ועדת הכספים, כנסת 18, פרוטוקול מספר 1066, 2012-04-30 10:55

משה גפני: בוקר טוב, אני פותח את הישיבה בנושא שינויים במס על הטבק ומוצריו וצו מס קנייה – סך הכול שלושה צווים.

משה גפני: התחלנו דיון, אנחנו ממשיכים את הדיון עכשיו.

משה גפני: היתה דרישה של הממשלה להעלות את הצווים הללו בעקבות דיונים שהתקיימו על הכנסות המדינה בעקבות הוצאות שהיו לפני מספר חודשים.

משה גפני: הצווים הללו היו חלק מההכנסות שהמדינה רוצה לקבל.

משה גפני: יש כאן מישהו מהכנסות המדינה?

משה גפני: לא.

משה גפני: מישהו ממשרד הבריאות?

משה גפני: בבקשה.

חיים גבע הספיל: מדובר על צווים שמוצאים לבקשת משרד הבריאות כחלק מיישום תוכנית ממשלתית לצמצום העישון ונזקיו, תוכנית שהתקבלה בממשלה במאי 2011.

חיים גבע הספיל: התוכנית הזאת כללה פרק של מיסוי לגבי מוצרי טבק ואלכוהול לסוגיו.

חיים גבע הספיל: בהתאם להחלטת הממשלה, פרק המיסוי עבר לבחינה של משרד אוצר.

חיים גבע הספיל: אני רוצה לומר שהנושא של מיסוי מוצרי טבק הוא אחד הכלים היעילים ביותר לצמצום העישון ונזקיו.

חיים גבע הספיל: הפרק הזה נכתב על בסיס המלצות - - -

שכיב מוראד שנאן: אף אחד לא הפסיק לעשן כתוצאה מהעלאת המס.

מירי רגב: אף אחת לא התחילה להניק כתוצאה מזה שהחלטתם להעלות מחיר כזה או אחר של המטרנה.

מירי רגב: אני מצפה שמשרד הבריאות קודם כול יוריד את מחיר המטרנה - - -

משה גפני: מירי, את תקבלי רשות דיבור, אם תבקשי.

משה גפני: אבל קודם תאפשרי לו להציג את זה.

חיים גבע הספיל: הפרק הזה של המיסוי נכתב על בסיס המלצות של ארגון הבריאות העולמי, עם ניסיון מצטבר מכל העולם.

חיים גבע הספיל: יש כמויות המחקרים שבדקו את זה במדינות שונות והוכיחו את זה, ומבחינה מדעית אין ספק לגבי היעילות של זה.

חיים גבע הספיל: זה מוגדר האמצעי היעיל ביותר לצמצום העישון.

חיים גבע הספיל: מערכת הבריאות בכלל זה משאב, וככל שאנחנו מתקדמים בגיל של האוכלוסייה ובכלל המשאב הזה הולך ומצטמצם.

חיים גבע הספיל: עם התקציבים, חייבים גם לעסוק בצד ההיצע וגם בצד הביקוש וצמצום העישון לסוגיו הוא הדרך היעילה ביותר, בשילוב דרכים נוספות - אנחנו מקדמים חקיקה גם בהיבטים אחרים, של רגולציה לתעשייה - - -

רוחמה אברהם-בלילא: אל תגדיר את זה כדרך היעילה ביותר.

רוחמה אברהם-בלילא: אתה יכול לומר שזו אחת הדרכים, אבל לא הדרך היעילה ביותר.

חיים גבע הספיל: בשילוב אמצעים נוספים, זה מוגדר כצעד היעיל ביותר.

משה גפני: למה את אומרת לו לא להגיד?

משה גפני: הוא אומר את מה שהוא רוצה.

רוחמה אברהם-בלילא: כי זה לא נכון.

משה גפני: זה לא נכון?

משה גפני: אז תגידי: זה לא נכון.

רוחמה אברהם-בלילא: אתה צודק.

משה גפני: בבקשה, תגיד כל מה שאתה רוצה להגיד.

חיים גבע הספיל: כמו שאמרתי, פרק המיסוי, למרות שהוא אמצעי בריאותי ראשון במעלה, נתון בידיה אוצר - היה נכון אולי שהוא יהיה בידי משרד הבריאות והיה אפשר לראות הישגים הרבה יותר טובים במאבק בעישון.

חיים גבע הספיל: בכל אופן, מדובר שם על כמה מרכיבים שונים, על אחד מהם אני בכלל לא מבין איפה יש מקום להתווכח, וזה העלאת גיל הפטור בייבוא מגיל 17 ל-18.

חיים גבע הספיל: היום אסור למכור מוצרי טבק ואלכוהול למי שהוא מתחת לגיל 18 - - -

מירי רגב: בזה אנחנו אתך, על זה אין ויכוח.

מירי רגב: זה הדבר היחיד שאנחנו אתך.

שי חרמש: על זה היתה גם הסכמה בדיון הקודם.

חיים גבע הספיל: בסדר, זה עניין אחד.

שכיב מוראד שנאן: מירי, בתנאי שזה מופרד מהמחירים.

מירי רגב: זה לא קשור למחירים.

מירי רגב: יש כאן שלושה דברים.

יצחק וקנין: נושא הגיל תמיד היה בצווים, למיטב זכרוני.

יצחק וקנין: אתם לא מחדשים בזה שום דבר.

חיים גבע הספיל: היה גיל 17 ואנחנו רוצים להעלות לגיל 18.

יצחק וקנין: זה בגלל החקיקה.

מירי רגב: אני לא חושבת שיש פה מישהו שמתנגד להעלות מגיל 17 לגיל 18.

חיים גבע הספיל: בסדר, זה עניין אחד.

חיים גבע הספיל: עניין נוסף הוא עניין הנרגילה.

חיים גבע הספיל: אני מתייחס בהפרדה לנושאים השונים, למרות שזה מכלול.

חיים גבע הספיל: היום בגילאי 16, חצי מבני הנוער הבנים ויותר מרבע מבנות בכיתה י' ומטה מעשנים בעישון נרגילה – התנסו בעישון נרגילה או מעשנים נרגילה, תלוי איזו שאלה בדיוק שואלים - אבל עישון נרגילה בקרב בני נוער זו בעיה מאוד קשה.

חיים גבע הספיל: צריך להבין, נרגילה זה יותר חמור מסיגריות.

חיים גבע הספיל: אולי אין לזה את האפקט הממכר מבחינת התנהגות העישון – אף אחד לא מתמכר להחלפת מים או הדלקת גחלים בנרגילה - אבל בעישון נרגילה, ואלה מחקרים שנעשו בעולם וגם בארץ, בבית-החולים "רמב"ם" ממש לאחרונה, עישון של חצי שעה כמות הניקוטין, שהוא הסם הממכר, שנספגת בריאות ועושה את אפקט ההתמכרות, זה שווה ערך לעשר סיגריות בבת אחת.

חיים גבע הספיל: רוב המעשנים, יותר מחצי מהמעשנים, מעשנים עשר סיגריות במשך יום שלם.

חיים גבע הספיל: זה חצי חפיסה וזה עישון של יום שלם כמעט.

חיים גבע הספיל: בנרגילה סופגים את הכמות הזו בחצי שעה, ואצל בני נוער שמעשנים הספיגה היא פי שבעה יותר גדולה מאשר מבוגר.

משה (מוץ) מטלון: שואפים את הנרגילה לריאות?

חיים גבע הספיל: בוודאי, לריאות.

חיים גבע הספיל: ובנוסף, מבחינת כמות החומרים המסרטנים והרעילים - אנחנו מדברים פה על גחלים שמכילים חומרי בעירה, טבק שמיוצר בכל מיני תהליכים ובדרך כלל זה מיובא מירדן ומצרים ושם אין בקרה על תעשיית הטבק.

חיים גבע הספיל: לפחות פה יש מהנדסים, משהו בתעשיית הטבק - - -

קריאה: מאיפה אתה יודע?

קריאה: בדקת את זה?

משה גפני: רבותי, עם כל הכבוד.

משה גפני: הוא, לפחות אין לו אינטרס.

משה גפני: הוא משרד ממשלתי, צריך לאפשר לו להגיד את הדברים.

קריאה: אבל הוא אומר דברים שהם לא נכונים.

משה גפני: לא, לא.

משה גפני: הוא יגיד מה שהוא רוצה ואף אחד לא יפריע לו.

משה גפני: כמו שאתם, תבקשו רשות דיבור ותקבלו, אף אחד לא יפריע לכם.

משה גפני: אבל לכם יש אינטרס, לו אין אינטרס.

חיים גבע הספיל: אני, כמובן, אני לא טוען שמוצר אחד יותר טוב או יותר בטוח מהמוצר השני, אבל לפחות לגבי סיגריות יש לנו מעקב תכולה.

חיים גבע הספיל: יש מדינות שמחייבות פרסום של הדברים האלה, אנחנו מתכוונים לחייב בחקיקה פרסום מרכיבים.

חיים גבע הספיל: לפחות לגבי סיגריות יש מפעלים, יש מעקב והכול ידוע.

חיים גבע הספיל: לגבי טבק נרגילה, זה איזשהו נעלם, לפחות מבחינתנו.

חיים גבע הספיל: מבחינת החקיקה, זה דורש תיקון נוסף.

רוחמה אברהם-בלילא: אני רוצה להעיר הערה.

רוחמה אברהם-בלילא: נקבת יפה בכל הסיבות, אבל חלק מכל הסוגיה הזאת זה חינוך הציבור, חינוך הנוער.

רוחמה אברהם-בלילא: איפה ההשתתפות של משרד הבריאות בכל מה שקשור להסברה וחינוך?

חיים גבע הספיל: לגבי פעילות עם משרד החינוך בכל הנושא של מניעת עישון – זה מתקיים, והרבה, כולל תקציבים שמוקצים ממשרד הבריאות ומועברים למשרד החינוך לטובת פעילויות הסברה.

חיים גבע הספיל: בסופו של דבר, למשרד הבריאות עם כל הגודל שלו, אין לו את המשאב של מורים או מדריכים.

רוחמה אברהם-בלילא: כמה אתם מעבירים לטובת פעילות הסברה?

חיים גבע הספיל: יש גם את התוכנית הלאומית של ההשמנה – הפעילות הגופנית – והנושא של העישון.

חיים גבע הספיל: לכולם יחד יש תוכנית ממשלתית, שהתקציב הכולל שלה לשנים הקרובות הוא באזור 170 ומשהו מיליון שקלים, וזה משולב עם משרד הספורט, משרד החינוך ומשרד הבריאות.

