ועדת הפנים ואיכות הסביבה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 553, 2012-05-23 10:45

אמנון כהן: אני פותח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה.

אמנון כהן: על שולחן הוועדה כרגע הרוויזיה שביקש אחד מחברי הכנסת הבכירים בוועדה והמוכשרים - - -

קריאה: הבכירים ביותר.

אמנון כהן: הבכירים ביותר.

אמנון כהן: לא, יש כמה בכירים, בין הבכירים - - -

אורי מקלב: זה כבר מחייב וכבר מפחיד אותי קצת.

אמנון כהן: לגבי הצעת חוק שירותי קבורה (תיקוני חקיקה) – החוק למעשה על שולחן הוועדה מ-2009, עשינו מספר דיונים והיתה הפסקה לתקופה ארוכה בה רצינו להגיע להסכמות עם משרד האוצר לגבי המימון של המקום.

אמנון כהן: כידוע, במדינת ישראל משאב הקרקע יקר מאוד ויש לנו בעיה עם הקרקעות.

אמנון כהן: לכן, היתה יוזמה של הממשלה בפעם הראשונה בתולדות המדינה שיהיה בית עלמין שהוא כלכלי, הוא לא עמותה, לא מלכ"ר, אלא עסקי יותר.

אמנון כהן: אבל פה נתנו את המינון שהרווח ייבנה כך שרק יהיה 15% – זה מה שהסבירו לנו.

אמנון כהן: דרשנו בוועדה שיינתנו הנחות לצד השני, לבן או לבת הזוג.

אמנון כהן: זאת אומרת, אם לא עלינו, מישהו נפטר, והוא חי עם בן או בת זוגו לתקופה של שנים, אפילו יומיים, לא משנה, אבל ודאי ששנים רבות, ואז הוא רוצה להיקבר במחיצת או ליד אותו בן או בת זוג, שלא יהיה מצב בו הוא ישלם מחיר מלא, אלא יינתנו הנחות.

אמנון כהן: אני רוצה להודות למשרד האוצר בשיתוף משרד הדתות, שגייסנו תקציב נוסף על מנת שיהיה מין סבסוד לבן/לבת הזוג, שזה יהיה 20% ועוד 20%, בערך 40% הנחה לבן/לבת הזוג שיחפוץ להיקבר ליד מי שהוא חי אתו שנים רבות.

אמנון כהן: אז כמו שאמרת כשנכנסת, חבר הכנסת אדרי, אנחנו דואגים גם לעתיד, למה שיהיה, לכל אחד.

אמנון כהן: הרי זה נקרא: בית החיים.

אמנון כהן: החיים זה שם.

אמנון כהן: פה אנחנו נמצאים בתקופה של ניסיון.

אמנון כהן: כולנו חושבים שהכול בידינו –כוחי ועוצם ידי, אנחנו נשנה את הכול, נעשה את הכול, אבל הכול מאתו יתברך - -

קריאה: הכול למעלה.

אמנון כהן: - - וחיי נצח זה שם, ואנחנו צריכים לדאוג גם לשם.

אמנון כהן: בלב כבד אישרנו את החוק הזה, שלא יהיו אי-הבנות.

אמנון כהן: בלב כבד אישרנו, בגלל מצוקת קרקעות במדינת ישראל, גם בגלל שהולכים ומתמעטים המקומות בתוך בתי העלמין הקיימים.

אמנון כהן: באזור ברקת יש החלטת ממשלה שבמקום בו יש את המחצבה יוקם בית העלמין.

אמנון כהן: לצורך כך, אחרי דיונים מעמיקים ורבים אישרנו את החוק.

אמנון כהן: וידידי היקר שרצה להשתתף בוועדה – והוא פשוט לא יכול להגיע, היה לו דבר חשוב, ולכן לא הצליח להגיע – כשהצבענו הוא הגיע ואמר: היה לי מה להגיד.

אמנון כהן: אז אמרתי לו: תחליט מה אתה רוצה, תרצה רוויזיה, בבקשה.

אמנון כהן: ואפשרתי לאדוני רוויזיה, וגם שמתי אותה על סדר-היום ופרסמתי מבעוד מועד.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני, מן הראוי צריך קודם כל להצביע עליה.

תומר רוזנר: לא, קודם צריך לנמק.

אמנון כהן: לא, קודם כל, על רוויזיה צריך להצביע כן או לא, אבל בגלל - - -

תומר רוזנר: הוא צריך לנמק למה הוא רוצה רוויזיה, אחר כך צריך להצביע.

אריה ביבי: תן לו שידבר.

אמנון כהן: מניסיוני כיושב-ראש הוועדה, מצביעים - - -

אריה ביבי: הוא מתכוון לדבר בקצרה, תן לו.

