ועדת המשנה למאבק בתאונות הדרכים, כנסת 18, פרוטוקול מספר 4, 2012-05-22 09:30

חמד עמאר: בוקר טוב לכולם, אני רוצה לפתוח את ישיבת ועדת הכלכלה בהבעת תנחומים למשפחה שזוג ההורים ו-6 מילדיהם נהרגו הלילה בדרך לטבריה.

חמד עמאר: מדובר בתאונה מזעזעת.

חמד עמאר: אני מאמין שנצטרך עוד לרדת לעומק הדברים ולסיבות התאונה.

חמד עמאר: אנחנו מקיימים את הישיבה היום בנושא הערכות משרד התחבורה להעלאת רמת הבטיחות בדרכים.

חמד עמאר: קיימתי ישיבות עם המדען הראשי של משרד התחבורה , ד"ר אמיר זיו-אב.

חמד עמאר: הוא העלה בפני כמה דברים שיכולים לעזור בכל הנושא של הבטיחות בדרכים, אם זה בעלויות מינימאליות, בהסברים פשוטים.

חמד עמאר: אם נבצע את הדברים האלה נוכל לחסוך בחיי אדם.

חמד עמאר: אני רוצה לפתוח את הישיבה במצגת שהוא יציג לנו.

חמד עמאר: אחרי זה נקיים את הדיון.

חמד עמאר: אנחנו אמורים לקיים גם דיון בנושא של דרכי הגישה לבתי הספר.

חמד עמאר: אנחנו נשלב את שני הדיונים יחד.

חמד עמאר: יש לנו שעה וחצי.

חמד עמאר: נעשה את זה מעמיק.

חמד עמאר: נתחיל במצגת של המדען הראשי.

אמיר זיו-אב: אני רוצה לתת דגש – זה לא במקום כל מה שמתקיים בתחום הבטיחות בדרכים על ידי משרד התחבורה, על ידי הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים ועל ידי גורמים נוספים כמו אור ירוק - למה שאני קורא תקציבים מינימאליים בלוח זמנים קצר.

אמיר זיו-אב: אם מנקים את כל הפינות אפשר לחסוך עוד כמה עשרות הרוגים בשנה.

אמיר זיו-אב: כשאנחנו מדברים על עשרות הרוגים בשנה, אנחנו מדברים על מאות פצועים קשה ואולי על אלפי פצועים קל.

אמיר זיו-אב: זה מאוד משמעותי.

אמיר זיו-אב: בטיחות התחבורה בישראל, וזה ממש לא על רקע התאונה שקרתה, מבחינת כמות הנפגעים ביחס לנסועה היא במצב ממוצע של מדינות ה-OECD.

אמיר זיו-אב: אנחנו דומים לגרמניה, דומים לצרפת, דומים לאנגליה.

אמיר זיו-אב: ברמה סטטיסטית אנחנו בהחלט בסדר גמור, אבל כל מקרה לגופו זה אסון אין סופי שעליו אנחנו מדברים.

אמיר זיו-אב: אם היינו היום ברמת הבטיחות כמו שהיינו בשנת 1973 – אני מכיר את הסטטיסטיקות מאז – ביחס לנסועה שהייתה אז, היינו היום עם 3000 הרוגים בשנה, לא עם 350.

אמיר זיו-אב: זה מראה מה ההתקדמות שהמדינה עברה בתחום הבטיחות בדרכים.

אמיר זיו-אב: אני תיכף אפרט ממה זה נובע.

אמיר זיו-אב: ההשקעות בנושאים האלה מוצדקות כלכלית.

אמיר זיו-אב: אם שוכחים לרגע את החלק האנושי, שהוא העיקר, ומתייחסים רק לחלק הקר, היבש של העלות, אז כל השקעה כנראה מוצדקת.

אמיר זיו-אב: אני רוצה בכמה מילים לומר ממה מורכבת הבטיחות, להתייחס לאיזה גורמים יותר ולאיזה גורמים פחות יש השפעה על מספר התאונות ועל חומרת התאונות.

אמיר זיו-אב: קודם כל יש את התנהגות הנהגים.

אמיר זיו-אב: אם כולם היו נוסעים כמו שאני באופן סובייקטיבי חושב שאני נוהג הייתי מוותר לכולם, שיחתכו איך שהם רוצים וכך כנראה שרק בנהיגה אפשר בתשתיות הקיימות, במכוניות הקיימות שכמעט ולא יהיה אף נפגע בתאונת דרכים, אבל אנחנו מתייחסים לאוכלוסייה רגילה.

אמיר זיו-אב: מה שחשוב זה הנסועה ביחס לשטח הכבישים, כמה אנחנו צפופים.

אמיר זיו-אב: אם היינו היום חצי מהנסועה כנראה שהיו הרבה פחות תאונות.

אמיר זיו-אב: דרך אגב, לא יחס ישר, כי לפעמים דווקא גודש גורם לנסיעה איטית ואז התאונות שם קלות יחסית.

אמיר זיו-אב: בשטח הכבישים במדינת ישראל נוסעים בשנה כ-50 מיליארד קילומטר.

אמיר זיו-אב: בשטח הנתון איכות התשתיות, שזה כבישים, מעקות בטיחות, תאורה, מחלפים, רמזורים הם גורם משמעותי.

אמיר זיו-אב: על מהירות הנסיעה נדבר יותר מאוחר.

אמיר זיו-אב: גם רמת הבטיחות האקטיבית והפאסיבית של כלי הרכב, עד כמה בסיטואציה נתונה אפשר עוד למנוע תאונה וכאשר קורת תאונה מה מידת הפגיעה.

אמיר זיו-אב: אני רוצה גם לעשות זום בסוף ההרצאה על הנושא של שימוש ברכב דו-גלגלי, כי רמת הסיכון בו היא נוראית.

אמיר זיו-אב: כשאני מסתכל על שני הגורמים העיקריים, שזה רמת כלי הרכב והתשתיות, אפשר לראות איך מדינת ישראל השתפרה.

אמיר זיו-אב: אם לא היינו עושים כלום אלא רק מגדילים את שטח הכבישים ונשארים באותה רמת כלי רכב ותשתיות כמו בשנת 73, שזה לפני 40 שנה, לא היינו עם 350 הרוגים אלא עם 3000.

אמיר זיו-אב: צריך לעשות כל מאמץ להוריד כמה שניתן.

אמיר זיו-אב: הגורם העיקרי זה התשתיות.

אמיר זיו-אב: חלה מהפיכה עצומה בתחום התשתיות במדינת ישראל.

אמיר זיו-אב: פעם היינו מקטרים על הכבישים בישראל.

אמיר זיו-אב: היום חלק מהכבישים בישראל הם בחזית הרמה העולמית.

אמיר זיו-אב: הנושא השני זה רמת הבטיחות של כלי הרכב שהשתפרה מאוד.

אמיר זיו-אב: משקלו של גולף שנת 75 היה 700 קילו.

אמיר זיו-אב: הגולף של היום, שנמכר לאותה קבוצת לקוחות, שוקל 1250 ומעלה.

אמיר זיו-אב: יש שם אמנם יותר אבזור, אבל חלקו לא בטיחותי.

אמיר זיו-אב: אם הוא עלה ב-80% במשקל זה מראה עד כמה הייתה תמורה בכלי הרכב.

אמיר זיו-אב: לפי דעתי התשתיות הן מספר אחת בשיפור הבטיחות, כלי הרכב הם מספר שתיים.

אמיר זיו-אב: אני חושב שגם התנהגות הנהגים, כולל מה שהם שומעים כל הזמן מהרשות לבטיחות בדרכים, משפיעה.

חמד עמאר: אני מציע שניכנס לעומק הדברים, כי אני רוצה לקיים דיון בנושא, לא רק לראות מצגת במשך שעה וחצי.

אמיר זיו-אב: אני לא אפרט עכשיו, אני רק אראה מודל כמה להשקיע ובמה.

אמיר זיו-אב: אני רוצה לומר משהו שהוא קצת פילוסופי.

אמיר זיו-אב: אנחנו יודעים שלמרות מצבנו שהוא בסדר בנושא של סטטיסטיקה של נפגעים אנחנו די אלופי העולם המערבי בהידרסות אנשים במעברי חצייה.

אמיר זיו-אב: אפשר עכשיו לראות במשך 3 שנים כמה אנשים נדרסו, באיזה מעברי חצייה, באיזה מהירויות, באיזה נסיבות, באיזה גילאים, מה מצב התאורה.

אמיר זיו-אב: אפשר פשוט לקחת את מספרי הגינה ולגזום את כל השיחים שמסתירים את מעברי החצייה, לעקור את העצים ששתלו בדיוק לפני מעברי החצייה.

אמיר זיו-אב: יכול להיות שנחסוך את המוות של 10 אנשים בלי שום מחקר.

אמיר זיו-אב: אני לא נגד מחקר, אבל יש הרבה דברים פשוטים מהסוג הזה.

אמיר זיו-אב: אם אני מסתכל על כל התאונות הגדולות שקרו לאחרונה, כמו למשל הכור הגרעיני בפוקושימה, הצ'לנג'ר, קולומביה, גשר המכבייה, התאורה בהר הרצל לפני כמה שבועות, אז זה הכל לא אסונות שהסטטיסטיקה אומרת עליהם משהו, זה הכל מה שאני קורה ניתוח אופני כשל.

אמיר זיו-אב: על זה אני רוצה לתת את הדגש.

אמיר זיו-אב: אני אדלג על שני שקפים שרציתי במילה לומר איך הטכנולוגיה החדשנית העתידית בנושא ניהול ובקרת תנועה תורמת לבטיחות.

אמיר זיו-אב: אודות לטכנולוגיה מאוד מאוד זמינה יהיה הרבה יותר קל להשתמש בתחבורה ציבורית, שנעשים עכשיו מאמצים להגביר אותה.

אמיר זיו-אב: אני לא אתייחס לתשתיות, כמו הדוגמה להפרדה מפלסית או צומת ומחלף שהם הפתרון היעיל והבטוח ביותר במקרה של דרך ראשית עם דרך משנית.

אמיר זיו-אב: אני עובר לדוגמאות בתקציבים נמוכים.

אמיר זיו-אב: יש את מה שנקרא פסי ההרעדה.

אמיר זיו-אב: זה קרצוף של חריצים בשוליים.

אמיר זיו-אב: זה אלמנט בטיחותי מאוד מאוד יעיל שהוכח.

אמיר זיו-אב: בישראל קשה להגיד שהוא הוכח, אבל הוא נוסה על ידי רשויות הדרך - מע"צ וכביש 6.

אמיר זיו-אב: בארצות הברית יש ניסיון רב.

אמיר זיו-אב: אם בשול הדרך בכביש 3 לפני כחצי שנה היה מסלול מקורצף, מסלול הרעדה, ההרגשה שלי היא שהפיאט שבו האדם נרדם לא הייתה דורסת את רוכבי האופניים, כי לאדם היה איזה 200 מטר להרגיש שהרכב רועד כדי לתקן.

אמיר זיו-אב: זו לא שינה עמוקה, זו מן הרדמות של רגע.

אמיר זיו-אב: מה שעשינו בדבר הזה, ופה אני מנצל את תפקידי כיושב-ראש ועדת ההתקנים, הבטיחות והניסויים הבין משרדית, זה שהפכנו את הדבר הזה ממש בשבועות האחרונים.

אמיר זיו-אב: אנחנו הולכים לגרום לכך שזה יהיה כהנחיות לתכנון כבישים.

אמיר זיו-אב: תדעו רק כמה זה עולה.