חיים גבע הספיל: אני אישית יושב עם היחידה למניעת שימוש באלכוהול, סמים וטבק ואנחנו מפתחים יחד תוכניות, אנחנו מממנים חלק מהתוכניות האלה.

חיים גבע הספיל: אבל זה עניין שהוא תחת אחריות משרד החינוך.

משה גפני: לא הבנתי, לגבי החינוך.

שכיב מוראד שנאן: יש 170 מיליון שקל, שאף אחד לא יודע לאן זה הולך.

חיים גבע הספיל: לא רק לנושא הזה.

חיים גבע הספיל: זה לתוכנית הלאומית - - -

שכיב מוראד שנאן: איך הכסף הזה מתבזבז?

שכיב מוראד שנאן: למי זה הולך?

חיים גבע הספיל: יש תוכנית שכוללת: השמנה, עידוד של פעילות גופנית ומניעת עישון.

חיים גבע הספיל: התקציב הזה מנוצל.

חיים גבע הספיל: אני לא אחראי לדבר על שאר המרכיבים של התוכנית, אני רק אומר שבנושא העישון שיתוף הפעולה - - -

משה גפני: ה-170 מיליון שקלים ששואל עליהם חבר הכנסת שכיב, האם הכסף הזה יוצא למשהו?

משה גפני: אולי ניקח מזה 20 מיליון לגריטה.

משה גפני: הכסף הזה יוצא לחינוך?

חיים גבע הספיל: הוא ייצא, בין השאר, גם לחינוך.

חיים גבע הספיל: חינוך זה לא האמצעי היעיל ביותר לצמצום העישון, ואת זה אנחנו יודעים מהעולם.

חיים גבע הספיל: בארצות-הברית השקיעו - - -

מירי רגב: לא קוטפים פרחי בר - זה היה רק חינוך.

ציון פיניאן: אני מבין שהטבק מורכב מ-33% טבק נקי -67% חומרים אחרים.

ציון פיניאן: למה שלא תעלה רק את המס רק על ה-33%?

חיים גבע הספיל: הטבק של הנרגילה זה חומר אחד.

ציון פיניאן: אבל הוא מורכב מ-33% טבק עצמו.

חיים גבע הספיל: זה מכלול, זה מוצר אחד.

חיים גבע הספיל: העובדה היא שהיום טבק נרגילה - - -

שכיב מוראד שנאן: מי הספק הגדול ביותר של טבק במדינת ישראל?

חיים גבע הספיל: לגבי נרגילה - נרגילה זה מזיק יותר מאשר טבק.

חיים גבע הספיל: זה פתח להתנסות אחר כך גם בסמים והתנהגויות סיכון אחרות.

חיים גבע הספיל: יש מחקרים על הארץ, על הקשר הברור.

חיים גבע הספיל: לכן המיסוי של נרגילה חייב לעלות, וחייב לעלות כמה שיותר.

חיים גבע הספיל: עושים את זה גם במדינות ערב מסביבנו ובכל מקום בעולם שמתמודדים עם הנושא של הנרגילה.

חיים גבע הספיל: המחיר הוא הצעד הראשון, במקביל לכל שאר הדברים של חינוך - - -

משה גפני: אבל הגענו להסכמה על הנרגילות, לא? לא היתה הסכמה בישיבה הקודמת?

חיים גבע הספיל: היתה הצעת פשרה – במקום להעלות בבת אחת פי חמישה, להעלות את זה במספר מדרגות במשך שלוש שנים.

משה גפני: היתה הסכמה עם רשות המסים.

חיים גבע הספיל: אני מקווה, אני לא יודע.

חיים גבע הספיל: הצו לא אושר עדיין.

חיים גבע הספיל: הכוונה היא להגיע מ-50 שקלים לקילו - - -

שכיב מוראד שנאן: יש גם התנגדות וגם כוונה לרביזיה.

משה גפני: לא, אין כוונה לרביזיה בגלל שאם תהיה התנגדות בוועדה אז לא צריך רביזיה.

משה גפני: רביזיה על ההתנגדות – הבנתי.

חיים גבע הספיל: היתה כוונה להעלות את זה מ-50 שקלים היום ל-280 שקלים, כמו הסיגריות, ולפרוש את זה על שלוש שנים, כך שזה יהיה 125 בשלב המיידי והעלאות קטנות לאורך השנים עד שנגיע לאותה רמה של מיסוי על סיגריות.

חיים גבע הספיל: לגבי הנושא של הדיוטי פרי – כעיקרון, ההמלצה הברורה של האמנה הבין-לאומית, שעדיין לא מיושמת בכל העולם אבל יש מדינות שכבר מיישמות אותה, היא שאין שום סיבה והיגיון שמדינה תסבסד צריכת סיגריות.

יעקב גנות: לדעתך.

חיים גבע הספיל: זה על דעת ארגון הבריאות העולמי.

חיים גבע הספיל: אני מדבר על עיקרון.

משה גפני: אני רוצה לדעת: אם היית מנכ"ל משרד הבריאות, מה היה עכשיו?

יעקב גנות: הייתי מחליף כובע.

חיים גבע הספיל: יש מדינות, למשל סינגפור ומקומות אחרים, שהן לא מוכרות סיגריות בדיוטי פרי.

חיים גבע הספיל: למה המדינה נותנת פטור ממס על סיגריות?

חיים גבע הספיל: סיגריות זה מוצר הצריכה היחידי שאם אתה משתמש לפי ההוראות שלו בדיוק, הוא יהרוג חצי מהמשתמשים בו בטווח כזה או אחר של זמן.

משה (מוץ) מטלון: למה רק בדיוטי פרי?

חיים גבע הספיל: איפה יש עוד פטור ממס על סיגריות?

משה (מוץ) מטלון: תאסור מכירת סיגריות וזהו.

חיים גבע הספיל: זה עניין אחר.

חיים גבע הספיל: בסדר.

יצחק וקנין: הבעיה שלי היא לא הדיוטי פרי, הבעיה שלי היא הפסקת חוזים באמצע.

יצחק וקנין: זו ההתנהלות הגרועה ביותר שיכולה להיות.

מירי רגב: מופקרת.

חיים גבע הספיל: אין פה עניין של הפסקת חוזה, יש פה עניין של צמצום הפטור מייבוא.

מירי רגב: תוך כדי המשחק אתה משנה את כללי המשחק.

חיים גבע הספיל: מדובר על החלטת ממשלה מ-2009 שלא אושרה עד היום, ועכשיו אנחנו באים לנסות לאשר אותה שוב.

ציון פיניאן: תחכה עד 2013.

יצחק וקנין: יש לך הסכם, יש לך חוזה.

חיים גבע הספיל: אף אחד לא נוגע בהסכם ובחוזה.

יצחק וקנין: ייגמר החוזה, תעשה מה שאתה רוצה.

יצחק וקנין: מצדי שלא יהיה כלום.

חיים גבע הספיל: מה תגיד על דלק?

חיים גבע הספיל: מה תגיד על כל מוצר שאתה משנה את רמת המיסוי שלו?

משה (מוץ) מטלון: מה זאת אומרת אתה לא נוגע בהסכם?

משה (מוץ) מטלון: באופן ישיר ועקיף אתה נוגע.

חיים גבע הספיל: עדיין לא אסרנו על אף אחד למכור סיגריות בדיוטי, למרות שזה יהיה נכון שזה יגיע מתישהו.

חיים גבע הספיל: אנחנו מדברים על פטור ממס.

חיים גבע הספיל: המדינה לא צריכה לסבסד - - -

משה גפני: מוץ, אני רוצה שתדע.

משה גפני: ניהלתי משא ומתן עם האוצר.

משה גפני: יש החלטת ממשלה, יש שם חמישה שרים מישראל ביתנו שהצביעו בעד החלטת הממשלה.

משה גפני: החלטת הממשלה אמרה להעלות את המס על הנרגילה וכל מה שנלווה לעניין הזה - להעלות את הגיל, להוריד בדיוטי פרי לחפיסה אחת.

משה גפני: נדמה לי שלא היתה לה התנגדות.

רוחמה אברהם-בלילא: סליחה, אבל גם לתקציב כולם מציגים את ההצגה, ובאים לוועדות חברי הכנסת אחר כך ומוציאים את הערמונים מהאש.

חמד עמאר: מה קשור לישראל ביתנו.

חמד עמאר: תגיד את כל השרים שהצביעו.

משה גפני: בסדר, בגלל שמוץ דיבר.

משה גפני: אני יכול להגיד את זה גם על שרי הליכוד וגם על שרי ש"ס.

משה (מוץ) מטלון: אף אחד לא הצביע בעד שינוי הסכם.

משה גפני: אני לא חושד בשרים שכאשר הם הצביעו הם לא ידעו שיש הסכם על הדיוטי פרי עד 2014.

משה גפני: אני לא חושד בהם.

משה גפני: ראיתי כמה החלטות של הממשלה, שאחרי זה שאלתי את השרים והם לא כל כך ידעו לענות לי, אבל סביר להניח שהם יודעים מה הם מצביעים.

משה גפני: עכשיו בא איש משרד הבריאות, ואני לא אסכים שלא תאפשרו לו לדבר.

משה גפני: האיש מייצג את משרד הבריאות.

רוחמה אברהם-בלילא: הוא גם העלה טיעונים חשובים מאוד.

משה גפני: הוא לא צריך להתעסק בהסכם שיש לדיוטי פרי או לחברת ריצ'רדסון עד 2014.

משה גפני: הוא מציג את הנתונים מבחינת משרד הבריאות.

משה גפני: הוועדה שהיתה על נזקי העישון, אלה היו חלק ממסקנותיה.

שי חרמש: על הנזק מהעישון אין מחלוקת.

שי חרמש: האם זה הפתרון?

שי חרמש: זה עניין אחר.

משה גפני: לכן החלטת הממשלה מוצגת על-ידו מנקודת ראותו של משרד הבריאות.

משה גפני: תיכף נשמע גם את משרד האוצר, אבל תאפשרו לו להשלים את זה.

משה גפני: לפחות שנדע על מה הוועדה מצביעה נגד.

חיים גבע הספיל: אגיד משהו מעבר לזה, על הנושא של מכירת סיגריות בדיוטי פרי.

חיים גבע הספיל: היום כל אחד יכול לקנות סיגריות איפה שהוא רוצה.

חיים גבע הספיל: הדיוטי פרי זו אפשרות כי זה מוזל והמדינה מסבסדת את רכישת הסיגריות, שאחרי זה עולות למדינה - הטיפול הוא בארץ, צריכת הסיגריות היא בארץ, כמעט כל הסיגריות – 99.9% מהן - נשמרות במחסני הדיוטי פרי לצריכה בארץ, רק הכסף הולך לג'יימס ריצ'רדסון.