אמנון כהן: לא, אני מדבר כרגע תקנונית, ואז אני מדבר על המהות.

אמנון כהן: אני שם - - -

אורי מקלב: אני לא הולך לדבר, אני לא הולך לעשות - - -

יעקב אדרי: אושרה כבר?

אמנון כהן: אושרה כבר, אבל משום שהוא ביקש רוויזיה, אז אני מאפשר לו.

אורי מקלב: - - -

אמנון כהן: בסדר.

אמנון כהן: אבל אני מכבד את חבר הכנסת מקלב, דבר אלי.

אורי מקלב: אם מישהו ממהר, אריה, אז אני לא רוצה שיהיה לחוץ בגללי שאני לוקח את זמנו היקר.

אורי מקלב: קודם כל, תודה רבה, אדוני היושב-ראש - - -

אמנון כהן: לא, שנייה, אתה תנמק, תגיד בבקשה ואנחנו נחליט מה לעשות.

אמנון כהן: אתה יכול גם אחרי שנימקת להחליט החלטה אחרת, מה שתחליט.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני.

אורי מקלב: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, במיוחד על כך שאתה באמת מאפשר לי להביא את הדברים.

אורי מקלב: המנהג הזה שאתה מנהל את הוועדה בלויאליות בנושאים רבים, כולל אתמול ציינתי את זה בנושא שניהלת ואתה ממשיך עם זה גם היום ולא מביא את זה להצבעה, מוריד וכו'.

אורי מקלב: בלי היועץ המשפטי, עם היועץ המשפטי, אבל אתה נותן לי להגיד את הדברים, ואני מודה לך על כך.

אורי מקלב: חברי חברי הכנסת, מכובדי ממשרד לענייני דתות – המנכ"ל וכל העוזרים, מביטוח לאומי, אני רוצה לדבר קודם כל על החלק הערכי בעניין.

אורי מקלב: אנחנו היום רוצים לאשר הצעת חוק ממשלתית שתבוא לקריאה שנייה ושלישית, שהיא בעצם אמורה לעשות רפורמה עמוקה מאוד בכל נושא הקבורה בישראל.

אורי מקלב: ומי כמונו כחברי כנסת אני מודיע, שנדע מה אנחנו עושים.

אורי מקלב: אנחנו עשינו כמה רפורמות, וחברי שיושבים פה, יושבים וצועקים, למשל רפורמה אחת שנעשתה בנושא המים והתאגידים: איפה היינו?

אורי מקלב: איך אישרנו?

אורי מקלב: איך אנחנו נתנו לדבר כזה לקרות?

אורי מקלב: אני אומר:

אורי מקלב: אנחנו היום עומדים בפני רפורמה שהיא הרבה יותר גרועה במהותה בשינוי שהיא עושה ובהשלכות לאזרח, יותר ממה שראינו בתאגידי המים.

יעקב אדרי: ובסכומים שאני רואה פה.

אורי מקלב: מייד אגיע לזה, בקצרה ממש.

אורי מקלב: הדבר הראשון זה החלק הדתי – אנחנו כעם היהודי ידועים בכך שאנחנו מצווים על חסד.

אורי מקלב: התורה לא מדברת רק מבחינת השכל, שאתה רואה עני שמת מרעב, שהוא צריך כסף, לתת לו כסף.

אורי מקלב: זו לא המצווה.

אורי מקלב: את זה כל בן-אדם צריך לעשות – רואה מישהו עני, שאין לו משהו, לתת לו משהו.

אורי מקלב: חסד זה דבר שצריך לעשות הרבה יותר, לרדוף אחרי זה, אתה מחפש את הדברים שם.

אורי מקלב: החסד הכי עילאי והכי איכותי שהיהדות קבעה זה הנושא של קבורה, של הטיפול במת.

אורי מקלב: חסד של אמת.

אורי מקלב: זה לא רק סתם חסד.

אורי מקלב: לא תמיד זה ככה, אבל הרבה פעמים אין לך מי שיגיד לך תודה רבה בעניין הזה.

אורי מקלב: אף אחד לא יודע מה עשית, איך טיפלת בו בעניין הזה.

אורי מקלב: אתה מטפל בו, אתה צריך לקבור אותו, כל הטיפול בעניין הזה בבני משפחה בשעות הכי רגישות אנחנו - - - .

אורי מקלב: לא יכול להיות חסד של אמת, חסד של קבורה, טיפול בקבורה, יחד עם מסחר – זה לא יכול להיות.

אורי מקלב: אלה שני קווים שלא יכולים אחד עם השני.

אורי מקלב: לקחת, להוציא את זה ליזמים, לכל יזם שהוא, כל יזם באשר הוא - - -

אריה ביבי: אני קוטע אותך: ועכשיו זה לא מסחר?