אמיר זיו-אב: זה פחות מ-10 אלפים שקל לקילומטר.

אמיר זיו-אב: אלה הנתונים של מע"צ.

אמיר זיו-אב: זה משהו שעולה 0 אבל יכול לתת המון.

אמיר זיו-אב: זה נושא שאנחנו מקדמים לא באופן מזדמן, לא כניסוי, אלא כהנחיות תכנון לדרך.

אמיר זיו-אב: אנחנו נוציא אותן בצורה פורמאלית.

חמד עמאר: זה קיים היום בהרבה כבישים.

אמיר זיו-אב: זה קיים בצורה מזדמנת, לא כהנחיות.

אמיר זיו-אב: יש מקומות מקומיים שאולי יש איזה סימן שאלה.

אמיר זיו-אב: אולי פתאום זה יכול לגרום להחלקת אופנוע או משהו.

אמיר זיו-אב: יש מספיק מקומות שאין שום סימן שאלה ואפשר ליישם את זה.

אמיר זיו-אב: זאת הכוונה.

אמיר זיו-אב: המשרד הולך ליישם את זה עם רשויות הדרך, כמו מע"צ, כביש 6 והחברות האחרות.

אמיר זיו-אב: נושא נוסף שרציתי לעורר אותו והתחלנו במשרד לטפל בו..

אמיר זיו-אב: אני חושב שכל מי שקצת מרגיש נהיגה או רכב יודע שלפעמים עוברים על יד משאית או עוקפים אותה וזה די מפחיד.

אמיר זיו-אב: מי שמודע אומר שאולי הוא לא יעקוף בסיבוב כי המטען יישמט מהמשאית.

אמיר זיו-אב: יש פה לסגור הרבה פערים לא רק בארץ אלא גם בעולם.

אמיר זיו-אב: החלטנו לקדם את הנושא הזה יחד עם כל הגורמים המעורבים, שזה המשרד, הרשות, המשטרה.

אמיר זיו-אב: יש פה צילום מתל-אביב.

אמיר זיו-אב: מדובר במשאית שלוקחת ברזלי בניין שבולטים שני מטר מהמשאית עם משולש אזהרה עליהם.

אמיר זיו-אב: הכל חוקי.

אמיר זיו-אב: לפעמים יש משאיות שיש בהן ברזלים שנראים כמו שיפודים שבולטים.

אמיר זיו-אב: מול הסנוור של השמש אי אפשר לראות אותם.

אמיר זיו-אב: גם בחושך אי אפשר לראות אותם.

אמיר זיו-אב: אם נהג האוטובוס לא שומר מרחק הוא יכול לשפד 7 אנשים: את עצמו, את 4 היושבים מאחוריו, את המדריך ואת שני היושבים מאחורי המדריך.

אמיר זיו-אב: 7 אנשים משופדים רק בגלל שהנהג לא שמר מרחק.

אמיר זיו-אב: צריך לזכור שהכל עומד בתקנות.

אמיר זיו-אב: זה דבר שצריך לסגור בו פערים.

אמיר זיו-אב: התחלנו לטפל בזה.

אמיר זיו-אב: תסתכלו בתמונה שיש משמאל, של המשאית עם גלילי הנייר.

אמיר זיו-אב: הם קשורים.

אמיר זיו-אב: אפילו המשטרה לא יודעת מה להגיד על דבר כזה.

אמיר זיו-אב: זה לא מנוגד לכלום, אבל אם המשאית עושה סטייה הכי קטנה של תמרון, הגליל הזה נשפך ומוחץ את המכונית שלידו – במקרה הזה זאת סובארו- לא פחות מהכבאית שהתהפכה בשבת בכפר סבא.

אמיר זיו-אב: ישנו מעלון.

אמיר זיו-אב: מדובר במוצר מעולה.

אמיר זיו-אב: אני לרגע לא חושב שצריך לוותר עליו.

אמיר זיו-אב: כשמשאית פורקת מטען, שזה כמו פח בגובה העיניים, רוכב אופניים או מכונית לא יכולים לראות את זה כי זה לא מסומן.

אמיר זיו-אב: הם גם לא יכולים להיערך בהתאם.

אמיר זיו-אב: יש מאות משאיות עם המתקנים האלה.

אמיר זיו-אב: לפי דעתי יש אולי יותר ממאות משאיות חלוקה.

אמיר זיו-אב: יכול להיות שצריך להקפיד כאן יותר על סרט סימון גמיש שאפשר להוריד לרצפה.

אמיר זיו-אב: זה צריך להיות סרט צהוב שחור בתחום הסימון.

אמיר זיו-אב: בשביל לסכם את הנושא של שרשרת הבטיחות בהובלה אני רוצה להגיד למה אנחנו בכלל תוקפים את הבטיחות בהובלה.

אמיר זיו-אב: התנועה מאוד צפופה ומעורבת במשאיות.

אמיר זיו-אב: הריתום לא טוב.

אמיר זיו-אב: מטענים חורגים גורמים להגדלת הסיכוי לתאונה, להגברת חומרת התאונה.

אמיר זיו-אב: אנחנו רוצים לטפל בשני הדברים.

אמיר זיו-אב: כשמסתכלים על כל השרשרת יש פה את הבסיס החוקי.

אמיר זיו-אב: האחראי היחיד בחוק כפי שאני הבנתי אותו זה הנהג.

אמיר זיו-אב: הנהג אחראי שהמטען לא יישמט.

אמיר זיו-אב: לפעמים לרתום זה הרבה יותר מנהג.

אמיר זיו-אב: את ההנחיות יש לתגבר, לתגבר את ההדרכה, לתגבר את הידע, לאמץ תקנים.

אמיר זיו-אב: לא צריך להמציא כלום, צריך לאמץ תקנים קיימים - אירופאיים למשל - להכשיר נהגים ולפקח.

אמיר זיו-אב: זה נושא שאפשר לעשות בו הרבה, כי הוא נמצא במצב מאוד לא מספק.

אמיר זיו-אב: יש הרבה מלכודות ברחובות.

אמיר זיו-אב: כל זה אתגר לרשויות המקומיות.

אמיר זיו-אב: התחלנו את זה יחד עם מנכ"ל הרשות ועם ראש עיריית גבעתיים.

אמיר זיו-אב: אתם כולכם מכירים את השערים הסובבים האלה שנמצאים.

אמיר זיו-אב: רוב האנשים לא מבינים בחוט הברזל שקושר את השערים לשיח.

אמיר זיו-אב: אם במקרה גזמו את השיח והשער קצת מסתובב, הוא יכול לשפד מכונית.

אמיר זיו-אב: מה שאני מראה לכם פה זאת מכונית ששופדה ליד סוכנות קרסו.

אמיר זיו-אב: במקרה הזה לא נהרגו אנשים.

אמיר זיו-אב: אסור לסמוך על זה שחוט הברזל קשור.

אמיר זיו-אב: זה בחינם.

אמיר זיו-אב: זה רק עניין של מודעות.

אמיר זיו-אב: אין רוע לב במי ששם שער כזה, אבל זה באפס כסף יורד.

אמיר זיו-אב: תסתכלו על מה שעשו נגד עליית מכוניות בשדרות נורדאו בתל-אביב .

אמיר זיו-אב: בלילה לא רואים את הצינור הזה.

אמיר זיו-אב: למי שהולך לכיוון הכביש כדי לחצות אותו - התנסיתי בזה - נתפסות הרגלים וכמו מחוגה הוא נופל לתוך הכביש ונדרס.

אמיר זיו-אב: עיריית תל אביב התקינה את זה מאוד ברצינות.

אמיר זיו-אב: יש פתרונות יותר טובים.

אמיר זיו-אב: יש עמודים ורטיקליים שמסומנים לא בצבע ירוק במובן המסר שאנחנו ירוקים, אלא בצבע בולט.

אמיר זיו-אב: זה מונע את המכוניות ולא מכשיל אנשים ליפול לתוך מסלול הנסיעה.

אמיר זיו-אב: אני מדבר על אי המודעות הזאת שגובה כמה עשרות אנשים בשנה.

אמיר זיו-אב: ברור שכמה עשרות אנשים בשנה משלמים במוות, כמה מאות בפציעה לא קלה בגלל כל השטויות האלו של חוסר מודעות.

אמיר זיו-אב: סביב ירושלים יש תשתיות מפוארות ביותר מבחינת בטיחות וזרימת תנועה.

אמיר זיו-אב: יש את הכניסות לירושלים דרך הר חוצבים, בגין.

אמיר זיו-אב: אני חושב שחבר הכנסת עמאר מכיר את זה יותר טוב מכולם בתור איש מע"צ לשעבר,נכון?

חמד עמאר: אני עבדתי במע"צ, אתה צודק.

אמיר זיו-אב: אני חושב שאתה יכול להעריך את התשתיות שיש בכלל וסביב ירושלים בפרט.

חמד עמאר: אני יודע להעריך היום את התשתיות שיש.

חמד עמאר: אני רואה את השינוי שחל מבחינת התשתיות במדינת ישראל.

חמד עמאר: קפצנו צעד אחד קדימה ב-10 השנים האחרונות.

חמד עמאר: אני חושב שאנחנו הולכים ומתקדמים מבחינת התשתיות.

חמד עמאר: בזה אנחנו יכולים לחסוך הרבה חיי אדם.

חמד עמאר: אנחנו צריכים להתמקד הרבה מאוד היום בחינוך ובהסברה.

חמד עמאר: אלה שני הנושאים שהרשות הלאומית לבטיחות בדרכים צריכה לקחת על עצמה, כי מע"צ עושה את העבודה שלו בצורה הכי טובה שיש.

חמד עמאר: איפה שאתה עובר אתה רואה עבודה, אתה רואה התקדמות.

חמד עמאר: כשאתה רואה שלט שעליו רשום שמסיימים באוגוסט, פתאום במאי כבר מסיימים.

אמיר זיו-אב: אני תולה בזה את עיקר ההורדה של פוטנציאל התאונות.

אמיר זיו-אב: התוצאה, שהיא טובה רק סטטיסטית, של 350 הרוגים זה עכב כל הגורמים, בעיקר התשתיות.

אמיר זיו-אב: סביב ירושלים יש מערכת כבישים מפוארת שאני משתמש בה כל יום.

אמיר זיו-אב: תראו את היציאה מבגין לכיוון תל אביב.

אמיר זיו-אב: סיבוב יוצא מן הכלל.

אמיר זיו-אב: באה העירייה ושתלה שם צמחייה יפה כדי שתסתיר את שדה הראייה, תמחק את שדה הראייה.

אמיר זיו-אב: במקום שיהיה שם שדה ראייה של 70 מטר קדימה, יש שם שדה ראייה של 20 מטר קדימה.

אמיר זיו-אב: אם מכונית נתקעה במסלול הימני, אז אלה שנוסעים אחריה מתנגשים בה, אלא אם הם נוסעים במהירות כזאת שהם מתחילים לצפצף כמו המקרה שלי.

אמיר זיו-אב: כמה זקנים וילדים נוספים צריכים להידרס עד שהעיריות יחליטו שמכסחים את הצמחייה?

אמיר זיו-אב: אפשר לעשות צמחייה אסתטית נמוכה, לא להסתיר אנשים במעברי חצייה.

אמיר זיו-אב: כשיבואו לגזום את הצמחייה שמסתירה את העוברים במעברי חצייה, באותה הזדמנות צריך גם לתקן את הנזילה של ההשקיה של הגינה של העירייה שעליה מחליקים האופנועים.