חיים גבע הספיל: אם אנחנו נפסיק למכור סיגריות בדיוטי פרי בכלל ואנשים יקנו את זה בארץ, אז יש לנו 13,000 קמעונאים, תעשיית הסיגריות, גם המקומית, לא בהכרח - - -

רוחמה אברהם-בלילא: אני מציעה לך שתישאר במתווה של הבריאות.

רוחמה אברהם-בלילא: אל תעשה חישובים.

שי חרמש: ואתה בעד עידוד התעשייה?

שי חרמש: אתה בעד עידוד ייצור הסיגריות בארץ?

חיים גבע הספיל: אני בעד התעשייה המקומית.

חיים גבע הספיל: אני רק אומר שאתם - - -

משה גפני: מה יש לכם?

משה גפני: מה קרה פה?

משה גפני: מה ההתרגשות הזאת?

משה גפני: אני מבקש ממך לא להתרגש ממה שאנשים צועקים.

משה גפני: תאמר את דבריך.

חיים גבע הספיל: מעבר לזה, כשאנחנו מוכרים סיגריות בדיוטי פרי, אלה סיגריות שלא נמכרות בתוך הארץ.

חיים גבע הספיל: אנחנו לא רוצים שימכרו סיגריות, אבל אם מוכרים וזה עדיין חוקי, לפחות שהתעשייה של המכירה תהיה בתוך הארץ ולא בנמל היציאה לחו"ל.

חיים גבע הספיל: יש לנו את כל הקמעונאים, גם את יבואני הסיגריות ואת יצרני הסיגריות בארץ.

חיים גבע הספיל: מה שמוכרים בדיוטי פרי זו לא אותה חברה שמוכרת סיגריות בארץ, זה יבואן אחר.

חיים גבע הספיל: לדיוטי פרי יש הסכמים עם חברות - - -

שי חרמש: כל מי שנוסע יודע להביא את זה גם מפיומיצ'ינו, אם הוא כבר בגבול.

יעקב גנות: יש לי הרגשה שהאדון הזה מייצג את יצרני הטבק בארץ.

משה גפני: יעקב, יעקב - - -

יעקב גנות: סליחה, אני מתנצל.

משה גפני: בבקשה, תשלים את דבריך.

חיים גבע הספיל: זה לגבי הנושא של הדיוטי פרי.

חיים גבע הספיל: אנחנו מדברים פה בסך הכול על צמצום של 50% בפטור הקיים.

חיים גבע הספיל: הוא צריך להיות אפס, אני מקווה שנגיע לזה מהר, אבל לפחות את הצמצום הזה.

חיים גבע הספיל: גם אם זה היה עולה כסף לצמצם, עדיין זו מדיניות בריאות שנכון לעשות אותה.

חיים גבע הספיל: המסר בפטור לרכישת סיגריות זה מסר מאוד שגוי.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: ערן, בבקשה.

משה גפני: אני מתחיל להריח שיש פה התנגדות של החברים לגבי הצווים, אולי תשכנע אותם.

משה גפני: אני עומד בסיכום – אני אצביע בעד.

משה גפני: אבל לפי מה שעושה לי פה רושם, אני חושב שאהיה היחיד.

ערן יעקב: אנחנו לדעתי בדיון שני באותו נושא.

משה גפני: בישיבה הקודמת היה מדובר שתשבו עם משרד התחבורה, עם הדיוטי פרי.

משה גפני: אני מבין שאתמול ישבתם ולא הגעתם להסכמה.

משה גפני: אולי תציג בפני הוועדה את הדברים.

ערן יעקב: ראשית, אנחנו מדברים על שלושה צווים, ששניים מתוכם עסקינן בעניין החנות הפטורה ממכס, קרי דיוטי פרי, ששם מדובר על החלטת ממשלה שנמצאת מ-2009.

ערן יעקב: היא מדברת על הקטנת הכמות המותרת בייבוא למדינת ישראל משני פאקטים לפאקט אחד – זו הפחתה מ-400 סיגריות ל-200 סיגריות - כאשר זו המגמה העולמית.

ערן יעקב: מעבר לכך שזה מה שקורה מסביב לנו, חשבנו והממשלה בהחלטתה שיש מקום - - -

משה גפני: אגב, בממשלה כל השרים הצביעו פה אחד?

ערן יעקב: לא יודע.

ציון פיניאן: השאלה היא כמה מהשרים מעשנים...

ערן יעקב: משמעותה לבוא ולהגיד אמירה מאוד ברורה: אחת, אין סיבה שבעולם של מס גבוה על סיגריות, גם בישראל וגם במדינות אחרות בעולם, להגיד שיש אפיק שבו אפשר לרכוש סיגריות פטורות לחלוטין.

ערן יעקב: המשמעות היא שאנחנו רוצים, באמצעות המס, להקטין את צריכת הסיגריות מתוך הבנה והשקפה, מעבר לפן הפיסקלי - ואין להתעלם מכך שמדובר פה גם בפן פיסקלי לא מבוטל - שיש פה מוצר שיוצר נזק למשתמש, נזק לסובב אותו.

מירי רגב: את זה כבר שמענו, לא נחזור.

מירי רגב: זה שנציג האוצר איחר לא אומר שצריכים לשמוע שוב.

מירי רגב: תתעסק נקודתית בנושא האוצר.

מירי רגב: מישהו מחדש לנו שהסיגריות זו בעיה?

משה גפני: תתמצת, ערן.

משה גפני: בבקשה.

ערן יעקב: אלי משהו שאחדש, אני לא יודע עד כמה הוא ידוע לוועדה - היתה ועדה ציבורית בראשות משרד הבריאות, שקבעה דברים מאוד ברורים.

משה גפני: כן, הוא דיבר על זה.

ערן יעקב: אוקיי.

ערן יעקב: יש את ארגון הבריאות העולמי.

ערן יעקב: בסדר, אפשר להיות חריגים, אפשר לאפשר - - -

מירי רגב: היתה גם איזו ועדת טרכטנברג שקבעה דברים ברורים, לא?

מירי רגב: פשוט חשבתי שחלק מהוועדות מאמצים וחלק לא, אז אמרתי: ואללה, איזה יופי זה.

משה גפני: תני לו להסביר.

משה גפני: מה אמרת על הוועדות?

מירי רגב: שאני שמחה שהאוצר מאמץ את החלטות הוועדות.

מירי רגב: יש איזו ועדת טרכטנברג, שדיברה על דיור מוזל, על דירות בשכר דירה, על פיקוח על שכר דירה ולא כל כך ראיתי שזה מיושם.

מירי רגב: אבל זה יפה שבנושא מיסוי הסיגריות הם מאמצים.

מירי רגב: זה פשוט מדהים הדבר הזה.

שכיב מוראד שנאן: את יודעת למה – כי זה לא מוסיף כסף לקופת משרד האוצר.

משה גפני: היות שאני עכשיו בפריימריס, אז אני לא מגיב על מה שאמרת על הוועדה ההיא.

ערן יעקב: אז אולי אגיד משהו על זה ואעבור לנושאים הבאים, שלגביהם כן היו הסכמות.

ערן יעקב: אציין שגם בוועדה הקודמת זה נאמר על-ידינו, שמעבר לפן הפיסקלי – ואני מצטער אם אני חוזר על עצמי, אני אומר רק את הנקודה הזאת - מדובר בהטבה שפועלת לסוג מסוים של אוכלוסייה בלבד.

ערן יעקב: אלה עובדות.

ערן יעקב: הצגנו גרף שהראה בצורה מאוד ברורה שחלק גדול מהמעשנים נמצאים באוכלוסיות החלשות.

ערן יעקב: יש נתונים, אפשר לראות אותם, הם מפורסמים.

רוחמה אברהם-בלילא: כמה מהם נוסעים לחוץ לארץ?

ערן יעקב: מעט מאוד מהם נהנים מההטבה הזאת.

ערן יעקב: כלומר, ההטבה הזאת היא רגרסיבית.

ערן יעקב: יש מי שאמר פה: לעולם הטבות הן רגרסיביות.

ערן יעקב: זה עדיין לא משנה את העובדה שהנהנה היחידי מהפטור הזה הוא הנוסע והנוסע, מן הסתם – ואני חושב שאת זה אפשר לראות, הנתונים הם פתוחים, יש סקר הוצאות משפחה, יש עובדות שאפשר להראות - - -

שי חרמש: אם הוא לא יקנה את זה בנתב"ג איפה הוא יקנה את זה?

יעקב גנות: יקנה בחוץ לארץ ויבריח אותם בתוך המזוודה, מפני שאין אף אחד - - -

שי חרמש: לא, ערן יעמוד בשער ויבדוק את המזוודות.

ערן יעקב: לעניין ההברחות – אז גם אפשר להעלים מס, אפשר לא לשלם.

ערן יעקב: אפשר לעשות הרבה דברים - אפשר גם להדפיס חשבוניות פיקטיביות.

ערן יעקב: יש המון דרכים יצירתיות.

שכיב מוראד שנאן: היום מותר לקנות שניים בדיוטי פרי, כמה קונים האנשים?

ערן יעקב: זה שחנויות הדיוטי פרי – יש חקיקה מאוד ברורה - - -

שכיב מוראד שנאן: כמה אנשים עוברים ביציאה עם החפיסות שהם קונים?

שכיב מוראד שנאן: על מה אתה מדבר?

שכיב מוראד שנאן: איפה אתה חי?

משה (מוץ) מטלון: אני רוצה לשאול שאלה.

משה (מוץ) מטלון: נגיד שאתה צודק בכל מה שאמרת - יש לך הסכם, ההסכם הזה מסתיים ב-2014.

משה (מוץ) מטלון: תחיל את מה שאתה רוצה על המכרז הבא, נוכל לקבל.

משה (מוץ) מטלון: עכשיו אתה לא יכול להפר הסכמים.

משה גפני: חבר הכנסת ציון פיניאן, בבקשה.

ציון פיניאן: תודה רבה, אדוני היושב ראש.

ציון פיניאן: אני רואה שכל המפלגות הן נגד.

ציון פיניאן: לפני שעה הודיע לי גם יושב ראש הקואליציה, זאב אלקין, שגם הוא נגד וביקש שנצביע נגד.

ציון פיניאן: לכן יש שתי אופציות.

רוחמה אברהם-בלילא: גם בוועדה יושב ראש הקואליציה אמר שדעתו אינה - - -

ציון פיניאן: אופציה אחת היא לקיים הצבעה ולהפיל את זה.