אורי מקלב: לא.

אריה ביבי: עכשיו זה יותר גרוע ממסחר.

אורי מקלב: חד-משמעית.

אורי מקלב: אל תוציא לעז ואל תגיד דבר כזה.

אריה ביבי: למה לא אגיד?

אורי מקלב: לא סתם קוראים לזה - - -

אריה ביבי: אני מכיר את זה מקרוב, לא - - -

אמנון כהן: 40,000 שקלים, 50,000 שקלים.

אורי מקלב: לא, לא - - -

אריה ביבי: מלפני - - -

יעקב אדרי: לא, גם היום הסיפור בעייתי מאוד.

אריה ביבי: בעייתי מאוד.

אורי מקלב: בעייתי בענייני כסף.

יעקב אדרי: אבל אתה אומר דברי טעם עכשיו.

אורי מקלב: בענייני כסף.

אריה ביבי: לא, הוא מדבר לעניין, אבל עכשיו אני רוצה להגיד לך - - -

יעקב אדרי: רגע, תן לו לסיים, אריה.

אורי מקלב: עזוב בענייני כסף, אבל קל וחומר.

אורי מקלב: אני לא חושב - - -

אריה ביבי: לא, מותר לי להעיר הערה.

אריה ביבי: מותר לי בתור חבר כנסת.

אורי מקלב: קל וחומר.

אורי מקלב: אתה רוצה להשוות - - -

אמנון כהן: אמרתי: פריימריז.

אורי מקלב: אתה רוצה להשוות מרפורמה אחת.

אורי מקלב: אני רוצה - - -

אריה ביבי: אין לנו פריימריז, אני בקואליציה יחד אתו.

אורי מקלב: הרגשתי מראש שאתה – אני משחרר אותך - - -

אריה ביבי: לא, אין מראש.

אריה ביבי: אני אומר לך שאין מראש.

אריה ביבי: אם אתה תשכנע אותי, אלך אתך.

אריה ביבי: אני לא - - -

אורי מקלב: לא, אני לא רוצה.

אורי מקלב: אני לא הולך – אני רוצה להגיד את הדברים כמות שהם.

אריה ביבי: רק אני רוצה להגיד לך שהיום - - -

אורי מקלב: בענייני כסף.

אריה ביבי: היום אני רוצה לראות אותך - - -

אורי מקלב: גם כסף.

אורי מקלב: יכול להיות גם יקר.

אורי מקלב: לקבור זה קבורה מחיים.

אריה ביבי: זה ממש יותר גרוע.

אריה ביבי: בפתח תקווה זה יותר גרוע ממסחר.

אריה ביבי: אם אתה מכיר שם את הרב זה 5,000 שקלים, לא מכיר – 50,000 שקלים, בקיצור ולעניין.

אורי מקלב: גם היום דורשים בקבורה מחיים, כן, נכון – זו אחת העוולות שיש גם כן היום, אני גם מדבר על זה.

יעקב אדרי: נכון.

יעקב אדרי: אורי, תמשיך.

יעקב אדרי: הכיוון הוא נכון, בוא נקבל את המסקנות.

אורי מקלב: אני רוצה להביא לדוגמה איך היום נראות רפורמות שהעברנו ליזמים פרטיים, כמו הרכבת הקלה ועוד.

אורי מקלב: באיזו צורה מתנהל מי שרואה רק מסחר לנגד עיניו, וכל הסיפורים האלה שאנחנו ניתן חלק מהמכרז לשיפור השירות.

אורי מקלב: אנחנו מכירים רפורמות בתחבורה הציבורית, עשינו כאלה דברים – אשכולות, הפרמטרים, יחס ומתן, ואחזקת אוטובוסים – אנחנו רואים איך נראית התחבורה הציבורית והחברות האלה שמתמודדות.

אורי מקלב: אבל אנחנו מדברים כאן על השעות הכי קשות של המשפחות, שכל טיפול צריך להיות טיפול כל כך עדין.

אורי מקלב: למה קוראים לזה "חברה קדישא"?

אורי מקלב: זה לא סתם שם.

אורי מקלב: "חברה קדישא" בארמית זו חבורת קודש, שעושים את עבודת הקודש, אנחנו מצפים מהם שכך יעשו וכך אנחנו אמונים.

אורי מקלב: אף אחד לא יצפה ואף אחד לא ידרוש ממישהו שהוא יזם פרטי, שאומרים לו: אתה "ביזנס", שיעשה דבר כזה.

אורי מקלב: זה בחלק הערכי של העניין, שהוא לא פחות חשוב.