אמיר זיו-אב: אני עובר לנושא המהירות.

אמיר זיו-אב: הרבה פעמים עולה לדיון השאלה אם להעלות את המהירות או להוריד את המהירות.

אמיר זיו-אב: יש דעות שאומרות שהמהירות לא משפיעה.

אמיר זיו-אב: אני יכול להגיד שהמהירות מאוד משפיעה.

אמיר זיו-אב: יש מקומות מאוד פתוחים עם צפיפות קטנה.

אמיר זיו-אב: הערכה שלי היא שאם המהירות בישראל הייתה יורדת ב-10% - אני לא רומז לזה ולא מציע את זה - לפי כל המחקרים הקיימים בהסתברות לתאונה ובחומרת התאונה היינו חוסכים עשרות הרוגים.

אמיר זיו-אב: אני רוצה להגיד איפה בעיקר אפשר להתמקד, כי כנראה שמבחינה משקית אי אפשר להוריד את המהירות המותרת ברשת הכבישים הארצית.

אמיר זיו-אב: ברח' כמו זה בתל אביב, או איפה שאני גר בקרית אונו, כתוב על הכביש 50 .

אמיר זיו-אב: רוב האנשים מפרשים 50 כסך של 50.

אמיר זיו-אב: מי שנוסע במהירות 50 הורג את הילד שפורץ לכביש מהמכונית החמישית קדימה.

אמיר זיו-אב: ברחובות כאלה צריכים לנסוע 20,30 מקסימום.

אמיר זיו-אב: פה אני חושב שצריכה להיות איזו הסברה נוספת.

אמיר זיו-אב: הרשות לבטיחות בדרכים מנסה לשכנע רשויות מקומיות - לדעתי צריך הרבה יותר - שיסעו מאוד לאט בעיר.

אמיר זיו-אב: ממילא כשנוסעים מהר לא מגיעים לשום מקום, אלא לפקק באיזה מקום אחר, לאיזה צוואר בקבוק.

אמיר זיו-אב: זניח לנסוע ברחובות כאלה בין 50, שזה נראה טירוף – יש כאלה שנוסעים יותר – ל- 20, כמו שנוסעים ליד מוסדות חינוך בארצות הברית למשל.

אמיר זיו-אב: כולנו מכירים את הקוצים האלה לחנייה כדי שלא ייכנסו בכיוון הלא נכון.

אמיר זיו-אב: לדעתי זה דבר מאוד מסוכן.

אמיר זיו-אב: אני לא יודע מי בדיוק אחראי או מה, לא התעמקתי בזה, אבל למשל כשיוצאים ממוזיאון ארץ ישראל ברמת אביב הקוצים האלה מורכבים בשיפוע.

אמיר זיו-אב: מחכים שם בצומת, הרכב מתדרדר קצת למטה על הגיר האוטומטי, נשען קלות על הקוץ לא עד כדי פיצוץ ואז נוסעים.

אמיר זיו-אב: מישהו יודע איזה נזק זה גרם?

אמיר זיו-אב: כשבכביש 6 הוא נוסע ב-120 או ב-110 ומתפוצץ הצמיג, אף אחד לא מקשר את זה בכלל לדבר הזה.

אמיר זיו-אב: זה נושא שהחלטתי לבדוק.

אמיר זיו-אב: במדינה הפרטית שלי לא הייתי שם כזה דבר.

אמיר זיו-אב: אם ציינתי קודם שהתשתיות זה גורם מספר אחד, אז כלי הרכב זה גורם מספר שתיים.

אמיר זיו-אב: נתתי את הדוגמה עד כמה עלתה הבטיחות, אפילו במשקל ובממדים של אותה מכונית, לאותו פלח שוק עם הדוגמה של הגולף.

אמיר זיו-אב: אגב, הגולף של היום שוקל יותר מהוולבו של השרים של שנת 1975.

אמיר זיו-אב: הוולבו שקל 1200 קילו.

אמיר זיו-אב: מדינת ישראל היא אחת המתקדמות בעולם באימוץ טכנולוגיות בתחום הרכב.

אמיר זיו-אב: אני מאוד בעד שלא נתערב בטכנולוגיות, רק נקלוט את הטובין האירופי, האמריקני, היפני, הקוריאני בצורה נכונה.

אמיר זיו-אב: משרד התחבורה הוא מהמעודדים היותר דומיננטיים בעולם בלקדם את הדברים.

אמיר זיו-אב: ESP אצלנו זו חובה, כריות אוויר אצל הרבה זו חובה, ABS כבר מזמן זו חובה בהרבה מדינות.

אמיר זיו-אב: ESP אצל רוב המדינות זו לא חובה, אצלנו זו חובה.

אמיר זיו-אב: אנחנו עוסקים היום באגף הרכב של משרד התחבורה בטכנולוגיות העתידיות בפיתוח לשמירת מסלול.

אמיר זיו-אב: כמובן שצריך להיות מאוד זהיר בלרצות לאמץ דברים פוזיטיביים.

אמיר זיו-אב: אני עובר עכשיו למסר האחרון.

אמיר זיו-אב: פה אני אומר משהו שהוא דעתי האישית.

אמיר זיו-אב: הבטחתי לרון מוסקוביץ, שהוא מנכ"ל הרשות לבטיחות בדרכים, שאגיד את דעתו השונה משלי.

אמיר זיו-אב: שווה לשמוע את שתי הדעות.

אמיר זיו-אב: אני לא כזה משוכנע בשלי, רק אני רוצה להציג אותה.

אמיר זיו-אב: לילדים שלי אין אפשרות לנסוע באופנוע.

אמיר זיו-אב: לעובדים בחברה שלי שלקחתי ממנה שבתון כדי להגיע למשרד התחבורה אין רשות לנסוע באופנועים, כי אם הם ייסעו אסור יהיה להם לעבוד אצלנו.

אמיר זיו-אב: אם הייתי מפקד קורס טיס לא הייתי משקיע במישהו שנוסע על אופנוע כדי שיהיה טייס, כי זה נראה לי מסוכן בצורה נוראית.

אמיר זיו-אב: זה חוקי בכל העולם והמדינה מאשרת את זה.

אמיר זיו-אב: זה בסדר שהיא עושה את זה.

אמיר זיו-אב: האמת שהמדינה עושה הרבה גם בהסבר כדי להקטין את הסיכון.

אמיר זיו-אב: אני שומע הרבה הסברה של הרשות לבטיחות בדרכים.

אמיר זיו-אב: אני יודע מוועדת ההתקנים שאני מרכז, שאנחנו מקפידים על החיכוך של הצבע, על התקן של הצבע שיכלול את מקדמי החיכוך כדי שאופנועים לא יחליקו על הסימונים.

אמיר זיו-אב: אפילו עכשיו מתחילים לשים מעקות כך שהאופנוע לא יחליק לתוך מעקה בטיחות של מכונית וייגזר בין הכביש למעקה.

אמיר זיו-אב: מדינת ישראל עושה המון.

אמיר זיו-אב: אפשר לעשות הרבה יותר בחינוך ובהסברה, כמו שחבר הכנסת אמר.

אמיר זיו-אב: היא עושה הרבה בתחום הזה.

אמיר זיו-אב: במכוניות אנחנו מאוד מעודדים 5 כוכבי בטיחות ולא 4.

אמיר זיו-אב: אנחנו נותנים דוח לכל מי שלא נקשר במושב האחורי.

אמיר זיו-אב: מצבו הבטיחותי של האיש על הגג של המכונית בצילום הרבה יותר בטיחותי מהחברה של רוכב האופנוע שהוא מרכיב.

אמיר זיו-אב: אם האופנוע יקבל מכת צד הם שניהם נפגעים פיזית.

אמיר זיו-אב: אם הוא לא יעוף מהגג כי הוא איכשהו קשור לגג הוא לא ייפגע.

אמיר זיו-אב: להוביל אנשים על גגות של מכוניות זה עדיין הרבה יותר בטיחותי מאשר להוביל אותם על אופנועים.

אמיר זיו-אב: אני רק מדמיין את הבת שלי, אם הייתי מרשה לה, שהרגל שלה הייתה נמרחת 20 מטר על האספלט כמו על פצירה כי החבר שלה החליק.

אמיר זיו-אב: מנתונים שראיתי בחברות הביטוח הסיכוי של צעיר שרוכב על אופנוע להגיע לגיל 24 ללא פציעה או מוות, זאת אומרת ללא תביעת גוף, היא 25%.

אמיר זיו-אב: 75% מכל הצעירים עד גיל 24 נפצעים או מתים.

אמיר זיו-אב: כמובן שהרוב נפצעים באורח לא קשה.

אמיר זיו-אב: זה המצב.

אמיר זיו-אב: אף אחד לא אמר את זה.

אמיר זיו-אב: לדעתי צריך להגיד את זה.

אמיר זיו-אב: דעתו של מנכ"ל הרשות לבטיחות בדרכים היא לא כזאת.

אמיר זיו-אב: הוא אומר שאם זה חוקי המדינה לא צריכה להסביר עד כמה זה מסוכן, אלא להסביר למכוניות ולרוכבי האופנועים איך להיזהר.

אמיר זיו-אב: דרך אגב, משרד הבריאות מסביר את הסיכון של סיגריות למרות שמותר לעשן.

אמיר זיו-אב: לא בכל מקום מותר, אבל גם באופנוע אי אפשר לנסוע בכל מקום.

אמיר זיו-אב: אם אסור לנסוע באופנוע על מדרכה אסור גם לעשן במקום ציבורי.

אמיר זיו-אב: משרד הבריאות שם חותמת על כך שזה מסוכן.

אמיר זיו-אב: כל מה שהוצג, חוץ מהסברת הסיכון הדו-גלגלי שהבאתי איזה מסר אישי, עולה בקנה אחד עם התכנית הלאומית להגברת הבטיחות בדרכים של משרד תחבורה, מה שנקרא תכנית שיינין והרשות לבטיחות בדרכים.

אמיר זיו-אב: אני טוען שניתן לחסוך עשרות הרוגים בשנה ומאות פצועים קשה על ידי מודעות וניתוח אופני כשל.

אמיר זיו-אב: אני טוען שניתן לחסוך עשרות הרוגים בשנה על ידי מודעות לסיכונים במהירות מופרזת עם דגש בעיר - אין לזה מחיר משקי - ושעוד אנשים יבינו שעדיף, אם יש להם את הברירה, לא להשתמש באופנועים וכדומה.

חמד עמאר: עלו כמה נקודות חשובות במצגת שהצגת.

חמד עמאר: אני רוצה להתחיל דווקא עם מע"צ בנושא של הסימון ופסי ההאטה שדיבר עליהם המדען הראשי, איך מתקדמים בנושא ואיך מע"צ רואה את הנקודה הזאת.

ישראל גיבלי: הנושא של הצביעה בפסי ההרעדה עלה בתקופה האחרונה בצורה יותר רצינית בוועדה הבין משרדית.

ישראל גיבלי: כל סטנדרט שיהיה וכל תוקף שיהיה לסימון שמציל חיים החברה הלאומית תעשה כבר בשלב התכנוני.

ישראל גיבלי: כבר היום כל כביש חדש מתוכנן בסטנדרט הגבוה.

ישראל גיבלי: לגבי יתר הכבישים מתקיימת תכנית בחברה, בהתאם לתקציבים, כדי לטפל בעיקר במקומות שאנחנו יודעים שהם מסוכנים.

ישראל גיבלי: בכבישים שנוסעים בהם רוכבי אופניים אנחנו נותנים יותר דגש בפסי השול, בכבישים הדו- סטריים בפס שמפריד בין כיווני הנסיעה.

