילדים עולים.

אלי זרחין: בוריס גלפנד היה שכן שלי במינסק.

אלי זרחין: הכרתי אותו בבית של באסין.

אלי זרחין: שיחקנו שחמט ולכולם היה ברור קודם כל כבר אז, שהוא יהיה אלוף עולם.

אלי זרחין: אבל כבר אז בוריס גלפנד דיבר על כמה שזה עוזר לו בחיים.

אלי זרחין: היום, כשהוא הכיר את הילדים, הם תלמידים מצטיינים מט/1 בבית הספר.

אלי זרחין: תלמידים של פיזיקה ביולוגיה.

אלי זרחין: בוריס מיד אמר, זה מאד קשור.

אלי זרחין: זה שהם לומדים שחמט ומצטיינים במדעים זה מאד קשור.

אלי זרחין: אני מאד רוצה לפנות למשרד החינוך, שיכניס את השחמט כמקצוע בחירה במקצועות הליבה, בעיקר בבתי הספר היסודיים, לא בתיכונים.

אלי זרחין: כשזה או לחוגים על חשבון ההורים, שזה במימון המדינה, ואני בטוח שהמדינה תרוויח מאד, כי ילדים שמשחקים שחמט, ללא ספק, יוכלו להצליח הרבה יותר טוב בלימודים.

אלי זרחין: תודה רבה.

דני דנון: תודה רבה.

דני דנון: אני רוצה ברשותכם להקריא את הצעת הסיכום: ועדת העלייה והקליטה מוקירה את הישגו האדיר והמרשים של בוריס גלפנד.

דני דנון: אין ספק שהישג זה העלה את השחמט על המפה, או על הלוח, אפשר לומר.

דני דנון: הוועדה קוראת להשוות את מעמדו של השחמט לזה של ענפי ספורט אולימפיים.

דני דנון: הוועדה פונה לשרת העלייה והקליטה להמשיך ולפעול לקליטת שחמטאים עולים, ולאפשר גמישות בסל קליטה לאותם שחמטאים עולים.

דני דנון: הוועדה פונה למשרד החינוך להכניס את מקצוע השחמט כמקצוע בחירה בבתי הספר במדינת ישראל.

דני דנון: הוועדה פונה למשרד התרבות והספורט, על מנת להגדיל את מלגות הקיום לספורטאי השחמט.

דני דנון: אנחנו רוצים להגיד תודה רבה לבוריס ולכל העושים במלאכה.

דני דנון: תודה רבה לכולם.

בוריס גלפנד: תודה לכולם.

דני דנון: תודה רבה.