ציון פיניאן: האופציה השניה היא לתת לצדדים לשבת יחד.

ציון פיניאן: הם ישבו אתמול, אבל האוצר בא עם עמדה אחת שלא ניתנת לשינוי, עמדה בצורה ומבוצרת, של כזה ראה וקדש, והוא לא עשה כזה ראה וחדש.

ציון פיניאן: לכן אפשר לתת להם לשבת יחד עד שייצא עשן לבן כדי להחליט.

ציון פיניאן: אי-אפשר לשבור הסכמים שקיימים עד 2014, כי אני מבין שזה כרוך בעשרות מיליוני שקלים.

ציון פיניאן: אם נדחה את זה, אז אפשר להגיד "חבל על דאבדין", זה לא הכי טוב ולא הכי נעים.

ציון פיניאן: אבל אפשר לתת להם דחייה, לשבת יחד ובינתיים שלא יהיה כלום.

משה גפני: חברת הכנסת רוחמה אברהם, בבקשה.

משה גפני: אחריה – חבר הכנסת שכיב שנאן.

רוחמה אברהם-בלילא: כל מה שנאמר כאן בנושא הבריאות, כמובן שאני מחזקת את זה, רק אני לא בטוחה שהצעד הזה הוא המהלך הכי צודק והכי נכון.

רוחמה אברהם-בלילא: זה יכול להיות אולי צעד קטן.

רוחמה אברהם-בלילא: ערן, אני רוצה לשאול כמה שאלות במונחים תקציביים.

רוחמה אברהם-בלילא: זו לא הפעם הראשונה שאתם כאן, בוועדת הכספים, ויעיד יושב ראש הוועדה.

רוחמה אברהם-בלילא: כאשר באים עם מהלכים לשינויים, לא תמיד ניתנת לנו התמונה הרוחבית.

רוחמה אברהם-בלילא: למשל, עלתה סוגיית ההסכם עם ג'יימס ריצ'רדסון - אף אחד לא דיבר אתי בעניין הזה, אני מודה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני אומרת את זה גם לפרוטוקול.

רוחמה אברהם-בלילא: אני רוצה לדעת, למשל, מה תהיה עלות הפרת ההסכם הזה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני יודעת שצעד כזה, העלות שלו נמדדת בין 60 ל-70 מיליון שקלים.

רוחמה אברהם-בלילא: כאשר אני מסתכלת על רשות שדות התעופה, אני יודעת לומר שיש לה כמה פרויקטים בדרך, כמו הקמת שדה התעופה בתמנע.

רוחמה אברהם-בלילא: איך כל המהלך הזה יפגע בזה?

רוחמה אברהם-בלילא: הסוגיה של מסלול ההמראות; הסוגיה של התביעה נגד רשות התעופה בהיבט של רשם מועצות עם הרעש; שדרוג נושא הבטיחות, שהוא אחד הנושאים הכי קריטיים, כל שכן בסיכון האזורי שאנחנו נמצאים בו.

רוחמה אברהם-בלילא: מעבר לסוגיה הזו, אדוני היושב ראש, מדובר בצעד שתהיה לו השלכה ישירה על העובדים ברשות שדות התעופה.

רוחמה אברהם-בלילא: אנחנו מדברים פה על כ-3,200 עובדים, שיצטרכו לשלם במהלך הזה.

רוחמה אברהם-בלילא: תשכנע אותי שהסוגיה של קיצוץ תקציבי של 60–70 מיליון שקלים לא יפגע בכל רשות שדות התעופה אל מול כל הפרויקטים שלהם.

רוחמה אברהם-בלילא: על זה אני רוצה תשובה, ערן.

משה גפני: שאלות ענייניות, מאה אחוז.

משה גפני: חבר הכנסת שנאן, בבקשה.

שכיב מוראד שנאן: למען הגילוי הנאות, אני רוצה להתחיל בזה שאני מעשן.

שכיב מוראד שנאן: בלי קשר לזה, אני מכבד את כל החוקים ואני בעד שמירת החוקים, אבל נמאס שהמעשנים הפכו להיות שק חבטות במדינה.

שכיב מוראד שנאן: ערן, אתה יכול להגיד לי כמה פעמים העליתם את מחיר הסיגריות בשנים האחרונות ומה החלק של משרד האוצר במסים שהתווספו כתוצאה מזה?

שכיב מוראד שנאן: זה דבר ראשון.

שכיב מוראד שנאן: דבר שני, אני מתנגד לכל הצווים, פרט לדבר אחד שהוא העלאת גיל רכישת הנרגילה מ-17 ל-18 שנים.

שכיב מוראד שנאן: זה בסדר גמור, אבל רק שתדע לך שכל העלאות המחירים וביטול הסבסוד בדיוטי פרי עוד לא גרמו לאף אחד להפסיק לעשן.

שכיב מוראד שנאן: המעשנים מפסיקים לעשן מסיבות אחרות, ואני מקווה שגם לי תהיה את ההזדמנות להפסיק לעשן.

שכיב מוראד שנאן: אבל שלא תחשוב שהטיעון זה, שבשיטה הזאת אנחנו גורמים לאנשים להפסיק לעשן, נכון.

שכיב מוראד שנאן: אתה עושה בזה רק דבר אחד - מכניס את היד שלך יותר עמוק לכיס של אותם מעשנים ופוגע בהם פעם אחר פעם.

שכיב מוראד שנאן: תאמין לי, אני שומע את האנשים - אתה אומר שזו קבוצה מיוחדת וייחודית באוכלוסייה – זו לא קבוצה קטנה, לצערי הרב, אבל גם הקבוצה הזו לא צריכה להיות שק החבטות שלך כל הזמן.

משה גפני: תודה.

משה גפני: חבר הכנסת שי חרמש, בבקשה.

משה גפני: אחריו – חברת הכנסת מירי רגב.

שי חרמש: גפני, קודם כול, אני רוצה למחות.

שי חרמש: אני אומר לך, ערן, זו זילות של ועדת הכספים.

שי חרמש: לא באת עם שום דבר חדש.

שי חרמש: הדיון היה אותו דבר לפני ארבעה חודשים - אתם אמרתם את שלכם, אנחנו אמרנו את שלנו, חזרתם חזרה עם אותו סיפור.

משה גפני: מה אתה רוצה שיעשו?

משה גפני: אבל אני קובע את סדר היום, מה אתה רוצה ממנו?

שי חרמש: אז אני מבקש סליחה.

משה גפני: אז תבקש ממנו סליחה.

משה גפני: תתקוף אותי.

שי חרמש: עכשיו לרצינות - ההטבה הזאת, ערן, היא הטבה רגרסיבית.

שי חרמש: אין ויכוח.

שי חרמש: אבל יש לזה חלופה, הוא קונה את זה בפיומיצ'ינו בדרך חזרה.

שי חרמש: השאלה היחידה היא האם אתה רוצה בפיומיצ'ינו או בנתב"ג.

שי חרמש: אם אין ברירה והאיש הזה ממילא קונה, שיקנה פה, שריצ'רדסון ימכור, שרשות שדות התעופה תקבל תגמולים, שהכסף יחזור חזרה למדינה.

שי חרמש: אתה לא יוצר פה מצב שאתה ממדר שוק ואומר: לא יקנו פה אז ילכו יקנו בסופרמרקט.

שי חרמש: לא.

שי חרמש: לא יקנו בנתב"ג אז יקנו באירופה.

שי חרמש: אז אם ממילא קונים, אם ממילא נוסעים וההטבה הזאת ממילא קיימת גם פה וגם שם, לא יעמוד אף פקיד מכס במסלול הירוק ויפתח תיק יד בשביל למצוא פאקט סיגריות.

שי חרמש: עוד לא הגענו לדברים הרבה יותר מורכבים מזה.

שי חרמש: אם אין לך מנגנון לראות איך הפאקט חוזר חזרה, ובסך הכול היום זה להחליף גרביים בגרביים ובמקום שייקנו פה יקנו שם, אז אתה יודע מה?

שי חרמש: תן שייקנו פה, תן שזה יהיה רגרסיבי.

שי חרמש: איך אומרים?

שי חרמש: מפירורי שולחנו של המלך, משהו עוד ייפול מתחת לשולחן גם לרשות שדות התעופה.

שי חרמש: אני לא יודע בקשר למה שרוחמה אמרה פה רגע בנושא המשפטי.

שי חרמש: אני לא יודע איפה הדברים עומדים, אם אפשר לבטל או אי-אפשר לבטל.

שי חרמש: אני לא עוסק בזה.

שי חרמש: אני רק אומר שלא ייצא מזה דבר.

שי חרמש: שני פאקטים יחזרו ארצה, או שהשניים ייצאו מנתב"ג או שאחד מנתב"ג ואחד מאירופה.

שי חרמש: לא הרווחת כלום.

שי חרמש: בענייני בריאות, למען הגילוי הנאות, אני לא מעשן ואין לי כוונה לעשן.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: חברת הכנסת מירי רגב, בבקשה.

משה גפני: אחריה – חבר הכנסת מוץ מטלון.

מירי רגב: קודם כול, אני מסכימה עם הדברים של שי חרמש.

מירי רגב: אין כאן ויכוח בכלל עם משרד הבריאות, הטענות של משרד הבריאות הן טענות נכונות.

מירי רגב: הלוואי שיעשו את זה לגבי המיסוי של המוצרים לתינוקות, שהמחיר שלהם כל כך גבוה, ותינוק הוא הרי לקוח שבוי.

מירי רגב: לא נדבר על זה, כך שאני לא מתווכחת אתך בכלל.

מירי רגב: הוא לדעתי לא שחקן סביב השולחן.

מירי רגב: ברורות לחלוטין הסכנות של עישון סיגריות, כמו שתיית אלכוהול אבל הרי לא נשנה פה את מה שאנשים שותים או מעשנים, כל עוד זה במסגרת החוק.

מירי רגב: הוויכוח פה הוא על שינוי כללים תוך כדי משחק, שהאוצר אשף בזה.

מירי רגב: כשנוח לו – הוא משנה את הכללים; כשלא נוח לו – הוא לא משנה את הכללים; כשנוח לו – הוא מאמץ החלטות של ועדות; כשלא נוח לו – הוא לא מאמץ החלטות של ועדות.

מירי רגב: אנחנו, ככנסת, לא יכולים לתת שום יד לשינוי כללים תוך כדי המשחק.

מירי רגב: בסוף, מאחורי הדבר הזה יש אנשים, שיש להם פרנסה, שהם נערכים לשנה מסוימת, לשנתיים מסוימות על הכנסות והוצאות ולא יכול להיות שפתאום עכשיו משנים להם את הכללים.