חמד עמאר: האם יש תכנית מתי אמורים לסיים את כל הנושא הזה של סימון הכבישים של מע"צ, או שמע"צ לא עבדה על תכנית?

ישראל גיבלי: עדיין אין תכנית מסודרת בנושא הזה, לא יודעים מתי מסיימים עם כל הסימונים האלה.

אמיר זיו-אב: הסיכום שלי באותה ועדה היה שהיות וההנחיות לתכנון יוצגו לאישור רק באמצע השנה – מבחינתי אמצע השנה זה יוני, מקסימום יולי - מע"צ לא יחכה לנו.

אמיר זיו-אב: למע"צ יש מספיק ידע ולא חייבים לחכות לפורמאליסטיקה הסופית של ההנחיות.

אמיר זיו-אב: מע"צ ירוצו קדימה.

אמיר זיו-אב: כביש 90 הוא הכביש שדיברו עליו.

אמיר זיו-אב: לא לחכות לנו.

חמד עמאר: על כביש 90 שמעתי לפני הרבה מאוד שנים, אפילו לפני שעבדתי במע"צ.

חמד עמאר: כל פעם מדברים על כביש 90.

חמד עמאר: אני חושב שעכשיו מרחיבים.

אמיר זיו-אב: עכשיו מתחילים.

אמיר זיו-אב: החלטתי שזה לא ניסוי, אלא יישום ושלא מחכים לוועדה.

אמיר זיו-אב: הוועדה תיצמד באמצע השנה לתת פורמאליסטיקה והמלצות.

אמיר זיו-אב: יש מספיק דברים שיודעים מה לעשות איתם בלי לחכות לאף אחד.

חמד עמאר: נקודה שנייה שעלתה מהמצגת זה הנושא של הקשירות.

חמד עמאר: לגבי זה אני רוצה לשמוע מהמשטרה.

חמד עמאר: האם יש תקן מסוים של קשירות על משאיות?

חמד עמאר: כשאני נוהג ורואה משאית עם קשירות אני משתדל לעקוף את זה כמה שיותר מהר, או לשמור מרחק כמה שאני יכול.

חמד עמאר: זה מרתיע את הנהגים.

חמד עמאר: אנחנו לא יודעים מתי זה יעוף, מתי לא יעוף.

חמד עמאר: רואים הרבה פעמים בכביש שמשאית עוצרת בצד הכביש כשכל התכולה שלה נפלה, חלק מהתכולה נפל, חלק זז.

חמד עמאר: האם יש שוטר שעוצר נהג משאית כזה?

חמד עמאר: האם יש לו תקן מסוים של קשירה, או שעדיין לא הגענו לרמה הזאת?

רוני לוינגר: יש חובה בתקנות של קשירת מטען באופן שהוא לא עלול להישמט, זאת אומרת שלא קיים סיכון שזה יכול ליפול בתנאי דרך מסוימים, בסטיות.

רוני לוינגר: אין תקן.

רוני לוינגר: זאת אחת הבעיות.

רוני לוינגר: אני יודע שהייתה ישיבה בשבוע שעבר בראשות המדען.

רוני לוינגר: היו נציגי המשטרה ונציגי משרד התחבורה.

רוני לוינגר: מנסים עכשיו למסד את זה ולעשות תקן מחייב של קשירת מטען.

רוני לוינגר: אולי המדען יכול להוסיף על זה איזו מילה.

רוני לוינגר: אנחנו אוכפים את העבירה הזאת.

רוני לוינגר: העדר תקן מחייב.

רוני לוינגר: .

חמד עמאר: איך אתם אוכפים אם אין לכם תקן?

רוני לוינגר: כרגע האכיפה היא מההתרשמות של השוטר.

אמיר זיו-אב: בפועל זה נקרא שלא אוכפים.

אמיר זיו-אב: אני מבין אותם.

רוני לוינגר: אנחנו נותנים דוחות על זה לא על פי תקן מחייב כי לא קיים תקן.

רוני לוינגר: יש איזו חוברת של בני אביעד לגבי מטענים שרוצים עכשיו לקחת את ההמלצות ממנה ולחייב אותם בתקן.

רוני לוינגר: השוטרים שלנו נותנים דוחות.

רוני לוינגר: אם עוצרים משאית ורואים שהמטען עלול להישמט יש לנו תקנה, יש לנו סעיף ובהחלט יש אכיפה.

רוני לוינגר: ברגע שיהיה תקן מחייב האכיפה תהיה יותר סדורה, יותר שגרתית ויותר הגיונית.

חמד עמאר: מבחינת מטען חורג יש תקן מסוים.

רוני לוינגר: מטען חורג זה משהו אחר.

רוני לוינגר: אני מדבר על קשירת מטען.

רוני לוינגר: מטען חורג זה מעבר לזה.

רוני לוינגר: גם על זה יש אכיפה.

רוני לוינגר: במטענים חורגים לפעמים צריך ליווי משטרתי, יש הנחיות, צריך אישור משטרה.

רוני לוינגר: יש נהלים מסודרים של ליווי מטען חורג.

רוני לוינגר: נציג מע"צ הוא מפקד המטה לשעבר.

רוני לוינגר: אני יודע שיש מגמה והמלצות לעשות תקן מחייב לקשירת מטענים.

אמיר זיו-אב: היום, כמו שאמרתי, מותר לברזל בניין לבלוט 2,3 מטר בהתאם למשאית ורק לתלות משולש.

אמיר זיו-אב: הדעה שלי היא שזה לא יבלוט, זאת אומרת שייקחו משאית יותר ארוכה, או שזה ייחשב למטען חורג שמחייב רכב מלווה.

אמיר זיו-אב: אם אתה נוסע במשאית כזאת תצטרך ליווי.

חמד עמאר: זה אחד הדברים כמדען ראשי שאתה צריך להביא בו המלצות למשרד התחבורה ולמשטרה על מנת לשנות את הנושא.

אמיר זיו-אב: נפגשתי עם מפקד משטרת התנועה.

אמיר זיו-אב: אנחנו כולנו מיושרים עם מנכ"ל המשרד.

אמיר זיו-אב: השר מעורה בזה.

אמיר זיו-אב: יש בהחלט פתיחות לדחוף את הנושא, כי כולם מסכימים שהוא קשה לסגירה.

אמיר זיו-אב: חייבים לצמצם את הפערים.

חמד עמאר: האם יש כאן נציגים של הרשויות המקומיות?

חמד עמאר: הם הוזמנו.

חמד עמאר: אנחנו גם דנים בנושא של הגישה לבתי הספר.

חמד עמאר: חבל מאוד שהרשויות המקומיות לא ראו לנכון לבוא.

חמד עמאר: עלו כאן כמה נקודות.

חמד עמאר: דיברו על הצמחייה ועל כל מה שמסתיר לנהגים.

חמד עמאר: שמענו נתונים על תאונות דרכים ומעברי חצייה.

חמד עמאר: אלה נתונים מזעזעים.

חמד עמאר: 33% מההרוגים במדינת ישראל הם הולכי רגל.

חמד עמאר: במדינות מתוקנות, כמו מדינות אירופה, האחוזים מגיעים בין 14 ל-15.

חמד עמאר: אנחנו עוברים אותם בהרבה.

חמד עמאר: יש מקום לרשויות המקומיות בכל הנושא של הבטיחות בתוך היישובים.

חמד עמאר: אני רוצה לברר אם הרשויות המקומיות מגיעות או לא מגיעות.

עמי רוטמן: יש לנו חטיבה, שהיא חטיבת הבטיחות וההנדסה, חטיבת השטח.

עמי רוטמן: יש לנו שם מנהלי בטיחות אזוריים.

עמי רוטמן: לכל אחד יש תחום אחריות על מספר רשויות מקומיות.

עמי רוטמן: עושים איתן תכניות שנתיות שכוללות בין היתר מה שנקרא שיפורים בתשתיות רכות, כל הנושא של פגיעות במעברי חצייה, גיזום צמחייה, כל מיני דברים כאלה שיכולים להוריד את המפגעים הקטנים האלה שיכולים להביא.

עמי רוטמן: .

חמד עמאר: הם מכסים את כל הארץ?

עמי רוטמן: הם מכסים את כל 254 או 256 הרשויות.

עמי רוטמן: לכל מנהל בטיחות אזורי יש בין 15 ל-20 רשויות.

חמד עמאר: בכל רשות מקומית במדינת ישראל יש עכשיו ממונה בטיחות?

עמי רוטמן: יש מנהל מטה בטיחות בכל אחת מהרשויות.

עמי רוטמן: זה התנאי לקבלת תקציב מהרשות הלאומית למימון פעילויות באותה רשות.

חמד עמאר: זה קיים היום?

עמי רוטמן: זה קיים.

חמד עמאר: בדיון שקיימנו לפני איזה חצי שנה התברר שלרוב הרשויות המקומיות אין ממונה בטיחות.

עמי רוטמן: אין להן ממונה בטיחות במשרה מלאה.

עמי רוטמן: לחלק מהרשויות הגדולות יש במשרה מלאה, לחלקן יש אנשים שבנוסף לתפקידם קיבלו גם את הנושא של ניהול מטה הבטיחות.

חמד עמאר: את קצין הביטחון של היישוב שמו כקצין בטיחות.

עמי רוטמן: יש מצבים.

עמי רוטמן: נמצא פה לידי מנהל מרחב המרכז.

עמי רוטמן: במועצה מקומית של כמה אלפי תושבים קשה – אני באיזה שהוא מקום מגן עליהם - לשים על כל תפקיד כזה בן אדם במשרה במלאה.

חמד עמאר: לפחות להגדיר במשרד שרבע מהמשרה הוא צריך להקדיש לבטיחות בדרכים.

חמד עמאר: את זה אני לא רואה.

חמד עמאר: את זה יכול ראש הרשות להקצות.

חמד עמאר: רבע משרה, חצי משרה, שליש משרה מהמשרה שלו שתהיה לנושא של בטיחות בדרכים.

עמי רוטמן: בחוזר מנכ"ל משרד הפנים מ-2003, אם אני זוכר נכון, נקבע איזה חלקיות משרה צריך להיות לפי מספר התושבים באותה רשות.

עמי רוטמן: האם זה מיושם לפי אותן הנחיות?

עמי רוטמן: כנראה שלא ב-100%.

עמי רוטמן: יש לנו כתובת בכל אחת מהרשויות המקומיות שאיתה מדברים, מתאמים ועושים את התכניות השנתיות.

עמי רוטמן: זה המקסימום.

עמי רוטמן: כשהרשות הלאומית קמה היו משהו כמו 100 או 150 רשויות שהיו בהן מנהלי מטות.

עמי רוטמן: היום יש בכל 256 הרשויות.

עמי רוטמן: זה כבר איזו שהיא כברת דרך שנעשתה.

עמי רוטמן: כמובן שתמיד אפשר לעשות יותר.

עמי רוטמן: זה מה שיש כרגע.

חמד עמאר: הועלתה נקודה נוספת על ידי המדען הראשי בקשר לאופנועים והדו- גלגלי.

חמד עמאר: אני מעודד את הנושא של הדו-גלגלי ורוצה שהוא יהיה, כי זה יכול לחסוך בזמן ובהרבה דברים.

חמד עמאר: את הנושא של המסוכנות של האופנועים אתם לא מביאים לידי ביטוי.

חמד עמאר: אתם לא מוכנים לפרסם את הנתון המזעזע ששמעתי ש- 75% מכל מי שעולה על אופנוע יכול להיפצע קל, להיפצע קשה או להיהרג.