אורי מקלב: החלק הממוני, החלק הפרקטי – יחד עם הרפורמה מגיעים גם תעריפי מחירים ותעריפי המחירים - - -

יעקב אדרי: מה שכתוב פה.

אורי מקלב: מה שכתוב פה בעצם מבטל את כל האפשרות – מדברים על בית קברות של מאות אלפי קברים, וזה בית הקברות האלטרנטיבי, בית העלמין האלטרנטיבי – שלא תהיה כמעט אפשרות להיקבר בחינם.

אורי מקלב: את כל החלקות של ביטוח לאומי יבטלו, ואגיד לכם גם למה: האפשרות היחידה, האפשרות היחידה ממש להיקבר בחינם, זו תהיה קבורת כוכים.

אביגדור אוחנה: למה?

אביגדור אוחנה: איפה זה כתוב?

אורי מקלב: זה כתוב בחוזה שלכם.

אורי מקלב: במה שהעברת רפורמה.

אביגדור אוחנה: לא, איפה?

אביגדור אוחנה: זה לא החוק הזה.

אורי מקלב: סליחה, זה החוק הזה.

יעקב אדרי: קבורת מה?

אורי מקלב: סליחה, זה החוק הזה.

אורי מקלב: אני שואל את היועץ המשפטי - - -

אריה ביבי: הכוונה לקבור פה ב - - -

יעקב אדרי: בקומות.

יעקב אדרי: כבר הקימו את זה.

אורי מקלב: היועץ המשפטי, אני אומר דברי אמת?

תומר רוזנר: לפי ההצעה המוצעת כרגע, האפשרות היחידה לקבורה בחינם, קרי; במימון הביטוח - - -

אביגדור אוחנה: - - -

יעקב אדרי: "קבורת סנהדרין", אתם קוראים לזה?

אורי מקלב: רבותי, אביגדור, אני רוצה שתשמע את זה.

אורי מקלב: אחרי זה אל תגיד – אמרתי את זה בשידור לא נכון, ואני בכל אופן אמון על היועץ המשפטי של הוועדה.

אורי מקלב: כחברי כנסת אנחנו חייבים יועץ משפטי שיודע על מה מדובר.

אורי מקלב: האפשרות היחידה, כמו שאומר היועץ המשפטי להיקבר בחינם, מה שנקרא "חלקות של ביטוח לאומי", שהביטוח הלאומי משלם, זה קבורת כוכים - -

יעקב אדרי: קבורת סנהדרין, זה מה ש - - -

אורי מקלב: - - כן, קבורת סנהדרין – שהיא הקבורה הכי פחות נדרשת, אולי 10% היום מבקשים אותה.

אורי מקלב: כל הקבורות – אני לא מדבר אתך על קבורת שדה, שתעלה בלי הנחות לזוג, שמי שנוהג כל המשפחות מדורי דורות והוא גם רוצה והמשפחה רוצים, האבא ביקש - - - כולם, זה 50,000 שקלים.

אורי מקלב: קבורת הקומות האלה בתוך מבנים תעלה 30,000 שקלים לזוג.

יעקב אדרי: למה?

יעקב אדרי: אני רואה פה 6,000 שקלים.

אורי מקלב: קבורת שדה זה 30,000 שקלים.

אורי מקלב: יכול להיות – את התעריפים אין לי שום בעיה שהיועץ המשפטי - - -

יעקב אדרי: אני רואה אותם בעיניים.

אמנון כהן: יש פה, החוק כתוב.

אורי מקלב: בחוק כתוב, אז זה אומר - - -

יעקב אדרי: מה אתה מציע?

יעקב אדרי: אורי, אני רוצה להבין.

אורי מקלב: דהיינו, גם אדם - - -

אביגדור אוחנה: - - -

אמנון כהן: חינם הוא רוצה לתת.

יעקב אדרי: אני יודע ש"חברה קדישא" עושה עסקים, זה לא חדש.

יעקב אדרי: כשהייתי ראש עיר לא נתתי להם לעשות את זה.

יעקב אדרי: אני קבעתי את המחירים.

אורי מקלב: אבל זה יהיה עכשיו חוק, לא תהיה לך ברירה אחרת.

אורי מקלב: אתה מאשר את זה עם תעריפים.

יעקב אדרי: לא נתתי להם לעשות את זה, מחיר סמלי.

אורי מקלב: חבר הכנסת אדרי, אתה מאשר את זה עם תעריפים.

אריה ביבי: יעקב, לך מותר לדבר.

אריה ביבי: לי, אני - - -

אמנון כהן: הוא העיר הערה.

אורי מקלב: אתה מאשר את זה היום - - - .

אורי מקלב: אני לא מדבר אתך על יחס ולוח, אני מדבר אתך - - -

אריה ביבי: ראית מה הוא עושה?