מירי רגב: אז קודם כול, לא משנים כללים תוך כדי משחק.

מירי רגב: דבר שני, סלח לי חברי ציון פיניאן, אני חושבת שלא נכון שישבו וידברו עכשיו.

מירי רגב: שישבו וידברו, אבל צריך לקבל החלטה שאין שום שינוי כרגע, ולקראת 2014, כשצריך לשנות את הדברים, נקיים דיון.

מירי רגב: אבל אם נשלח אותם לקיים דיון עכשיו, הם יבואו תוך חודש ואנחנו מכירים איך שר עובד כשהוא רוצה.

רוחמה אברהם-בלילא: מירי, לא משנים כללים תוך כדי משחק, אבל למה שיניתם את התקציב הדו-שנתי?

מירי רגב: עזבי כרגע, רוחמה.

מירי רגב: את רוצה לדבר על מדיניות?

רוחמה אברהם-בלילא: סתם, הערת שוליים.

מירי רגב: עזבי עכשיו.

מירי רגב: כולנו יודעים את הבעיות שעשו קדימה ועשו הליכוד, וכולנו יודעים שנמשיך להיות בשלטון.

מירי רגב: אנחנו לא מדברים כרגע על זה.

מירי רגב: לכן אני אומרת: בואו נסגור את העניין, נקיים הצבעה ונפיל את זה או שנקבל החלטה שעד 2014 לא מדברים על סוגיית מיסוי הסיגריות בדיוטי פרי.

מירי רגב: כשצריך יהיה לפתוח את הנושא הזה מחדש נשב לדיונים ונחליט מה עושים.

שכיב מוראד שנאן: נעלה את זה משתי חפיסות - - -

מירי רגב: לא, אני לא רוצה להעלות ולא רוצה להוריד.

מירי רגב: אם פותחים את הנושא הזה בואו נפתח עוד הרבה נושאים אחרים, שאנחנו צריכים להתעסק, כולל מחירי המים שהם בלתי שפויים והמרוויח העיקרי פה זה האוצר.

מירי רגב: אז בואו נשים את הדברים ונדבר על הדברים האמיתיים.

משה גפני: תודה.

משה גפני: מוץ מטלון, בבקשה.

משה (מוץ) מטלון: אני חושב שחייבת ליפול פה הכרעה והחלטה.

משה (מוץ) מטלון: אי-אפשר למשוך את העניין הזה.

משה (מוץ) מטלון: אני חושב שמפה צריך לצאת עם דברים מאוד ברורים.

משה (מוץ) מטלון: לא תעבירו את הצווים היום, השאלה היא אם אתם רוצים שנקבל פה החלטה נגד החלטת הממשלה או שאתם רוצים שהדיון הזה יידחה ויתקיים ב-2014 לקראת מכרז חדש.

משה (מוץ) מטלון: אלה שתי האפשרויות שאני רואה, גפני.

משה (מוץ) מטלון: אני חושב שאתה צריך לקבל הכרעה בעניין הזה היום, לא לקיים.

משה (מוץ) מטלון: למרות שאמרת שאתה מכבד את מה שאתה מכבד נראה לי שתהיה במיעוט, ואם אתה לא רוצה להיות במיעוט תקבל החלטה, ללא הצבעה, שהדיון הבא יתקיים לקראת 2014, לקראת גיבוש המכרז הבא.

שי חרמש: נאחל לכולנו להיות ב-2014 פה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: חבר הכנסת וקנין, בבקשה.

יצחק וקנין: הטיעון של הבריאות הוא טיעון שצריך לתפוס כל הזמן בכל מקרה, בכל מקום.

יצחק וקנין: אם זה היה נוגד את הכנסות המדינה הם היו מורידים אתכם מראש, שלא הייתם מגיעים לפה אפילו.

יצחק וקנין: לכן, להשתמש בזה כטיעון – זה לא טיעון, ואני לא מעשן.

יצחק וקנין: פעם שניה, מאחר שאני רואה שבשום פנים ואופן הצו הזה לא הולך לעבור, וכבר היה דיון קודם בנושא הזה, דעתי שצריך לסיים את הדיון בכל מקרה מאחר שהצדדים ישבו והיו דיונים ביניהם.

משה גפני: לא היו דיונים.

משה גפני: היה דיון אתמול ב-2:00 לפי בקשתי, וזה היה דיון קצר.

יצחק וקנין: זה לא הדיון הראשון, אני אומר לך את זה באחריות.

יצחק וקנין: אני יכול להגיד שערן ישב אתי לפני הפגרה, דיבר אתי וישבו אתם גם לפני הפגרה.

יצחק וקנין: לכן אני מציע הצעה, שלדעתי אם היא תעבור פה היא תפתור את הבעיה, תוריד את זה מסדר היום וכל אחד ילך להתארגן לקראת מה שהוא צריך.

יצחק וקנין: אני גם ראיתי למול עיניי את העניין שמפסיקים הסכם באמצע, וזו לא שיטה של מערכת.

יצחק וקנין: זה פוגע גם ברשות שדות התעופה בצורה מאוד קשה ופוגע גם בזכיין.

יצחק וקנין: הזכיין בנה את המכרז שלו על-פי אמות מידה, והוא לקח בחשבון מה הוא מכניס.

יצחק וקנין: אני מציע לרשות המסים לקבל את זה – או להביא את תחולת הצו ל-1.1.2014 או, לכל היותר הייתי מוכן להתפשר, לנובמבר-אוקטובר 2013.

יצחק וקנין: אם זה מקובל על הצדדים בישיבה שתשבו, תביאו צו מחודש ואני מאמין שזה יכול לעבור פה.

יצחק וקנין: כל צו אחר, לא נראה לי שיעבור.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אתם תסכימו ל-1 בינואר 2014?

משה גפני: טוב, רגע.

משה גפני: בבקשה.

מוטי איילון: אני מייצג את היבואן הגדול ביותר בישראל של טבק נרגילה.

מוטי איילון: אין ספק שכל עישון - - -

שכיב מוראד שנאן: מי היבואן?

מוטי איילון: דניאל.

מוטי איילון: אין ספק שהעישון גורם נזק בריאותי.

מוטי איילון: אני לא מקבל את עמדת משרד הבריאות, שהנרגילה דווקא גורמת נזק בריאותי יותר מאשר סיגריות.

מוטי איילון: נהפוך הוא, סיגריות מעשנים כל היום, נרגילות חצי שעה-שעה ביום, בזה מסתפקים וגומרים את העניין; סיגריות מעשנים בכל מקום, נרגילות יש מקומות מסוימים ששם יושבים ומעשנים ובזה נסגר העניין.

מוטי איילון: אבל מעבר לזה, כאשר מדברים על מיסוי בדרך כלל יש עניין של עלות-תועלת.

מוטי איילון: כאשר מדברים על העלאת מיסוי בצורה דרסטית יש לזה את התשובה מצד המשק, והתשובה היא בהברחות, התשובה היא בייצור מקומי מזויף, התשובה היא בכך שהנזקים הם הרבה יותר גדולים.

מוטי איילון: חווינו בחודשים האחרונים, כתוצאה מההעלאה הדרסטית, מכה של הברחות למדינת ישראל ואז גם האוצר יוצא נפסד וגם הבריאות נעשית יותר קשה.

משה גפני: אבל הגעתם להסכמה לגבי טבק לנרגילות.

מוטי איילון: טבק לנרגילות – הגענו להסכמה שיש צורך לפרוש.

משה גפני: אז למה אתה - - - ?

מוטי איילון: בינתיים השטח מלמד שכמות ההברחות הולכת וגדלה, כמות הייצור המקומי המזויף הולכת וגדלה.

מוטי איילון: אגב, אנחנו בעד איסור על כל ייבוא הטבק הבלתי מעובד.

מוטי איילון: טבק בלתי מעובד שמיובא לישראל מיוצר באותם מקומות ששם אין שום פיקוח.

משה גפני: אני לא פותח את הדיון מחדש.

משה גפני: מה העמדה שלכם למעשה?

משה גפני: אתם חוזרים בכם ממה שהיה בישיבה הקודמת לגבי מיסוי מדורג?

מוטי איילון: אנחנו בעד דירוג, אבל דירוג יותר מתון, לזמן יותר ארוך.

משה גפני: תודה.

משה גפני: בבקשה, אדוני.

אלעד שפר: הוטל פה ספק לגבי יעילות המיסוי.

אלעד שפר: בניו-יורק חפיסת סיגריות עולה 14 דולר.

אלעד שפר: העלו בצורה דרסטית את המיסוי על סיגריות – בשנת 2002 אחוז המעשנים היה 20.5%, ב-2010 הוא היה 14%.

אלעד שפר: אז נכון שיש עוד סדרה של צעדים, אבל מיסוי הוא אחד הדברים החשובים.

משה (מוץ) מטלון: אתה יודע איזו הסברה הייתה שם?

משה (מוץ) מטלון: אתה יודע איזה קמפיין היה שם?

אלעד שפר: היתה הסברה.

אלעד שפר: נכון, אתה צודק.

אלעד שפר: אבל צריך כסף למאבק בעישון.

משה גפני: אתה טוען שהמיסוי הוריד את מספר המעשנים.

אלעד שפר: כן, 14%.

שכיב מוראד שנאן: מאיפה אתה מביא את זה?

אלעד שפר: זה נתון ידוע.

אלעד שפר: אתה רוצה, תפתח - - -

משה גפני: לא, לא לנהל דיאלוג.

משה גפני: תגיד את עמדתך, אל תשיב לשאלות.

אלעד שפר: השאלה מה יותר קדוש בעיניכם - לקיים איזה הסכם עם חברת ג'יימס ריצ'רדסון או בריאות הציבור.

רוחמה אברהם-בלילא: נו, באמת.

רוחמה אברהם-בלילא: חצוף.

מירי רגב: בריאות הציבור – לא יאומן.

משה גפני: הוא מעמותת "אוויר נקי", מה אתם רוצים ממנו?

משה גפני: תאמר את עמדתך, אל תדבר על אף אחד אחר.

שכיב מוראד שנאן: אבל שלא יטיף מוסר.

אלעד שפר: מערבבים דבר בדבר - - -

משה גפני: עזוב מה שאומרים, תגיד אתה מה עמדתך.

משה גפני: אתה בעד זה שיעלו את המיסוי?

אלעד שפר: ברור.

משה גפני: למה?

משה גפני: בגלל שזה יוריד את מספר המעשנים.

אלעד שפר: זה יוריד דרסטית את מספר המעשנים.

אלעד שפר: ככל שיעלו את המיסוי - - -

שי חרמש: אז נוציא את זה מחוץ לחוק וגמרנו.