חמד עמאר: זה נתון מאוד מזעזע.

אמיר זיו-אב: עד גיל 24.

חמד עמאר: אני, כיושב-ראש ועדת המשנה לבטיחות בדרכים, כיושב-ראש הלובי לבטיחות בדרכים שנמצא בכנסת ומתעסק בכל הנושא של בטיחות בדרכים הרבה זמן, שמעתי את הנתון הזה לראשונה מהמדען הראשי לפני שבועיים.

חמד עמאר: זה נתון מאוד מזעזע.

חמד עמאר: את הנתון הזה צריך להביא לידיעת הציבור.

חמד עמאר: אתם מתנגדים וגם היושב- ראש לבטיחות בדרכים מתנגד.

אמיר זיו-אב: הוא לא בדיוק מתנגד.

אמיר זיו-אב: זאת דעה שונה.

אמיר זיו-אב: הבעתי דעה שהיא קצת שונה מהמערכת.

חמד עמאר: אתה מתנגד לפרסם.

חמד עמאר: אמרתם שלגבי סיגריות אפשר לפרסם שזה מזיק.

אמיר זיו-אב: לא תחת המילה מתנגד, אלא תחת דעתו שזה לא נושא לפרסום.

חמד עמאר: אתה לא מוכן להשקיע בנושא של פרסום לגבי הסכנה שיש בנסיעה באופנוע.

אמיר זיו-אב: אני חושב שהמדינה לא צריכה להסביר עד כמה זה מסוכן, אלא לסייע לבטיחות.

עמי רוטמן: הנתון הזה של 25% הוא נתון שלראשונה שמעתי מהמדען של משרד התחבורה.

עמי רוטמן: אני באופן רשמי לא יודע על כך שהרשות יודעת או עשתה סטטיסטיקה כזאת.

עמי רוטמן: זה כמובן יכול להיבדק, זאת לא בעיה.

עמי רוטמן: עמדת הרשות היא שהאופנועים הם כנראה משהו שהוא כוח המציאות, הוא חוקי, אנשים משתמשים בזה.

עמי רוטמן: יש אופנועים וגם אופניים.

עמי רוטמן: זה חוסך זמן, זה חוסך עלויות.

עמי רוטמן: יש את כל הנושא הזה של סביבה ירוקה.

עמי רוטמן: יש בזה הרבה יתרונות.

עמי רוטמן: נכון שיש בזה גם לא מעט סיכון.

עמי רוטמן: הרשות לא מסתירה את הסיכון.

עמי רוטמן: לא מזמן היה קמפיין ברדיו לגבי כך שאופנועים לא יחתכו פתאום את המכוניות, שהמכוניות ישימו לב לרוכבי האופנועים.

עמי רוטמן: המדיניות היא לא ללכת ולפרסם בכל מקום על כך שזה מסוכן, כי כנראה לא נוכל להוריד את הנסועה של האופנועים, אלא לבוא ולהגיד שיש נסועה וצריך לראות איך מורידים את הסיכון, איך מגבירים את אמצעי הבטיחות, גם התשתיתיים, גם הטכנולוגיים של רוכבי האופנועים, גם את האכיפה מבחינת קסדות וכאלה.

עמי רוטמן: בזה דווקא אין בעיה ברוכבי אופנועים, זה יותר בעיה ברוכבי אופניים.

עמי רוטמן: כנראה שהנושא של ללכת ולשים מדבקות כמו ששמים על הסיגריות בנוגע לכך שהן גורמות למחלות זאת לא הגישה.

עמי רוטמן: אגב, משרד התחבורה לא תומך בגישה הזאת.

עמי רוטמן: גם ד"ר זיו-אב אמר שזאת העמדה שלו.

עמי רוטמן: רוב גורמי המקצוע לא הולכים בכיוון הזה.

חמד עמאר: יש לי שאלה למדען הראשי.

חמד עמאר: הנושא שלנו הוא בטיחות בדרכים ושיפור הבטיחות בדרכים במדינת ישראל.

חמד עמאר: שמעתי מהמשטרה ובחדשות שהתאונה המזעזעת שהייתה בלילה קרתה כתוצאה מכך שכמעט ולא היו בלמים במכונית.

חמד עמאר: כתוצאה מבעיה בבלמים קרתה התאונה.

חמד עמאר: האוטו עבר טסט לפני 3 חודשים.

חמד עמאר: מה עמדת משרד התחבורה על ההפרטה של כל משרדי הרישוי?

חמד עמאר: אנחנו רואים את ההפרטה של מבחני התיאוריה.

חמד עמאר: נכון שזה לא הנושא, אבל זה קשור לנושא של בטיחות בדרכים.

חמד עמאר: האם המדען הראשי בדק את כל הנושא של רישוי רכבים דרך משרדי הרישוי הפרטיים, או שהוא מתכוון לבדוק?

אמיר זיו-אב: לא בדקתי את זה

חמד עמאר: אני מבקש ממך בהזדמנות הזאת לבדוק את הנושא הזה, כי אנחנו לא רוצים תאונות מזעזעות כאלו.

חמד עמאר: אנחנו לא רוצים שמשפחה שלמה תיהרג בתאונת דרכים בגלל שהמכונית שלה לא נבדקה כראוי במכון הרישוי.

חמד עמאר: אין לנו נתונים סופיים, גם אסור לנו להסיק מסקנות מהירות, אבל שמעתי מקצין המשטרה הבוקר בחדשות שהאוטו עבר טסט לפני 3 חודשים ולא היו בו בלמים.

חמד עמאר: אני מבקש ממך לבדוק את הנושא הזה כמדען ראשי.

אמיר זיו-אב: אני אבדוק עם האנשים המתאימים.

אמיר זיו-אב: במקרה האדם הכי מתאים היום לבדוק איתו זה המנכ"ל שהיה עד לאחרונה ממונה על אגף הרישוי.

אמיר זיו-אב: הוא בעל הידע.

חמד עמאר: אני מכיר אותו עוד מאז שהוא היה עוזר של סלמאן במשרד התחבורה.

חמד עמאר: אני הייתי עוזר שר התחבורה, הוא היה עוזר של סלמאן במשרד התחבורה.

חמד עמאר: אני מכיר אותו הרבה שנים.

אמיר זיו-אב: הוא בדיוק האיש לבדוק.

אמיר זיו-אב: אני אדבר איתו על זה.

אמיר זיו-אב: הבוקר גם דיברנו.

אמיר זיו-אב: כמובן שצריך לחכות לתוצאות של הבדיקה של התאונה כי קשה לדעת.

אמיר זיו-אב: יכולות להיות הרבה סיבות.

אמיר זיו-אב: נחכה לבדיקה.

חמד עמאר: נחכה לבדיקה, אבל כדאי שתעשה בדיקה בנושא של מכוני הרישוי.

חמד עמאר: אנחנו מקבלים הרבה תלונות בנושא.

חמד עמאר: היו הרבה תחקירים על הנושא בתקשורת.

אמיר זיו-אב: זה מקרה פרטי, אבל אני אבדוק.

אמיר זיו-אב: אני יודע שיש הרבה מאוד מחשבה ועושים הרבה מאמץ כדי שהדברים יהיו.

אמיר זיו-אב: יש פה משהו עם קהל רחב.

אמיר זיו-אב: לגבי איך לעשות את זה נכון יש הרבה התלבטויות.

אמיר זיו-אב: אני מבין שיש הרבה התקדמות בנושא הזה.

אמיר זיו-אב: אני אבדוק את זה.

חמד עמאר: אנחנו נשלב את הדיון השני לגבי הגישה לבתי הספר, לגבי ההליכה הבטוחה של התלמידים לבתי הספר.

חמד עמאר: אני אישית ביקשתי את הדיון הזה.

חמד עמאר: אני גר קרוב לבית ספר.

חמד עמאר: אני נוסע בכביש גישה לבית הספר איזה קילומטר וחצי.

חמד עמאר: כל יום כמעט שאני נמצא בשפרעם בבוקר ויוצא לעבודה אני רואה את הילדים באים לבית הספר.

חמד עמאר: אני רואה שלא מזמן, אפילו בהתערבות שלי , נהייתה שם מדרכה.

חמד עמאר: הכביש רחב מאוד.

חמד עמאר: יש 2 מדרכות צרות מאוד.

חמד עמאר: הילדים הולכים בכביש במקום ללכת על המדרכה, כי המדרכה לא מספיקה.

חמד עמאר: אנחנו מדברים על בית ספר מקיף עם קרוב ל-700 ילדים.

חמד עמאר: ראיתי את זה בשפרעם.

חמד עמאר: אמרו לי שזה נמצא בהרבה בתי ספר, בהרבה גישות לבתי ספר.

חמד עמאר: אנחנו יודעים שקרוב לשליש מהתלמידים מגיעים ברגל לבית הספר.

חמד עמאר: אנחנו רוצים שיגיעו בטוח לבית הספר.

חמד עמאר: אנחנו רוצים שיגיעו ברגל יותר ילדים כי ספורט בבוקר חשוב לעשות.

חמד עמאר: הליכה מרעננת את התלמידים.

חמד עמאר: אני רוצה שהילדים שלנו ילכו לבית הספר ברגל בצורה בטוחה.

חמד עמאר: כל הנתונים של תאונות הדרכים של הולכי הרגל מורים לנו לבדוק את זה, לשים את זה על סדר היום שלנו ככנסת, שלנו כוועדה.

חמד עמאר: אנחנו ננסה לדאוג שכל הילדים יגיעו בבטחה לבית הספר.

חמד עמאר: אני רוצה לשמוע את הרשויות המקומיות.

חמד עמאר: הם לא הגיעו.

חמד עמאר: הזמנו אותם לפני יותר משבוע.

חמד עמאר: הרשויות היו צריכות לדאוג לבוא.

חמד עמאר: אם הנושא היה קשור לתקציבים של הרשויות המקומיות היה מגיע יותר מנציג אחד לוועדה.

חמד עמאר: אני לא מקבל שום תירוץ לאי ההגעה של הרשויות המקומיות.

חמד עמאר: אני רואה את זה בחומרה.

מרדכי פדר: בנוגע למה שאמר המדען הראשי יש לי כמה הערות.

מרדכי פדר: נראה לי שהמדען יכול להשפיע על משרד התחבורה כמו שיש לו השפעה אצל השר לגבי בטיחות בהובלה, סיפור התקינה של הקופסא השחורה ואכיפת שעות הלמידה.

מרדכי פדר: נאמר שבדבר הזה יש יותר חיים בסטטיסטיקה מהנושא של מטען חורג.

מרדכי פדר: זאת כנראה המלחמה הבאה של המדען להילחם בתוך משרד התחבורה.

מרדכי פדר: לגבי הנושא של הורדת מהירויות.

מרדכי פדר: זה קצת בניגוד למה שעשה השר לפני כשנה כשהוא העלה את המהירות בכביש מספר 1 ובמקומות אחרים ל-110 מ-100.

מרדכי פדר: אני יודע שברח' אחד בתל-אביב הוא הוריד את המהירות, אבל זה מעט מאוד.

מרדכי פדר: אם מדובר פה על המאמץ של המדען הראשי אני מסכים שצריכה להיות הורדה גורפת של המהירויות בכבישים.

מרדכי פדר: נתחיל בכביש חד סטרי שצריך להוריד את המהירות ל-30.

מרדכי פדר: זה צריך להיות חוק, לא המלצה.

מרדכי פדר: אנחנו יודעים שכשהמהירות היא חוק אנשים לא מצייתים.