אמנון כהן: הוא היה שר לשעבר, זה - - -

אריה ביבי: לא, ידעתי שהוא ייפול, כי הוא היפראקטיבי.

אורי מקלב: אנחנו עושים מהפיכה בעניין הזה.

אורי מקלב: תהיה מחאה חברתית, אבל אני לא יודע מי יצעק.

אורי מקלב: אני לא מדבר על מי שיכול, אני דיברתי על כך - - -

יעקב אדרי: אורי, מה אתה מציע?

אורי מקלב: אני קודם כל מציף את הבעיה.

אורי מקלב: אנחנו מדברים בכלל – כל הרפורמה הזאת בעצם תמנע קבורה במקומות אחרים, ואת כולם תתעל לכיוון רחוק מאוד.

אורי מקלב: אנשים בתל-אביב – קח דוגמה – צריכים לנסוע 30 דקות לבית הקברות הזה.

אורי מקלב: לקחו את הקרקע הכי זיבורית שיש במדינה, קרקע של מחצבה, והמדינה לא מכניסה אפילו שקל מהכיס שלה ונותנת.

אורי מקלב: יש קרן - - -

אמנון כהן: משקיעה, משקיעה כסף.

אורי מקלב: עשרות מיליונים האלה זה כסף - - -

אמנון כהן: איפה האוצר?

אורי מקלב: אגיע, אגיע לזה.

אמנון כהן: צחי, אתה פה.

צחי דוד: אני פה.

אמנון כהן: לא, משקיעים כסף.

אורי מקלב: המדינה אומרת: כל מה שעולה היום להקים בית-עלמין כזה, כשמדובר על מאות, מאות, מאות מיליונים – על אלה שאמורים להיקבר שם ועל בני משפחותיהם.

אורי מקלב: אתן איזה משהו, "פינאטס", של 30 מיליון או משהו כזה.

אורי מקלב: בית-העלמין הזה אמור לקום על מחצבה שהיתה בברקת.

אורי מקלב: במדינת ישראל יש קרן לשיקום מחצבות – לקחו סכום ואגרות מכל אחד שטמן או שחצב מהמחצבה הזאת.

יעקב אדרי: המינהל.

אורי מקלב: המינהל או מי שלקח את זה.

אורי מקלב: בסופו של דבר, זה נמצא באוצר - -

יעקב אדרי: באוצר, הכול באוצר.

אורי מקלב: - - במשרד המדינה – כ-400 מיליון שקלים.

תומר רוזנר: זה במשרד התשתיות, לא באוצר.

אורי מקלב: במשרד התשתיות.

אורי מקלב: 400 מיליון שקלים.

אורי מקלב: המדינה לא לוקחת שקל מהקרן הזו ומביאה את זה לטובת בית העלמין הזה, כדי שיעלה יותר זול לאנשים.

אורי מקלב: אנחנו מוכנים לכך שמכאן ואילך, מהקמת בית העלמין הזה, חוץ מקבורת כוכים, כל דבר יעלה עשרות אלפי שקל לכל משפחה?

אורי מקלב: זה נקרא רפורמה?

אורי מקלב: בזה פותרים את מצוקת הקבורה?

אורי מקלב: אתה דיברת, אדוני היושב-ראש, בצדק אולי, אני גם לא חושד בזה, אין מצוקת קבורה, ומצוקת הקבורה זה בלון שמישהו מפריח אותו, הוא לא מבוסס.

יעקב אדרי: לא, יש, יש, אורי, אל - - -

אורי מקלב: רק רגע, אנחנו בתל-אביב היום – כאן עמד מומחה בוועדה ואמר את זה, לא אני - - -

יעקב אדרי: מה, בתל-אביב יש מקום לקבורה?

אורי מקלב: בתל-אביב יש היום - -

יעקב אדרי: איפה?

אורי מקלב: - - תוכנית שכבר בבנייה בירקון של 35 אלף קברים שמספיקים לשש שנים.

אורי מקלב: יחד עם זאת יש תוכנית "פת/2000", שיבוא מישהו שיגיד שאני לא אומר דבר נכון, יש כאן בוועדה לפרוטוקול - - -

יאיר עוז: "פת/2000" זה בית עלמין ירקון, זה קיים, זה עומד להיסגר.

אורי מקלב: לא, אני אומר: עוד "פ"ת/2000".

יאיר עוז: אין עוד תוכנית בירקון.

אורי מקלב: "פת/2000" זה 200,000 קברים.

יאיר עוז: אין דבר כזה 200,000.

אורי מקלב: אז אתה יודע מה, אני מוכן לזה: אם אין דבר כזה – החוק מאושר, אם יש דבר כזה – החוק לא מאושר.