משה גפני: חבר הכנסת חרמש, אתה מתנהג לא בסדר.

משה גפני: תעשה לי טובה, תן לו להגיד את דבריו.

אלעד שפר: באיזשהו שלב יוציאו את זה מחוץ לחוק.

משה גפני: התחלת לדבר עם שי חרמש?

משה גפני: אתה יודע מה, אסדר לכם חדר פה ותלמדו חברותא.

אלעד שפר: אולי באמת אני צריך לשבת אחד על אחד עם חברי הכנסת.

משה גפני: אסדר לך את זה בסדר היום.

משה גפני: תודה רבה לך.

משה גפני: דוד בועז, בבקשה.

דוד בועז: אני יועץ כלכלי שעשה עבודה עבור ג'יימס ריצ'רדסון על המשמעות של הצו של משרד האוצר.

דוד בועז: אני רוצה לומר שיש פה הרבה מאוד דברים שנאמרים שהם ערכיים ובחלקם הם נכונים, ואנשים גם אומרים דברים הפוכים זה לזה וכולם צודקים, אבל בואו נדבר על דברים שלגביהם לא יכולים להיות ולא צריכים להיות חילוקי דעות.

דוד בועז: הנושא הראשון: החשבון של משרד האוצר – וכואב לי להגיד את זה, כאיש אוצר לשעבר - הוא לא נכון.

דוד בועז: אז מה אתם מדברים על דבר שהוא לא מגדל מפואר, אלא צריף מט ליפול?

דוד בועז: זה לא מאות מיליונים, זה לא 150, 120 או 100 מיליון שקלים – כל פעם אני שומע מספר אחר - המספר לא נכון.

דוד בועז: החיסכון או הגידול בהכנסות של האוצר ברוטו יהיה 30 מיליון שקלים, אבל בזה לא סיימנו את החשבון.

דוד בועז: כולנו יודעים שכדאיות בודקים משני צדדים – עלות ותועלת - אז בואו נראה מה ההשלכות של העניין הזה.

דוד בועז: הזכיין, ריצ'רדסון, יפסיד כ-60 מיליון שקל, מתוך זה בממוצע הוא יצטרך לשלם כ-40–50 מיליון שקלים, הוא משלם כל הזמן, לרשות שדות התעופה.

דוד בועז: אני לא צריך לייצג אותם, אני לא מייצג אותם, אבל רשות שדות התעופה, התקציב השוטף שלהם הוא קשיח ברובו הגדול.

דוד בועז: זאת אומרת, יהיה בור של סכום כזה בתזרים שלהם, שהם יצרכו לכסות אותו.

דוד בועז: מן הסתם, הם יכולים לכסות אותו בזמן קצר על-ידי העלאת אגרת הנוסע.

דוד בועז: אז זה הקשר, רבותי.

דוד בועז: הדבר הזה יגרום להעלאת אגרת הנוסע.

דוד בועז: זה דבר אחד.

רוחמה אברהם-בלילא: מה עלות הפרת ההסכם?

דוד בועז: בדיוק, זה הדבר השני.

דוד בועז: זה לא סתם שמשנים פה את הכללים תוך כדי משחק.

דוד בועז: מדובר בהסכם, בחוזה.

דוד בועז: מדינת ישראל לא יכולה להפר הסכם.

דוד בועז: ההסכם דיבר על כך שעשר שנים הזכיין שזכה במכרז יצטרך לשלם דמי הרשאה – בשפה פשוטה: תמלוגים - לרשות שדות התעופה.

דוד בועז: אי-אפשר עכשיו לדרוש ממנו שהוא ישלם את התמלוגים כאשר משנים לו את ההסכם.

דוד בועז: זה לא נכון.

דוד בועז: דבר נוסף, להציג שהשכבות החלשות הן שנפגעות בעישון זה לא נכון.

דוד בועז: 3 מיליון נוסעים ישראלים יש מדי שנה בממוצע.

משה (מוץ) מטלון: 3.7 מיליון.

דוד בועז: אוקיי.

דוד בועז: והם קונים, מי שקונה את הסיגריות - - -

שכיב מוראד שנאן: וזה אחוז קטן מהאוכלוסייה.

משה גפני: מה זה המספר הזה של 3.7 מיליון נוסעים?

שכיב מוראד שנאן: זה המספר של הנוסעים לחו"ל, זה האחוז הקטן מהאוכלוסייה שנוסע.

דוד בועז: נציג האוצר אמר שפוגעים בשכבות החלשות.

דוד בועז: האמירה הזאת היא לא נכונה.

דוד בועז: אני רוצה גם לומר שכשבדקתי את החשבון של האוצר השתמשתי בהנחות שלהם, הנחות חזקות – מדי אפילו - הנחות נדיבות.

דוד בועז: אני לא אפרט כי הכול נמצא בנייר שלי, אבל קיבלתי מספרים לשיטתם אחרים לגמרי.

דוד בועז: אני מציע לאדוני יושב ראש הוועדה ולחברי הכנסת: תיזהרו, ההצעה הזאת לא נכונה.

דוד בועז: צר לי לומר את זה, אני לא אוהב לצאת נגד האוצר.

דוד בועז: מן הראוי לדחות אותה.

משה גפני: תודה.

משה גפני: האגודה למלחמה בסרטן, בבקשה.

משה גפני: אם אפשר, בקצרה.

משה גפני: אני מבין שאת בעד המיסוי.

אירית מנטש: אני בעד.

אירית מנטש: כמו שציינו אלעד שפר וחיים גבע, המיסוי הוא כלי שהוכח מחקרית ככלי יעיל להפחתת וצמצום העישון, בפרט בקרב צעירים.

אירית מנטש: לכן חשוב לתמוך בהעלאת של מיסוי מכל סוג שהוא, אם זה הנרגילות, אם זה בהגבלה של הרכישה של הפטור במכס.

אירית מנטש: אני רוצה להוסיף משהו שלא נאמר, שמדינת ישראל חתומה על אמנה שמדינות רבות חתמו עליה, אמנת ה-FCTC, שזו אמנה לפיקוח על הטבק.

אירית מנטש: אחד הסעיפים שמופיעים באמנה הוא העלאה של מיסוי ותמחור, שהם כלים חשובים שצריך לנקוט בהם והם מביאים תוצאות.

אירית מנטש: נכון שלישראל יש הסכם עם גורמים אלו ואחרים, אבל גם יש לה התחייבות לארגון הבריאות העולמי, יחד עם מדינות רבות.

אירית מנטש: לכן חשוב שישראל תכבד את כל הסעיפים שהיא חתמה עליהם.

משה (מוץ) מטלון: את בעד הפרת הסכם?

משה (מוץ) מטלון: אני לא מבין מה אמרת עכשיו.

אירית מנטש: אני לא אומרת שאני בעד הפרת הסכם.

אירית מנטש: אני אומרת שאני תומכת בהעלאה של מיסוי.

אירית מנטש: ב-31.5 יצוין בעוללם יום ללא עישון, וראוי שביום הזה נביא איזושהי בשורה, אפילו קטנה, למדינת ישראל של מחויבות שלנו לשנות - - -

יצחק וקנין: את יכולה לבשר להם שביום הזה אני לא מתכוון לעשן.

מירי רגב: נעשה קמפיין טלוויזיוני שמחנך לא לעשן, כמו שעשינו לא לקטוף את פרחי הבר.

מירי רגב: לא כל דבר קשור לכסף.

משה גפני: אבל עם כל הכבוד, תאפשרו לה לומר את דברה.

מירי רגב: המיסוי זו הפרה החולבת שנקראת אזרחי המדינה.

משה גפני: מה את רוצה ממנה?

משה גפני: היא לא רשות המסים אפילו.

משה גפני: היא עושה עבודת קודש.

משה גפני: מירי, היא לא הכתובת, היא עושה עבודת קודש.

משה גפני: מה את רוצה ממנה?

משה גפני: דברי עם רשות המסים.

אירית מנטש: אני מסכימה עם חברת הכנסת מירי רגב לגבי ההסברה.

אירית מנטש: האגודה באמת עושה הרבה בנושא הסברה, אבל זה לא מספיק.

משה גפני: היא אפילו הסכימה אתך בסוף.

מירי רגב: אני שמחה, כי זה יכול לעזור בעניין הזה.

אירית מנטש: אבל זה לא מספיק.

אירית מנטש: כמו שאמר חיים גבע, צריך לשלב את הדברים יחד.

אירית מנטש: אני רוצה גם להזכיר את המספר של 10,000 איש בישראל שנפטרים כל שנה כתוצאה מעישון.

אירית מנטש: אפילו אם נפחית אותו במעט כתוצאה מהעלאת המיסוי הרווחנו בזה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: גרי סטוק, ממש בדקה.

משה גפני: אתה יושב-ראש חברת ריצ'רדסון.

משה גפני: (מדבר בשפה האנגלית)

גרי סטוק: אני היושב-ראש העולמי של דיוטי פרי ג'יימס ריצ'רדסון.

גרי סטוק: כידוע לכם, אנחנו פועלים בארץ הזאת מזה 25 שנה.

גרי סטוק: ב-2004 חתמנו על חוזה, שפורסם באופן בין-לאומי.

גרי סטוק: עם זכייתנו בו התחייבנו לשלם למדינת ישראל, דרך רשות שדות התעופה, מיליארד דולר; אנחנו מבינים עכשיו שזה יהיה 1.3 מיליארד דולר.

גרי סטוק: היום נותרו עוד 28 חודשים עד לסיום החוזה, ובהתייחס לכך שהממשלה משנה חוקים בנוגע לייבוא טבק, עדיין נישאר עם מחויבות של 350 מיליון דולר לרשות שדות התעופה.

גרי סטוק: היכולת שלנו לשלם את הסכום הזה תיפגע מכך אנחנו מפסידים הכנסה – הכנסה, לא מכירות – של 50 מיליון דולר.

גרי סטוק: יש לנו חוזה, כך שאין לנו דרך לסגת.

שי חרמש: מה ההכנסה שלכם?

גרי סטוק: 50 מיליון דולר הכנסה, שנפסיד.

רוחמה אברהם-בלילא: לשנה?

גרי סטוק: נפסיד הכנסה של 50 מיליון דולר במשך התקופה הזאת, של 28 חודשים שנותרו עד סיום החוזה.

גרי סטוק: יש לנו חוזה, כך ש-350 המיליון לא ייעלמו ואין לנו לאן לפנות.

גרי סטוק: בשפה שלנו, חוזה הוא חוזה.

גרי סטוק: אנחנו לא הגענו לפה כדי להמר.