מרדכי פדר: צריך לעשות את זה בתקינה, לא כך.

מרדכי פדר: יש עוד כמה נושאיים שהמדען לא העלה ונראים לי מאוד חשובים.

מרדכי פדר: אחד זה מעברי חצייה שיש בהם בו זמנית ירוק לרכב וירוק להולכי רגל.

מרדכי פדר: זה דבר בדוק שגובה חיים.

מרדכי פדר: אין שום מניעה, וזה אפילו לא עולה אגורה אחת, לאסור את הסדר התנועה הזה באופן גורף ולהחזיר את הבטיחות להולכי הרגל.

מרדכי פדר: זה גורם לחיכוך בין רכבים להולכי הרגל, שהוא חיכוך מיותר בהחלט.

מרדכי פדר: זה לא עולה אגורה שחוקה אחת להפסיק את זה.

מרדכי פדר: דבר נוסף הוא שיפור התמרור מבחינה בטיחותית.

מרדכי פדר: אנחנו יודעים שלפני שנה החליפו את כל המספרים של כל התמרורים במדינת ישראל.

מרדכי פדר: זה נעשה ללא התחשבות בשיפור הבטיחות ובהעברת המסר לנהג.

מרדכי פדר: אני קורא לך לבקש לעשות מחקר מעמיק לשיפור התמרור כדי שהנהג ידע מה מבקשים ממנו, כדי שיראה את התמרורים וישפר את הבטיחות.

מרדכי פדר: דבר אחרון זה נושא האופנועים.

מרדכי פדר: אנחנו מסכימים שזה דבר מאוד מאוד מסוכן.

מרדכי פדר: אנחנו מכינים עכשיו הצעת חוק שתתנה רישוי אופנוע בהחזקת רישיון רכב אחר במשך שנתיים.

מרדכי פדר: מה שאנחנו עושים זה נותנים את הכלי הכי פחות יציב עם הכי פחות הגנה לרוכב עם 0 ניסיון על הכביש ובגיל הכי צעיר.

מרדכי פדר: זה מתכון לקטסטרופה.

מרדכי פדר: אנחנו אומרים לתת לו ללמוד כמו שצריך על רכב אחר שהוא יציב ושיש לו הגנה, רק אחר כך לתת לו רישיון לאופנוע.

מרדכי פדר: אני מדבר בתור מחזיק רישיון אופנוע.

חמד עמאר: אני בעצמי הגשתי הצעת חוק להעלות את הגיל שבו אפשר לקבל רישיון אופנוע, אבל משרד התחבורה התנגד לנושא.

חמד עמאר: אני רואה שהנקודה הזאת חשובה.

חמד עמאר: יש היום אפשרות לקבל רישיון לאופנוע קטן בגיל 16.

מרדכי פדר: הוא עדיין לא התבגר.

מרדכי פדר: אין לו ניסיון על הכביש.

חמד עמאר: אנחנו מורידים עכשיו את הגיל של קבלת רישיון הרכב לגיל 16 ו-9 חודשים.

חמד עמאר: אני תומך בנושא הזה, כי זה יכול לעזור לצבור ניסיון.

חמד עמאר: אנחנו מדינה מיוחדת שבגיל 18 הילדים שלנו מתגייסים לצבא.

חמד עמאר: הגיל הזה מתאים.

חמד עמאר: אני חושב שצריך להעלות את הגיל שבו ניתן לקבל רישיון לאופנוע.

מרדכי פדר: דבר אחרון זה בקשר לתאונה הבוקר.

מרדכי פדר: אני בכלל לא יודע פרטים, אני רק שואל כל אחד פה – אני לא יודע אם זה היה מונע את התאונה – מה הוא היה עושה אם פתאום הוא היה מגלה שאין לו בלמים.

מרדכי פדר: האם אנחנו יודעים - זה חלק מההסברה - מה היא התגובה, מה אנחנו צריכים לעשות בתוך הרכב כתגובה ראשונית לזה שאנחנו מגלים שאין לנו בלמים?

יותם אבזוהר: אני ממש בקצרה רוצה להגיד שבשנה האחרונה חלו כמה שיפורים משמעותיים בנושא בטיחות הרוכבים.

יותם אבזוהר: הרשות הלאומית התחילה בקמפיין בסופי שבוע שמעלה את המודעות של הנהגים לנוכחות של הרוכבים.

יותם אבזוהר: אנחנו כמובן מברכים על כך.

יותם אבזוהר: משטרת ישראל הגבירה את האכיפה באותם כבישים שרוכבי הכביש נוהגים לרכב בהם.

יותם אבזוהר: זה כמובן תורם.

יותם אבזוהר: היה פיילוט מוצלח באזור המרכז.

יותם אבזוהר: אני מבין שיהיה גם אחד לא פחות מוצלח באזור הצפון.

יותם אבזוהר: אנחנו מקווים שיהיה גם בדרום.

יותם אבזוהר: אנחנו חושבים שאלה צעדים מאוד מאוד חשובים.

יותם אבזוהר: פרופיל של רוכב הכביש הממוצע הוא אדם בן 35, 40 פלוס, בדרך כלל עם ילדים.

יותם אבזוהר: אלה אנשים אחראים שאפשר לדבר איתם.

יותם אבזוהר: הם נמצאים במקומות גיאוגרפיים מאוד מאוד ספציפיים, רוכבים על אותם כבישים.

יותם אבזוהר: אנחנו חושבים שגם את ההתנהגות שלהם אפשר וצריך לשפר.

יותם אבזוהר: אנחנו מזמינים פה את הרשות הלאומית לעשות קמפיינים לקהילת רוכבי האופניים.

יותם אבזוהר: אנחנו נשמח לעזור ולהיות שותפים למהלכים כאלה.

ליאורה בכור: אנחנו מייצגים 5 כפרים בדואים, כפרים בלתי מוכרים.

ליאורה בכור: עתרנו לבג"ץ בעניין סלילת כבישים לגבי הכפרים האלה.

ליאורה בכור: אני עוקבת אחרי כל הכפרים שנכללים בהחלטת הממשלה מ-2009.

ליאורה בכור: שם כתוב שלגבי 12 כפרים אמורים לסלול כבישים.

ליאורה בכור: צר לי מאוד שמועצת אבו בסמה לא נמצאת כאן היום.

ליאורה בכור: היא גם לא הייתה בישיבה ספציפית בוועדת הכספים בעניין של דרכי גישה לכפרים הבלתי מוכרים .

ליאורה בכור: יש לנו החלטת ממשלה, יש לנו תכנון על ידי משרד התחבורה, יש לנו כסף ממשרד האוצר, אבל מועצת אבו בסמה לא עושה את העבודה כדי להנפיק היתרים עבור הכבישים האלה.

ליאורה בכור: מדובר באלפי ילדים ב-12 כפרים שהולכים ברגל.

ליאורה בכור: יש סכנת חיים.

ליאורה בכור: אין שם כבישים.

ליאורה בכור: אני מבקשת מיושב-ראש הוועדה לטפל בנושא הזה.

ליאורה בכור: אנחנו לא מקבלים כל תשובה מהמועצה.

חמד עמאר: אני מכיר את הבעיה הזאת.

חמד עמאר: אני מכיר את הגישה של חלק מראשי הרשויות ואת אי שיתוף הפעולה הפורה למען הילדים שלהם, למען התושבים שלהם.

חמד עמאר: אני יודע שהממשלה אישרה תקציב גדול לנושא הזה.

חמד עמאר: אני מקווה שבסופו של דבר התקציב הזה יצא לפועל והכבישים יהיו.

חמד עמאר: אנחנו כוועדה קוראים לראשי הרשויות במגזר הבדואי בדרום שיתחילו להכין את התכניות שהם צריכים להכין, שיתחילו להתקדם בנושא.

חמד עמאר: מעבר לזה אנחנו לא יכולים לעשות שום דבר.

חמד עמאר: אני מקווה שנתקדם בנקודה הזאת.

ליאורה בכור: רק לציין שמשרד התחבורה זה לא עניין של תכנון.

ליאורה בכור: התכנון נעשה.

ליאורה בכור: זה עניין של אי פעולה של המועצה.

ליאורה בכור: שר האוצר התחייב, משרד האוצר התחייב.

ליאורה בכור: יש את הכסף.

ליאורה בכור: זה עניין של המועצה שלא פועלת למען אזרחיה.

חמד עמאר: תקראי לראש המועצה שיתחיל לפעול למען התושבים.

ליאורה בכור: הם לא נמצאים כאן היום.

חמד עמאר: רואים אותך הרבה.

חמד עמאר: אני מאמין שבנגב רואים אותנו בטלוויזיה.

חמד עמאר: אנחנו משודרים עכשיו ישיר.

חמד עמאר: הפנייה שלך ושלי יגיעו אליו כדי שיתחיל להתקדם בנושא.

יעקב אדרי: איך הכבישים שייסללו בכפרים האלה או בין הכפרים האלה שכרגע לא קיימים - יש שם כבישי עפר, הילדים הולכים בשדה - ישפרו את הבטיחות של הילדים שהולכים לבית ספר?

יעקב אדרי: כל כביש מושך אליו רוכבים, נוהגי רכב.

יעקב אדרי: הם בלי שום ספק ייסעו יותר מהר בכביש סלול מאשר כשהם נוסעים בשטח.

חמד עמאר: אני אתקן אותך.

חמד עמאר: ביקרתי שם.

חמד עמאר: גם היום בלי כבישים נוסעים שם מאוד מהר.

חמד עמאר: המשטרה תאשר את זה.

חמד עמאר: הם נוסעים בכל מקום.

חמד עמאר: הם מתפרצים לכבישים.

חמד עמאר: אנחנו מתבשרים כל שבוע על תאונה קשה בכבישים ממכוניות שנכנסות מאי כביש לתוך הכביש הראשי.

חמד עמאר: מע"צ מכיר את הבעיה.

חמד עמאר: הוא מנסה לשים מעקות בטיחות.

חמד עמאר: יש שם גם פירוק של מעקות בטיחות.

חמד עמאר: אם יהיו לנו כבישים וצמתים מסודרים זה יחסוך בחיי אדם והילדים יוכלו ללכת על המדרכה ולהגיע בבטחה לבית הספר.

רוני לוינגר: שיפור התשתית יתרום לבטיחות.

ליאורה בכור: החובה היא של משרד החינוך.

ליאורה בכור: יש חובה של משרד החינוך לסלול כבישים.

חמד עמאר: אני רוצה לקבל נתונים לגבי כבישי הגישה לבתי ספר, מה העמדה של משרד החינוך, מה הוא עושה בנושא.

חמד עמאר: אני יודע שיש תקציב מיוחד למעקות, יש תקציב לשיפור הגישה לבית הספר.

חמד עמאר: אני יודע שהשר הנחה את הנקודות האלו באזור בתי הספר על מנת לשמור על הבטיחות של הילדים.

ג'ין נורית גרוסמן: אני רוצה להתייחס לכל הנושא של מעברי חצייה.

ג'ין נורית גרוסמן: אני מסכימה שאפשר לתקן את המצב, רק צריך לדעת מי הנהגים שלנו.

ג'ין נורית גרוסמן: אני חושבת שיש שני סוגי נהגים.

ג'ין נורית גרוסמן: יש נהגים שהם שומרי חוק, שיודעים שיש מעבר חצייה, שיכולים לראות את זה.

ג'ין נורית גרוסמן: ברוב המקומות לא רואים בכלל כי הצבע דהה.