אריה ביבי: אוקיי.

יעקב אדרי: אורי, אבל - - -

אורי מקלב: אני מעמיד במבחן של בדיקה, בדיקה מקצועית – אם יש דבר כזה שבתל-אביב בירקון, לא בברקת, בירקון יש עכשיו בבנייה 35,000 קברים - -

יאיר עוז: הרב מקלב - - -

אורי מקלב: - - שהמדינה משקיעה שם כסף, וכאן היא לא רוצה להשקיע - -

יאיר עוז: הרב מקלב, אני יכול - - -

אמנון כהן: תן לו לסיים.

אורי מקלב: - - ותוכנית "פת/2000", שהיא עכשיו כבר אחרי אישורים – לא תוכנית עתידית – אחרי אישורים, היא עוד לא מתבצעת, שיש בה 200,000 קברים - - -

אמנון כהן: מה אכפת לך שיהיה עוד אחד?

אורי מקלב: מה מדובר על מצוקת קברים?

אורי מקלב: אחד.

אורי מקלב: שתיים - - -

אמנון כהן: יש מצוקת קברים, דיברתי עם - - -

אורי מקלב: אם יש מצוקה - - -

יעקב אדרי: אורי - - - התשלום - - -

אמנון כהן: אורי, אבל יש גם אינטרסים.

אורי מקלב: אבל למה רפורמה?

אמנון כהן: יש פה גם אינטרסים – פוחדים שאם יהיה בית עלמין חדש, לא יפתחו את האחרים.

אמנון כהן: הם פוחדים.

אמנון כהן: כל אחד דואג לזה שלו.

אורי מקלב: אז אני רוצה להגיד: עם אינטרסים אני אומר את זה - - -

אמנון כהן: אני מכיר את הדברים, אנחנו חיים בעולם - - -

אורי מקלב: היושב-ראש, אני אומר את זה בגלוי לפרוטוקול.

אמנון כהן: כן, יש אינטרסים.

אורי מקלב: אתה לא קשור לזה.

אורי מקלב: אבל אני אומר לך - -

אמנון כהן: אני אין לי אינטרס כרגע.

יעקב אדרי: גם לי לא.

אורי מקלב: - - על מידע שמגיע אלי ביום האחרון: יש חשש לשחיתות בכל העניין הזה, ואני אומר את זה כאן.

אורי מקלב: אני לא יכול להגיד את הדברים מפני שעדיין לא יכולתי לאמת את זה.

יעקב אדרי: והיום השיטה היא טובה?

אורי מקלב: כל המהלך הזה נגוע בחשש לשחיתות.

אורי מקלב: ואני אומר את זה כאן, וצריכים להיזהר לפני שמאשרים דבר כזה.

אורי מקלב: ודבר הפוך – שאלו אותי - - -

יעקב אדרי: רגע, את הצעת החוק הזאת הממשלה מביאה.

אמנון כהן: כן.

אמנון כהן: דבר אחרון.

יעקב אדרי: אני לא הייתי אומר - - -

אורי מקלב: דבר אחרון, אנחנו לא יכולים – אני לא יכול - - -

אמנון כהן: יש שאילתות מהירות ב-11:00, אני חייב להצביע.

אורי מקלב: משפט אחרון - - -

אביגדור אוחנה: אדוני היושב-ראש, אבל שחיתות של מי?

אריה ביבי: חבר'ה, נו, תפסיקו, תנו לו לדבר.

אביגדור אוחנה: איזו שחיתות?

אורי מקלב: דיברתי על מצוקת קבורה - - -

יעקב אדרי: מה אתה מציע לנו לעשות?

אורי מקלב: מצוקת קבורה פותרים בזה שלא מכניסים.

אורי מקלב: ולא רק זה, אנחנו מטילים את הכול על הנפטר ועל בני הנפטרים.

אורי מקלב: בעיני רוחי, הייתי חושב שבהצעה, מינימום ברפורמה, היו באים ואומרים: תשמעו, אנחנו היום לוקחים – אתה צודק, אתה אומר חלקה, בן הזוג נפטר, הבן או הבת זוג שלו רוצים להיקבר על ידו, אנחנו מדינה שהוא חייב לשלם עשרות אלפי שקלים, זו לא בקשה לגיטימית.

אורי מקלב: באו לכאן מחברות קדישא או אחרים שאומרים: תשמעו, עוד עשרות שנים הוא ייקבר, הבן זוג שלו יחיה ויאריך ימים, למה שנחזיק לו קבר, שנשמור לו קבר?

אורי מקלב: אני אומר: אדם, בן או בת זוג בני 75, אחד מהם נפטר, אני לא יכול לתת לבת זוג שלו - - -

אמנון כהן: אבל זה חוק כללי, זה לא פה, זה חוק כללי.