גרי סטוק: לו היינו רוצים להמר היינו הולכים לקזינו או למרוצים.

גרי סטוק: באנו לפה כדי לעשות עסקים.

גרי סטוק: לוועדה הזאת יש ברירה – להשאיר את הנושא עד מועד סיום החוזה הנוכחי, שהוא 2014.

גרי סטוק: אני רוצה לומר דבר אחד נוסף, אדוני היושב ראש.

גרי סטוק: מדינת ישראל תמיד מחפשת משקיעים זרים, ההשתתפות במכרזים העתידיים, כמו זה של ג'יימס ריצ'רדסון, תהיה של משקיעים זרים.

גרי סטוק: חשוב שמדינת ישראל תגיד שחוזה הוא חוזה והחוקים לא משתנים במהלך החוזה.

גרי סטוק: תודה.

מירי רגב: המילה החוזרת שם היא: חוזה, חוזה, חוזה.

משה גפני: אנשי האוצר - אייל, ערן, חבר הכנסת זאב אלקין - - -

רוחמה אברהם-בלילא: מה שנעשה כאן זו פשוט שערורייה.

משה גפני: מה, מה קרה?

שי חרמש: מאחורי גבנו מתנהל פה משא ומתן ואנחנו לא יודעים על מה מדובר.

רוחמה אברהם-בלילא: לפחות תעשו את זה מחוץ לחדר.

רוחמה אברהם-בלילא: אל תשחקו, תעלו על המקפצה ותיתנו לכל חברי הכנסת ולכולם כאן לשחק את המשחק.

משה גפני: מה את רוצה ממנו?

שי חרמש: מתנהל פה משא ומתן בין חבר הכנסת אלקין לאוצר מתחת לאף שלנו.

שי חרמש: תעצור את זה, זה הכול.

רוחמה אברהם-בלילא: מה זה הדבר הזה, אדוני היושב ראש?

שי חרמש: שלח את אלקין לוועדה שהוא חבר בה.

שי חרמש: הוא לא חבר ועדת הכספים.

משה גפני: מה קרה?

רוחמה אברהם-בלילא: אני לא סתם אומרת.

רוחמה אברהם-בלילא: אתה יודע בדיוק מה שקורה כאן.

משה גפני: בסדר, הוא מנסה לשכנע שיצביעו בעד.

משה גפני: זה התפקיד שלו, עד שהוא יעבור לצד השני של השולחן, שאז הוא ידבר נגד.

מירי רגב: מותר להם לשכנע.

משה גפני: בדיוק.

משה גפני: מה השאלה.

רוחמה אברהם-בלילא: מותר להם לשכנע, אני יודעת.

רוחמה אברהם-בלילא: אבל מן הראוי שיעשו את זה לא תוך כדי ישיבה.

רוחמה אברהם-בלילא: מה זה?

רוחמה אברהם-בלילא: גם למראית עין, גם לכללי המשחק יש - - -

משה גפני: אנשי האוצר רוצים לשכנע את יושב-ראש הקואליציה שיתמוך.

רוחמה אברהם-בלילא: זה בסדר, אז שיצאו החוצה ושישכנעו אותו.

רוחמה אברהם-בלילא: מה זה הדבר הזה?

משה גפני: ברשותכם, אני מבקש לעשות הפסקה.

זאב אלקין: אם אני אצא החוצה ואתייעץ אתך - - -

רוחמה אברהם-בלילא: אתה יכול לקרוא גם לי החוצה לדקה ולא להפריע, לא לעשות ולא לעשות את זה באופן כזה בוטה, תוך כדי דיון.

משה גפני: לא נורא.

רוחמה אברהם-בלילא: לא נורא?

רוחמה אברהם-בלילא: שערורייה.

רוחמה אברהם-בלילא: בסדר, לא נורא בהיבט הזה שלא נשאר עוד הרבה זמן, תודה לאל.

משה גפני: אני מבקש רגע לעשות הפסקה, היה פה דיון קודם.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מבקשת להביא את זה להצבעה.

רוחמה אברהם-בלילא: אין שום הפסקות, אדוני היושב ראש.

רוחמה אברהם-בלילא: גם הדיון מתחיל מאוחר, גם האוצר מגיע מאוחר.

רוחמה אברהם-בלילא: מה זה הדבר הזה?

משה גפני: ביקשתי לעשות הפסקה בדיון הזה כדי לחזור לרגע לדיון הקודם.

משה גפני: עכשיו לגבי ההסכם עם ריצ'רדסון.

ערן יעקב: גם זה נאמר בדיון הקודם, אני אחזור.

רוחמה אברהם-בלילא: לא הייתי בו.

ערן יעקב: אז בשבילך עכשיו אעשה פירוט רחב.

ערן יעקב: קודם כול, בעולם של מס אין זכות קנייה בלי מסים לעולם.

ערן יעקב: כלומר, זו הנחה - - -

משה גפני: סליחה, חבר הכנסת חרמש.

משה גפני: אתה רוצה, אסדר לכם חדר ותלמדו שם חברותא.

שי חרמש: פגעו בבחור ואני רוצה להגיד לו שלא מגיע לו שיפגעו בו.

שי חרמש: זה הכול.

משה גפני: לא פגעו בו.

משה גפני: לא ניתן דבר כזה.

אלעד שפר: לא פגעו בי, פגעו באינטרס הציבורי.

משה גפני: אסור לך להגיד דבר כזה.

משה גפני: אם אתה רוצה להגיד דבר כזה אז אתה צריך להצביע בבחירות נגד אלה שפגעו באינטרס הציבורי.

משה גפני: מי שבעד האינטרס הציבורי – תצביע בעדו.

אלעד שפר: הבעיה שכל המפלגות פה - - -

משה גפני: למה?

משה גפני: אני אמרת שאני בעד, אז אתה תצביע יהדות התורה?

משה גפני: אני רוצה להבין.

מירי רגב: יש איזה גבול למה מותר להגיד פה ואיך אומרים את הדברים.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: מה יש לכם עצבים היום?

משה גפני: תהיו יותר ידידותיים.

שי חרמש: הוא בא מכוונות טובות.

מירי רגב: גם אני.

משה גפני: ערן, בבקשה.

ערן יעקב: ראשית, לעולם מדינת ישראל, וכל מדינה בעולם שעושה מהלכים במיסוי, מתייחסת לעובדה שאין זכות קנייה בלי מסים.

ערן יעקב: כך גם העלינו מסים – ועדת טרכטנברג, ועדת ששינסקי ואחרות.

דוד בועז: - - -

משה גפני: דוד, אני מבקש לא להפריע.

ערן יעקב: דוד, תן לי את הקרדיט שבמסים אני קצת מבין.

ערן יעקב: לא תמיד יש תקופות מעבר, גם תקופת מעבר – תלוי באיזה מקרה, אין רטרואקטיבית.

ערן יעקב: לעולם יש החלטות מיסוי שפוגעות, אם זה מס חברות שעלה ל-18% שמשמעותו שחברות נפגעו במיליוני שקלים רבים בעתודות.

ערן יעקב: אז הפגיעה היא הרבה יותר רצינית ממה שאנחנו מדברים כרגע.

ערן יעקב: אז לעולם יש פגיעה.

דוד בועז: יש סעיף הסכם - - -

ערן יעקב: אין סעיף הסכמי, לעולם לא.

רוחמה אברהם-בלילא: מה קורה פה?

רוחמה אברהם-בלילא: זה ויכוח בין - - -?

רוחמה אברהם-בלילא: ההתלהמות הזו היא - - -

דוד בועז: צודקת.

משה גפני: דוד, אני מבקש לא להפריע.

משה גפני: רוחמה, שכחתם את כל הכללים.

משה גפני: אני מבקש לא להפריע לערן יעקב.

משה גפני: אתה יכול לצעוק או לדבר בשקט, אבל דברי חכמים בנחת נשמעים.

ערן יעקב: נכון, אני מצטער אם קצת - - - אז ראשית, דיני המס עובדים באופן הזה.

ערן יעקב: עכשיו לעניין הספציפי של ריצ'רדסון.

ערן יעקב: לא רק שמה שאמרתי כרגע זה הכלל, אלא אני אומר יותר מזה.

ערן יעקב: בהסכם של ריצ'רדסון שהתייחסתם אליו כולכם פה – זה עבר כחוט השני בטענות של כולם - כתוב שזה כפוף לדיני המכס.

ערן יעקב: כתוב בהסכם או לא כתוב?

ערן יעקב: כתוב.

ערן יעקב: משמעותו של העניין הזה, שבעולם עסקי שבו כתוב שזה כפוף לדיני המכס – אולי צריך להגיד את זה גם באנגלית בשביל האדון הנכבד שנמצא פה - אז המשמעות של כך היא שמי עושה הסכם כזה יודע, מן הסתם, שדיני המכס יכולים להשתנות וזה כתוב ברחל בתך הקטנה בתוך ההסכם.

ערן יעקב: כלומר, מעבר לכך שיש עננה, שלעולם בדיני המס אין זכות קנייה במסים ומשמעותה שיכול להיות שינוי כזה או אחר, וכל חברה עסקית לוקחת את זה בחשבון, לא רק במדינת ישראל.

ערן יעקב: כך ביתר שאת כשמדובר בהסכם ספציפי שבו כתוב את זה בתוך ההסכם.

רוחמה אברהם-בלילא: מה זה קשור?

ערן יעקב: כי הטענה שעולה כל הזמן היא שיש לכאורה הפרה.

משה גפני: הוא אומר שאין הפרה ברמה הכללית מלמעלה.

משה גפני: גם ברמה של ההסכם עצמו, כתוב בתוכו שזה כפוף לדיני המכס.

משה גפני: כלומר, מי שלקח את זה אמר: טוב, אני אתעלם מההנחה הזאת.

משה גפני: זה כאילו לקחת הסכם ולהגיד: אני בטוח.

משה גפני: אני לא מנהל את ניהול הסיכונים של אותה חברה, אבל חברה כזאת, לא צריך לדאוג לרווחיה – אפשר להסתכל בשנים האחרונות - ובטח בחברה הפרטית שמדוברת.

משה גפני: נכון שרשות שדות התעופה היא נגזרת של הפגיעה הזאת.

משה גפני: איפה הנגזרת?

משה גפני: הנגזרת יכולה לבוא לידי ביטוי בכך שמדברים על 30 מיליון, 20 מיליון, אבל - - -

יעקב גנות: לא, לא.

יעקב גנות: 60 מיליון.

ערן יעקב: 30 מיליון, גם לפי הדוח של בועז.