ג'ין נורית גרוסמן: אפשר לעשות גם פסי האטה בשביל הנהגים שלא עוצרים מפני שהם מרגישים שהם מלכי הכביש.

ג'ין נורית גרוסמן: הייתה לפני שבוע הפגנה גדולה מאורגנת על ידי הורים שאיבדו את הילדה שלהם במעבר חצייה.

ג'ין נורית גרוסמן: ההצעה הקונקרטית שלהם הייתה שיהיו פסי האטה משני הכיוונים ככה שגם הנהג שבכלל לא חושב לעצור בכל זאת יהיה חייב להאט, וגם שיהיו עיני חתול שבלילה מהבהבים וניתן לראות בבירור.

ג'ין נורית גרוסמן: כילדה שגדלה בלונדון אני זוכרת שהיו belisha beacons .

ג'ין נורית גרוסמן: אלה היו עמודים עם עיגולים צהובים עם הרבה אור שאפשר היה לראות מקילומטרים מעבר חצייה.

ג'ין נורית גרוסמן: אנחנו צריכים לעזור לנהגים שרוצים לשמור על החוק.

ג'ין נורית גרוסמן: אנחנו צריכים איך שהוא לעצור את אלה שלא רוצים על ידי זה שלא תהיה להם ברירה.

חמד עמאר: דווקא בנקודה הזאת יש לי הצעת חוק של פסי האטה לפני מעברי חצייה בתוך היישובים והסדרת השילוט.

חמד עמאר: אני הגשתי אותה, הנחתי אותה.

חמד עמאר: אני מקווה שנצליח להעביר אותה.

חמד עמאר: יש רשויות שכבר עושות את זה.

חמד עמאר: ברשויות האלו מגביהים את מעברי החצייה.

חמד עמאר: ממה שדיברתי עם ראשי הרשויות זה דבר שחוסך להן ומאט את המהירות של הנהגים בצורה דרסטית לפני מעברי החצייה.

מרדכי פדר: הרשות הלאומית פועלת בנושא הזה עכשיו.

עמי רוטמן: עשינו פיילוט שהצליח לגבי מעברי חצייה מוגבהים ופסי האטה.

חמד עמאר: אתם מעורבים איתי בהצעת החוק.

חמד עמאר: אנחנו התייעצנו איתכם.

עמי רוטמן: בסופו של דבר הפיילוט הצליח.

עמי רוטמן: אנחנו מהתקציבים שלנו מנסים לקדם את זה, כי זה בהחלט הוכיח את עצמו.

אילנית שושני: אני רוצה להבהיר לגבי האחריות שהזכרת קודם בנושא אבו בסמה.

אילנית שושני: משרד החינוך בנושא תקצוב של תשתיות והסדרת תשתיות לבתי ספר אחראי על נושא המגרש בתיחום של הגידור.

אילנית שושני: אנחנו לא מסירים כרגע אחריות מעבר לגדר, רק שמעבר לגדר עיקר העבודה של משרד החינוך זה בנושא החקיקה והסיוע לרשויות.

אילנית שושני: זה מתפרסם חדשות לבקרים בחוזרי מנכ"ל למיניהם.

אילנית שושני: שם אנחנו מסדירים את כל הדרישות שצריך לבצע בנושא תשתיות.

אילנית שושני: בנושא של אבו בסמה משרד החינוך משתתף רק מבחינה תקציבית ואת התקציבים אכן העברנו לטובת הנושא הזה.

אילנית שושני: הביצוע, כפי שהגדרת קודם, הוא באחריות הרשות המקומית.

אילנית שושני: עיקר העבודה שלנו זה בנושא של חקיקה.

אילנית שושני: כל האחריות, לצערי, היא של הרשות המקומית להסדיר את הנושא של תשתיות מחוץ לגדר בית הספר.

אילנית שושני: במשרד החינוך יש את נושא הבטיחות שהוא מקצה קציני בטיחות.

אילנית שושני: כל מוסד חדש שנפתח צריך לעבור אישורים כאלה ואחרים.

אילנית שושני: קשה לי להוציא את הצלע המאוד מרכזית בדיון הזה של הרשויות המקומיות.

אילנית שושני: לי חבל שהן לא כאן כדי לענות.

חמד עמאר: כולנו יכולים להגיד שאני אחראי מנקודה מסוימת ומנקודה אחרת אני לא אחראי.

חמד עמאר: האם משרד החינוך לקח את הנושא של כבישי הגישה לבית הספר, ביצע סקר בשיתוף פעולה עם משרד התחבורה והרשויות המקומיות ויש לו נתון מסוים להגיד שבבית ספר א' ביישוב מסוים הגישה של הילדים לבית הספר מאוד מאוד מסוכנת ולכן הוא כמשרד החינוך רוצה ללחוץ על משרד התחבורה ועל הרשות המקומית שיבצעו את כל הדרוש מהם על מנת שהילדים יגיעו בבטחה לבית ספר?

חמד עמאר: האם יש לנו – לרשות הלאומית, למשרד החינוך - נתון כזה של כל בית ספר ובית ספר במדינת ישראל שאנחנו יודעים שצריך לבוא ולטפל נקודתית בנושא הזה?

חמד עמאר: אם אין לנו אני חושב שמשרד החינוך צריך לקחת את הנושא על עצמו לא רק בהשקעה כספית בבדיקת הנושא , כי הילדים הם באחריות משרד החינוך מהרגע שהם יוצאים מהבית עד שהם מגיעים לבית הספר.

חמד עמאר: האם יש דבר כזה?

רחל רותם: למיטב ידיעתי אין סקר כזה.

רחל רותם: משרד החינוך שותף עם הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים בכל הפעילויות.

רחל רותם: יש גם נציג בדירקטוריון של הרשות הלאומית.

רחל רותם: הרשות הלאומית כרשות מתכללת צריכה לעשות את המחקר הזה.

רחל רותם: משרד החינוך יהיה שותף וייתן את כל הנתונים.

רחל רותם: דבר אחר שאנחנו כן עושים הרבה מאוד זה עניין החינוך, לחנך את התלמידים כיצד להגיע לבית הספר, כיצד להתנהג בתחבורה הציבורית, בהסעות ההורים, בהסעות הציבוריות שאנחנו מנהלים ואנחנו כמובן עושים.

רחל רותם: נושא אחר שהוא לא באחריותנו ואנחנו הרבה זמן מבקשים אותו זה איזו שהיא בדיקה של הרשות המקומית, של המשטרה, של הפקחים של הרשות המקומית ליד בתי הספר בשעות שמביאים את התלמידים.

רחל רותם: אנחנו מעמידים שם משמרות זהב.

רחל רותם: יש תחבורה מאוד קשה.

רחל רותם: יש פקחים שרק משעה 8 צריכים להתחיל לתת את הקנסות למי שלא חונה נכון.

רחל רותם: למה שהם לא יבואו ברבע ל-8 לבית הספר - כבר שנים אנחנו מבקשים את זה - ויבדקו כיצד ההורים מורידים את התלמידים, כיצד הילדים חוצים את הכביש?

רחל רותם: זה יעזור מאוד.

רחל רותם: כפי שאמרה חברתי, העניין של השיתוף עם הרשויות המקומיות הוא קריטי כאן.

חמד עמאר: נכון.

חמד עמאר: בא משרד התחבורה ואמר שזה לא העניין של הרשות לבטיחות בדרכים.

חמד עמאר: בעיני היא צריכה להיות ממונה על כל הנושא של הבטיחות בדרכים.

רחל רותם: יש לנו איתם שיתוף פעולה מצוין.

חמד עמאר: לפקח על כל המערכות כדי שיעבדו כמו שצריך.

חמד עמאר: היא לא צריכה להעביר רק כספים.

חמד עמאר: היא צריכה להיות המפקח, הבודק, המוציא לפועל.

חמד עמאר: היא צריכה לבדוק אם זה יוצא לפועל.

עמי רוטמן: אני רוצה להתייחס למה שד"ר רותם אמרה לגבי האחריות.

עמי רוטמן: לנו יש מפה על כל הארץ עם כל התאונות הקלות, הקשות והקטלניות.

עמי רוטמן: אני מניח שאפשר, אם מקבלים מפה של מוסדות החינוך בארץ, לראות איך מלבישים את המפה של התאונות על מפת מוסדות החינוך.

עמי רוטמן: אני לא יכול לבוא ולהגיד.

עמי רוטמן: אני לא יודע איפה מוסדות החינוך מוקמים.

עמי רוטמן: צריך לקבל מכם את המידע ולראות.

עמי רוטמן: .

חמד עמאר: לכן אני חושב שבמדינה מתוקנת צריך שיהיה שיתוף פעולה בין משרד התחבורה, משרד החינוך והרשויות המקומיות בבדיקת כל הגישות לבתי הספר, על מנת שהתוצאה תהיה שהילדים יצעדו בבטחה לבית הספר.

חמד עמאר: את מה שאתה אומר אני לא יכול לקבל.

חמד עמאר: אתם כרשות צריכים ליזום את הנושא ולבדוק.

עמי רוטמן: את זה אני אבקש ממר יעקב זכריה, מנהל מרחב המרכז שלנו.

עמי רוטמן: הוא יגיד מה שיתופי הפעולה שעושים.

עמי רוטמן: התייחסתי לנקודה הספציפית שד"ר רותם העלתה לגבי כך שנבוא ונגיד איפה הבעיות.

עמי רוטמן: אני קודם כל צריך לדעת איפה בתי הספר כדי לראות מה הבעיות.

עמי רוטמן: לגבי הפעילויות נוכל להתייחס מול הרשויות המקומיות.

עמי רוטמן: אני חושב שזה ייתן תמונה קצת יותר מלאה.

יעקב זכריה: קודם הוצג מה לא נעשה.

יעקב זכריה: אני דווקא רוצה להציג מה כן נעשה.

יעקב זכריה: בתחום הזה יש פעילות מאוד רחבה שנעשית לאורך השנה.

יעקב זכריה: עיקרה נעשה לקראת פתיחת שנת הלמודים.

יעקב זכריה: אין סקר ארצי שסוקר את כל בתי הספר כסקר מרוכז, אבל ישנם סקרים שמתבצעים בכל בתי הספר בארץ.

יעקב זכריה: במקומות שמופעלים משמרות הזה"ב יש גילויי מצב ששוטרות הזה"ב מבצעות יחד איתנו בכל המעברים האלה.

יעקב זכריה: זה מבוצע בדרך כלל ביולי או בתחילת אוגוסט.

יעקב זכריה: הממצאים של הסיורים האלה מועברים לעיריות.

יעקב זכריה: העיריות פועלות לתקן את כל הליקויים לפני פתיחת שנת הלימודים.

יעקב זכריה: מעבר לזה זה קיים בחוזר מנכ"ל של משרד החינוך.

יעקב זכריה: נכון שמנהל בית הספר אחראי על כל מה שקורה בתוך בית הספר, אבל חוזר מנכ"ל משרד החינוך דורש ממנו להסתכל גם על הדרכים המובילות לבית הספר, על מעברי החצייה ולדווח לעירייה על כשלים שיש בתחומים האלה.

יעקב זכריה: הוא אמור לעשות את זה לפני פתיחת שנת הלימודים.

יעקב זכריה: הוא צריך לוודא שהעירייה מתקנת את הליקויים שהוא דיווח עליהם.

יעקב זכריה: הסקרים האלה מבוצעים על ידי שוטרות הזה"ב, על ידי מנהלי מטות הבטיחות, על ידי מנהלי האזורים שלנו.