אורי מקלב: לא משנה.

אורי מקלב: אם מביאים את הרפורמה - - -

אמנון כהן: יש פה עשרות בתי עלמין.

אמנון כהן: בוא נגדיר חוק, נעשה חוק שבן זוג יהיה פטור.

אמנון כהן: בוא - - -

אורי מקלב: אני אומר לך כמה הרפורמה הזאת – אתה יודע שזה לא.

אמנון כהן: אבל זה חוק אחר.

אמנון כהן: זה לא החוק.

אורי מקלב: מביאים רפורמה, עכשיו זה הזמן.

אורי מקלב: במקום להביא שיפורים, עוד מביאים הרבה יותר גרוע.

אמנון כהן: זו לא רפורמה.

צחי דוד: לא רפורמה.

אורי מקלב: זה נקרא רפורמה?

אורי מקלב: זו הפרטה.

אמנון כהן: תודה.

אריה ביבי: אדוני, שתי מלים.

אריה ביבי: למה הגענו למצב הזה?

אריה ביבי: אגיד לך מה – אתם אומרים שאין מצוקת קברים?

אריה ביבי: יש מצוקה, ועוד איך.

אריה ביבי: אתה שואל איך מגיעים לפתח-תקווה?

אריה ביבי: אומר לו: שמאלה בית קברות, אתה ממשיך הלאה, בצד ימין עוד בית קברות ואתה ממשיך הלאה רואה בית חולים, ואחר כך עוד בית קברות.

אריה ביבי: יש מצוקה רצינית.

יעקב אדרי: כן, אבל מדובר פה על מחירים.

אריה ביבי: דקה.

אריה ביבי: יש מצוקה רצינית ואני מסכים עם המצוקה.

אריה ביבי: אבל יחד עם זאת, הגענו למצב הזה, כי לאנשים נמאס מה"חברה קדישא".

אריה ביבי: ואת זה צריכים להגיד על השולחן.

אריה ביבי: תשמע, היום כשאתה הולך ל"חברה קדישא" אתה נסחט כמו לימון, פה לפחות אתה רואה - - -

אמנון כהן: ביום הכי קשה בחייך.

אריה ביבי: זה היום הכי קשה בחייך, אתה נסחט כמו לימון.

אריה ביבי: פה לפחות אתה רואה מספרים, אין לך ויכוח.

אריה ביבי: הוא אומר לך: אתה רוצה פה, תשלם.

יעקב אדרי: לא, יש לי ויכוח על המספרים.

אריה ביבי: יש לי ויכוח, גם אני - - -

יעקב אדרי: יש לי ויכוח על המספרים.

אריה ביבי: רק רגע, יעקב, יש לי ויכוח על המספרים, בהחלט, אבל יחד עם זאת, שם אין לך שום דבר, שם במסחר, ממש בושה, בושה וכלימה.

אריה ביבי: אני אומר - - -

אורי מקלב: אתה רוצה להשוות משהו ציבורי למשהו פרטי, זה יהיה הרבה יותר גרוע.

אריה ביבי: אני הרבה פעמים שם, עבדתי שם ואני מכיר את האנשים, כי אני גדלתי בפתח-תקווה.

אריה ביבי: אני מכיר את הרבנים, אני מכיר את כל "חברה קדישא" - - - אז אומרים: בשבילך אני עושה ככה, אבל נכנס אחרי מישהו אחר, דופקים לו מחיר פי שישה.

אריה ביבי: מה זה?

אריה ביבי: בשביל זה התחילו רפורמה ודברים כאלה.

אריה ביבי: כי כבר נמאסו ה"חברה קדישא", נמאסו על האנשים.

אורי מקלב: מישהו פרטי יהיה חייב להיות יותר גרוע.

אמנון כהן: אוקיי, אני חייב להצביע, חבר'ה, אני חייב להצביע.

אמנון כהן: יעקב, אתה רצית משפט, בבקשה.

יעקב אדרי: אורי, אני מאוד מעריך את הכנות שלך, באמת גם יש לי את מלוא ההערכה אליך.

יעקב אדרי: אני בטוח שאתה מדבר ממקום מאוד רציני.

יעקב אדרי: כל הנושא הזה של הקבורה הוא מאוד בעייתי.

יעקב אדרי: אני רוצה להגיד בכנות – לא השתתפתי בדיונים, כך שאני לא רוצה לבוא ברגע האחרון ולהגיד: הנה, הנה הבעיה - - -

אריה ביבי: לא, אבל העברתי לך מה שהיה.

יעקב אדרי: אני מכיר את העניינים.