דוד בועז: לא, 30 מיליון שנגזרים - - -

ערן יעקב: אוקיי.

ערן יעקב: מה שאני רוצה להגיד שמשרד האוצר נמצא שם, כמו שאתם יודעים.

ערן יעקב: מספיק שמחר בבוקר - לא עלינו, אני מקווה שזה לא יקרה - יהיה קיטון במספר הנוסעים במדינת ישראל, מספיק שבתמנע במקום שזה יעלה 1 מיליארד זה יעלה 3 מיליארד או עוד הרבה דברים אחרים - האוצר נמצא שם.

ערן יעקב: וזה נאמר יותר מפעם אחת, שבסופו של תהליך, אם יהיה - - -

רוחמה אברהם-בלילא: זאת אומרת, שמה שאתה אומר זה שלא תהיה פגיעה בעובדים.

ערן יעקב: לגבי העובדים, אני חושב שכל בר דעת מבין - - -

משה (מוץ) מטלון: אבל גם אמרת שאתה מוכן ללכת על 2014.

ערן יעקב: התחלנו עם זה ב-2009.

ערן יעקב: אני חושב שלא נכון ללכת על 2014, אני חושב שלא נכון שמדיניות ממשלתית תיקבע בהתאם לגחמות של חברה כזו או אחרת.

ערן יעקב: מוסדות ממשלתיים - ורשות שדות התעופה היא ממשלתית בדרך זו או אחרת - גם לה יש פתרונות תקציביים.

ערן יעקב: אם תהיה פגיעה כזו או אחרת, כשמדובר בסכומים האלה, וכנראה שיש לה בעיות כנראה יותר גדולות במשאבים האלה, אז אני חושב שחברי הוועדה צריכים לראות את זה באור הנכון.

יצחק וקנין: אוקטובר 2013 אתה לא רוצה?

ערן יעקב: אני אתייחס.

ערן יעקב: האם מדינת ישראל רוצה לומר שהיא שונה בעניין של עישון סיגריות?

ערן יעקב: אני חושב שיש פה אמירה חבר הכנסת חרמש, זה שיקנו את זה בחו"ל זה לא יעזור, כי כשבאים ואומרים שמורידים את הפטור ממכס משני פאקטים לאחד, המשמעות היא שזה לא משנה איפה אתה רוכש את זה, המשמעות היא שאתה לא יכול להכניס את זה למדינת ישראל.

ערן יעקב: אם מישהו פה יגיד לי שכל אזרחי מדינת ישראל הם לא נורמטיביים - אנחנו לפחות מאמינים שרוב אזרחי מדינת ישראל הם נורמטיביים.

ערן יעקב: אם עוברים משניים לאחד, מן הסתם רובם יצייתו לחוק.

משה (מוץ) מטלון: מי קובע מה הנורמה?

משה גפני: הנושא ברור.

משה גפני: לגבי הנושא של התאריך, אתם מסכימים להתגמש בעניין התאריך?

ערן יעקב: אני חושב שהתגמשנו.

אייל אפשטיין: קודם כול, כשמעלים מסים זה תמיד לא נוח ולא קל, אבל השאלה היא גם מה הן החלופות.

אייל אפשטיין: התקבלה פה החלטה, שהיתה אמורה להיות החלטה מאוזנת במסגרת מדיניות מסים מקיפה וכוללת שאישרה ועדת הכספים.

אייל אפשטיין: דרך אגב, אתם אישרתם.

אייל אפשטיין: אם אתם זוכרים, הפחתנו את המסים למעמד הביניים, אנשים שמשתכרים בין 8,000 ל-14,000 שקל.

אייל אפשטיין: בכדי להפחית למעמד הביניים את המס הזה, לאנשים שמשתתפים בשוק העבודה, בכדי לשמור על מסגרות פיסקליות סבירות, אחת ההצעות היתה לבטל את הפטור על חפיסה אחת בדיוטי פרי.

אייל אפשטיין: דרך אגב, יכול להיות שנכון היה לבטל אפילו על שניים בפסקי זמן יותר ארוכים וכל מה שקשור.

אייל אפשטיין: גם מבחינת השפעות חיצוניות שליליות זה נכון להעלות את המס הזה, וגם מבחינה פיסקלית נכון להעלות את המס זה.

אייל אפשטיין: יושב פה מר דוד בועז, שהיה הממונה על התקציבים והיה גם הבוס שלי, שאני מאוד מעריך, רם בלניקוב.

אייל אפשטיין: בסוף אי-אפשר להתעלם מהפן הפיסקלי.

אייל אפשטיין: בפן הפיסקלי אנחנו כבר השנה נמצאים בחריגה של 1.5% ביחס לתקרת הגירעון שנקבעה בחוק המגבלות הפיסקליות, שגם הוא אושר בוועדה הזאת.

אייל אפשטיין: יש גבול לחוסר האחריות הפיסקלית שמדינת ישראל יכולה להתנהל בה, גם אם זה דבר קטן.

אייל אפשטיין: הכנסת לא רוצה מס על סיגריות מסיבות כאלה ואחרות, אז חשוב שהכנסת תשמור על אחריות פיסקלית ותצביע על מקור אלטרנטיבי.

אייל אפשטיין: המקור האלטרנטיבי יכול להיות העלאת מס מסוים על שכבות הביניים, יכול להיות עוד הרבה דברים אחרים.

מירי רגב: תעלה את המיסוי על המים עוד פעם, על הדלק.

משה גפני: חברת הכנסת רגב, אני לא מבין מה הדבר הזה.

אייל אפשטיין: חברת הכנסת רגב, אני רוצה להבין: את מציעה להעלות את המסים על דלק?

רוחמה אברהם-בלילא: יש ממשלה בישראל, יש ראש ממשלה בישראל, יש שר אוצר במדינת ישראל.

רוחמה אברהם-בלילא: תנהלו תקציב אחראי.

משה גפני: רוחמה, אני לא מסכים.

משה גפני: אייל, לא לענות.

רוחמה אברהם-בלילא: להביא את זה כאן לפתחנו ואנחנו צריכים להביא לכם - - -

משה גפני: אייל, לא, אני לא מסכים.

משה גפני: אתה לא משיב לה.

משה גפני: הדיון הזה כבר היה צריך להסתיים.

אייל אפשטיין: אבל אני רוצה להגיד דבר אחד.

משה גפני: אבל תאמר את דבריך ותסיים אותם.

אייל אפשטיין: ברשותך, חברת הכנסת אברהם, במסגרת מדיניות שאושרה פה בוועדת הכספים והיתה אמורה להיות מאוזנת, בכדי להפחית את המסים שהופחתו כאן בוועדה מובא הצעד הזה של ביטול הפטור של הסיגריות.

אייל אפשטיין: זאת הסיבה היחידה.

אייל אפשטיין: זו לא גחמה של אף אחד, זה מהלך שהיה מהלך מאוזן, שקודם על-ידיכם.

אייל אפשטיין: לפי דעתי, גם האופוזיציה קידמה אותו, ואני זוכר שגם את הצבעת בעדו, ואני חושב שהוא היה מהלך נכון.

אייל אפשטיין: בכדי שהמהלך הזה יושלם, זה הנדבך האחרון במהלך המיסוי הכולל.

יצחק וקנין: הוא לא ענה על השאלה שלך.

משה גפני: לגבי התאריך – אתם מוכנים?

אייל אפשטיין: כן.

אייל אפשטיין: אנחנו מוכנים לדחות את זה לינואר 2013, למרות - - -

שכיב מוראד שנאן: לא.

שכיב מוראד שנאן: ינואר 2014.

יצחק וקנין: הצעתי אוקטובר-נובמבר 2013 או ינואר 2014.

יצחק וקנין: אני מציע שתקבלו את זה, זה יעבור פה.

יצחק וקנין: אני אומר לכם, לא תרצו – זה לא יעבור.

שי חרמש: אני חוזר ואומר - לא יגיע כסף, יביאו את זה מחו"ל.

שי חרמש: זו פאטה מורגנה.

אייל אפשטיין: לא, הוא לא יכול להכניס את זה לארץ, הוא עובר על החוק.

שי חרמש: מי שמביא פאקט סיגריות בצ'ימידן הוא עדיין לא גנב.

אייל אפשטיין: לא אמרנו שגנב.

אייל אפשטיין: חלק יקנו פחות?

משה (מוץ) מטלון: אתה יודע שבסוף זה ייפול על אגרת הנוסע.

משה גפני: אני עושה הפסקה לעשר דקות.

משה גפני: אני מחדש את הישיבה ואני מבקש להודיע שהיה בשעתו סיכום, כפי שאמרתי בתחילת הישיבה וכפי שאמר אייל אפשטיין, שיהיה שינוי בנטל המס, שיהיה מס על הסיגריות.

משה גפני: זה היה סיכום ואני לא מתכוון להפר את הסיכום הזה.

משה גפני: ניסינו להגיע לפשרה.

משה גפני: תדעו לכם, אם הולכים לבחירות, זה מגיע מיד אחרי הבחירות על-ידי כל ממשלה שתיבחר.

משה גפני: אני מכיר את אנשי משרד האוצר, יש לי ניסיון עם ממשלות.

משה גפני: ממשלה תבוא אחרי הבחירות, תגיד שיש גירעון ואני רוצה לראות את הקואליציה החדשה שלא תצביע על הנושא של הסיגריות.

משה גפני: אני רוצה להגיע לפשרה מוסמכת על רשות שדות התעופה והחברים בוועדה.

משה גפני: אייל אפשטיין מבקש אישור לעשות שיעורי בית.

משה גפני: אנחנו יודעים מה שהולך לקרות, אלא אם כן לא יהיו בחירות.

משה גפני: אם יהיו בחירות, אחרי הבחירות תהיה פה בוקה ומבולקה.

משה גפני: אני נותן לכם את השבוע - תבדקו, תעשו שיעורי בית.

משה גפני: זאת ההצעה שהועלתה פה, היא היתה מוסכמת.

משה גפני: אני לא חוזר בי מהסיכום.

משה גפני: אני יושב מול פני האומה, לא נעים לי.

משה גפני: אין לי עם העניין הזה שאלה משום שאני יודע מה תהיה התוצאה.

משה גפני: זה ייכנס בחוק ההסדרים.

מירי רגב: שייכנס בחוק ההסדרים.

משה גפני: לכן אני דוחה את הדיון בעניין הזה בעוד כמה ימים.

משה גפני: תודה רבה.

רוחמה אברהם-בלילא: המהלך הזה לא יביא לפגיעה בעובדים.

ערן יעקב: לעולם יש את האוצר.

משה גפני: תודה, אני נועל את הישיבה.