יעקב אדרי: אני מוכרח להגיד לך, שוב, שאני כראש עיר הכתבתי את המחירים ולא נתתי שירימו מחירים.

יעקב אדרי: "חברה קדישא" עבדה לפי התכתיבים שלי, כדי שהאדם הפשוט יוכל להיקבר ולקבור את הקרובים, כי בדיוק בשעות הקשות באים ודורשים ממנו.

אביגדור אוחנה: המועצה הדתית.

יעקב אדרי: המועצה הדתית, לא המועצה הדתית, תאמין לי, בתור ראש עיר שלטתי על העניינים.

אביגדור אוחנה: לא, כי לעמותות הפרטיות היתה לך בעיה לקבוע להם, עיין ערך הרצלייה.

יעקב אדרי: עזוב, קבעתי בכל דבר, אם לא – עזוב, לא צריך עכשיו, לא העניין הזה.

אמנון כהן: אוקיי, הלאה.

יעקב אדרי: מה שמדאיג אותי זה הסכומים שאני רואה פה.

יעקב אדרי: זה שיש מצוקת קבורה, יש.

יעקב אדרי: זה שיש בעיות עם "חברה קדישא" היום – יש, גם יש.

אמנון כהן: זה אותם מחירים, יעקב, אפילו הורדנו אותם.

אורי מקלב: לא, היום קבורת שדה בחינם.

אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, היום קבורת מקומות, לא שדה, קבורה ברמה, זה בחינם היום.

אורי מקלב: היום אתה מבטל את זה.

אביגדור אוחנה: לאחר פטירה.

אמנון כהן: רק אם הוא רוכש.

אורי מקלב: לא, לא בחינם.

אורי מקלב: גם את הנפטר היום, אתה רוצה – אתה צריך לשלם.

אורי מקלב: אני לא מבין, אנחנו מדברים על שני דברים?

צחי דוד: אתה לא יכול.

אריה ביבי: היום באו אליהם ואמרו להם: אם לא תשלמו – לא נקבור?

אורי מקלב: היום יש יועץ משפטי, אני מדבר על זה.

אמנון כהן: סנהדרין?

תומר רוזנר: רק סנהדרין.

אביגדור אוחנה: לא צריך לשלם.

תומר רוזנר: רק בסנהדרין.

קריאות: - - -

אורי מקלב: יכול להיות שאומרים משהו אחר.

אורי מקלב: אתם רוצים, אתם אומרים משהו אחר ויש יועץ משפטי שלנו שיודע לקרוא הסכם.

אורי מקלב: היועץ המשפטי שלנו יודע לקרוא הסכם.

יעקב אדרי: תומר, אריה - - -

אביגדור אוחנה: תומר, האם - - - לאחר פטירה צריך לשלם?

תומר רוזנר: רק בכוכים לא צריך לשלם.

אביגדור אוחנה: איפה כתוב פה שלאחר פטירה צריך לשלם?

תומר רוזנר: מה זאת אומרת?

אורי מקלב: הוא מתווכח עם היועץ המשפטי שלנו?

אביגדור אוחנה: אני שואל, אני רוצה לדעת.

אמנון כהן: הוא שואל איפה.

צחי דוד: לאחר פטירה - - -

אביגדור אוחנה: איפה זה בנוסח הזה, שלאחר פטירה צריך לשלם?

צחי דוד: לאחר פטירה הקבורה היא חינם בסנהדרין.

שמעון נבון: נכון.

צחי דוד: אם רוצים בחלקה חריגה בלבד ניתן לשלם.

צחי דוד: בחיים אפילו לא ניתן לשלם גם אם רוצים מחוץ לחלקה חריגה– זה המצב.

יעקב אדרי: חשבתי שהאוצר עושה כסף מהחיים, אבל מתברר שגם מהמתים.

תומר רוזנר: אשיב בשאלה – השאלה ברורה, התשובה ברורה.

אריה ביבי: יעקב, תאמין לי, אם "חברה קדישא" לא היתה ממאיסה את עצמה, עכשיו הייתי מצביע בעדו.

אמנון כהן: אוקיי.

אמנון כהן: מי בעד הרוויזיה שביקש חבר הכנסת אורי מקלב?

אמנון כהן: אתה בעד.

אמנון כהן: מי נגדה? 2.

אמנון כהן: בעד – 1

אמנון כהן: נמנעים – 1

אמנון כהן: אוקיי.

יעקב אדרי: נמנעתי.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: הרוויזיה לא התקבלה.

אמנון כהן: הצעת החוק עולה למליאה בעזרת השם בשבוע הבא.

אמנון כהן: נעביר אותה.

אורי מקלב: זו רפורמה שתיזכר בדברי הימים.

אמנון כהן: בסדר.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: הישיבה נעולה.