יעקב זכריה: חובתם של מנהלי בתי הספר כחלק מחוזר מנכ"ל בתחום הזה היא לבצע את זה.

חמד עמאר: מנהלי בתי הספר הם לא מומחים לבטיחות בדרכים.

חמד עמאר: זה המקום שלכם לבוא למנהלי בתי הספר, לצאת איתם לשטח עם האנשים שלכם כדי לבדוק את הנקודות האלו.

חמד עמאר: זה צריך להיות עם המועצה, עם מהנדס המועצה.

יעקב זכריה: זה מבוצע.

יעקב זכריה: אני יכול להגיד לך שבתפקידי הקודם כמנהל אזור יצאתי עם שוטרות הזה"ב ועברנו בכל מעברי החצייה שמאוישים על ידי משמרות הזה"ב שסמוכים לבתי הספר.

יעקב זכריה: בדקנו אותם.

יעקב זכריה: ציינו את הליקויים.

יעקב זכריה: זה עבר לעירייה.

יעקב זכריה: בסיורים שעשינו לפני פתיחת שנת הלימודים רוב הדברים שאפשר היה לטפל בהם במיידי טופלו.

יעקב זכריה: הדברים האחרים שלגביהם היינו צריכים לקבל אישורים נוספים או להגיש לוועדות אחרות בוצעו.

יעקב זכריה: אני רוצה להגיד שמעבר להתעסקות בתחום התשתית, שהוא תחום שבהחלט חשוב ומטופל, ניסינו לקדם בשטח מיזמים שונים שקשורים בהגעה בטוחה של ילדים לבית הספר או בהורדה בטוחה של הילדים בבית הספר.

יעקב זכריה: חלק מהמיזמים האלה מבוצעים על ידי עמותות.

יעקב זכריה: יש פה את נציג עמותת "עיניים בדרכים" ששותף למיזם שמתקיים במספר רשויות בארץ.

יעקב זכריה: חלק מהמיזמים מדברים על אוטובוס מהלך.

יעקב זכריה: זה אומר שילדים מגיעים עם ההורים לנקודות מסוימות, כאשר משם מבוגרים, הורים או מתנדבים מלווים אותם לבית הספר.

יעקב זכריה: פעילות של הורדה בטוחה של ילדים בסמוך לשער בית הספר מבוצעת בלא מעט רשויות בארץ.

יעקב זכריה: התפישה הכללית מדברת על זה שיש מפרץ הורדה שמסומן לצורך הזה.

יעקב זכריה: ישנם הורים או מתנדבים שנמצאים בסמוך למפרץ הזה.

יעקב זכריה: הם מאפשרים להורים שמגיעים עם הרכבים לעצור בתוך המפרץ.

יעקב זכריה: המתנדב ניגש לרכב, פותח את הרכב, עוזר לילד לצאת מהרכב, דואג שהוא ייכנס בבטחה לבית הספר, מפנה מקום.

יעקב זכריה: בצורה הזאת זה מכניס סדר לכל הבלגן שהיה ואולי גם קיים בחלק מבתי הספר.

חמד עמאר: את הנקודה הזאת אני מכיר.

חמד עמאר: הרבה בתי ספר עושים את זה, אבל רוב בתי הספר לא עושים את זה.

חמד עמאר: אין את ההורים שיתנדבו, אין את הפרסום, את הידע ואת המודעות להורים בנקודה הזאת.

חמד עמאר: אתה יכול לראות את זה בכמה בתי ספר.

חמד עמאר: כשהבן שלי למד בבית ספר ריאלי בחיפה היה לו דבר כזה.

חמד עמאר: כשהיינו מגיעים היו מורידים אותו ועוזרים לו להוריד את התיק.

חמד עמאר: הבנות שלי לומדות בשפרעם ואין להן את הדבר הזה.

חמד עמאר: יש בתי ספר, אבל אין את המודעות להורים להיות חלק מזה.

חמד עמאר: גם בנושא הזה אין מספיק פרסום ושיתוף פעולה.

יעקב זכריה: אני יכול להגיד לאדוני שבתקופה הזאת יש עלייה בתחום הזה.

יעקב זכריה: יש את עמותת "עיניים בדרכים" שפועלת בתחום, יש את עמותת "אור ירוק" שנכנסה לתחום הזה והמתנדבים שלה מעודדים בתי ספר לקיים את זה.

יעקב זכריה: אנחנו מנהלים מול מנהלי מטות עבודה כדי לעודד את זה.

יעקב זכריה: אני יכול להקריא פה מייל שקיבלתי לפני יומיים בנושא הזה לגבי עידוד הגעה רגלית לבית הספר.

יעקב זכריה: יש פה מייל ממועצת קדימה- צורן.

יעקב זכריה: הם מדווחים על פעילות שהם עשו.

יעקב זכריה: "בוקר טוב לכולם.

יעקב זכריה: הבוקר קהילת צורן הלכה ברגל לבית הספר, שאלה ילדי יובלים ולב-רן.

יעקב זכריה: הלכנו לאורך דרך לב השרון.

יעקב זכריה: התחלנו ב-7:20 בפינת החרוב, ב-7:30 הגענו למרכז המסחרי, ב-7:40 ברח' הברוש.

יעקב זכריה: משם המשכנו לבית הספר.

יעקב זכריה: ההיענות הייתה מדהימה.

יעקב זכריה: קניתי אתמול 100 משרוקיות וקיוויתי לא לחזור עם כולן הביתה.

יעקב זכריה: עוד במרכז המסחרי נגמרו כל המשרוקיות.

יעקב זכריה: הרבה הורים הגיעו עם הילדים, היה ממש כיף.

יעקב זכריה: בכל פינת רחוב חיכו מתנדבים לילדים.

יעקב זכריה: שי תורג'מן היה מאסף לילדים שאיחרו.

יעקב זכריה: בדרך לבית הספר עברנו את משמרות הבטיחות שהתלהבו מכמות העבודה שהגיעה אליהם על הבוקר.

יעקב זכריה: בכניסה לבית הספר פגשנו את מתנדבי "עיניים בדרכים" ששמחו לדווח שגנבנו להם את העבודה.

יעקב זכריה: הבוקר אין כמעט תנועה.

יעקב זכריה: בקיצור, היה מאוד מוצלח, בקרוב נעשה שוב".

יעקב זכריה: יש עידוד בשטח לפעולות כאלו.

יעקב זכריה: אני חושב שבשנה האחרונה, בשנתיים האחרונות יותר ויותר בתי ספר מצטרפים לנושא הזה.

יעקב זכריה: אנחנו נמשיך לקדם את התחום הזה.

יעקב זכריה: לצד האמירה שאין סקר ארצי, יש המון פעילות שמתבצעת בתחומים שונים.

חמד עמאר: בסיכום של הדברים אני אתייחס לסקר שאני מבקש.

אביטל אפל-פנקס: ההמלצה של ארגון "בטרם" היא שיוכן מסמך הנחיות על ידי משרד התחבורה, משרד החינוך והרשות הלאומית שירכז את הידע הקיים היום שמפוזר בכמה מסמכים שונים, בכמה הנחיות מחייבות שונות של משרד התחבורה, בחוזר מנכ"ל, לגבי תשתיות בטיחות סביב בתי הספר.

אביטל אפל-פנקס: אנחנו רואים בפועל שמשרד החינוך מדבר על מספר הנחיות שהן בעיקר בשטח בית הספר או ממש ביציאה משטח בית הספר, לא מעבר לכך.

אביטל אפל-פנקס: ההנחיות בפקודת התעבורה הן מאוד מאוד כלליות.

אביטל אפל-פנקס: הן מדברות על רשות תמרור מקומית שתקבע הסדרי תנועה בדרך לבית הספר.

אביטל אפל-פנקס: אנחנו חושבים שהרבה מהידע קיים בהנחיות שמפוזרות בכמה מסמכים שונים של משרד התחבורה ובכמה גורמים כמו "עיניים בדרכים", או אצל כל מיני מהנדסי תחבורה שיש להם את הידע הזה שלא מרוכז במקום ולא מונגש למהנדסי בטיחות.

אביטל אפל-פנקס: אנחנו מאוד מאוד תומכים בסקר, אבל אנחנו חושבים שמסמך שיש בו את כל הידע הקיים שמרוכז ומונגש למהנדסי התעבורה ברשויות המקומיות יסייע לשלב הראשון שבו הם יודעים מה ההמלצות שקיימות, איך עושים דרך בטוחה לבית הספר.

אביטל אפל-פנקס: אנחנו רואים את זה בסקרי תצפיות שעשינו.

אביטל אפל-פנקס: עשינו סקרים מאוד מאוד נרחבים.

אביטל אפל-פנקס: יש לנו 2 סקרים.

אביטל אפל-פנקס: כתבנו בנייר העמדה שבסקר אחד היו קרוב ל-2500 תלמידים, בסקר שני כ-3000 תלמידים.

אביטל אפל-פנקס: אנחנו רואים בעיות בטיחות בשטח בהגעה לבית הספר.

אביטל אפל-פנקס: בשיחות עם מהנדסי ערים ברור שיש איזו שהיא לקונה מסוימת שצריך לסגור מבחינת הידע שקיים היום בקרב אנשי בטיחות מסוימים.

אביטל אפל-פנקס: היינו מאוד מבקשים שאפילו כשלב מקדים לאותו סקר בטיחות מאוד מאוד חשוב יהיה משהו שיסמן את ליקויי הבטיחות והיכן צריך לתקן.

אביטל אפל-פנקס: זה גם כדי להנגיש את הידע הזה על ידי הגופים המרכזיים בתחום, שזה הרשות הלאומית, משרד התחבורה ומשרד החינוך.

אביטל אפל-פנקס: אנחנו נהיה מאוד שמחים לתת את הידע הקיים אצלנו.

יניב כהן: התייחסות אחת לדיון הקודם לנושא של האופנועים והדו-גלגלי.

יניב כהן: לפני כשנתיים, אפילו קצת יותר, הוקמה במסגרת משרד התחבורה יחד עם עוד גופים ועדה שאמורה לשנות, לתקן ולחדש את כל הנושא של הכשרת הנהג בתחום הדו-גלגלי.

יניב כהן: אני אשמח לדעת או אפילו להעלות את הנושא מתי שהוא בוועדה לגבי מה קורה עם הנושא הזה, האם באמת הוכנה תכנית חדשה להכשרת הנהג.

יניב כהן: אני יודע שזה נמצא בעבודה וגם הרשות מטפלת בזה, אבל אני חושב שהגיע הזמן לסיים את התהליך הזה.

יניב כהן: לגבי הנושא הנוכחי.

יניב כהן: מסקרים שערכנו ב"אור ירוק" עולה שההורים תופסים את מידת ההגעה של הילדים כאשר מדובר על הגעה ברגל ברמה של 6 בסולם של 1 עד 10.

יניב כהן: גם להורים יש תפיסה נמוכה יחסית של רמת הבטיחות שבה הילדים מגיעים לבית הספר.

יניב כהן: אחד הדברים שאפשר לשלב –אני יודע גם שיש פעילות כיום בנושא על ידי הרבה גורמים - זה הנושא של מסלול בטוח.

יניב כהן: מדובר ביצירת מסלול שנבדק מבחינת ליקויים, מבחינת הגעה בטוחה ביחס לרכבים, איזה כבישים עוברים והיכן.

יניב כהן: מייצרים לילדים שמגיעים לבית הספר מסלול מסוים שהוא בטוח.

יניב כהן: הם יודעים שזה המסלול הקבוע שהם מגיעים אליו.

יניב כהן: אני חושב שצריך להמשיך לקדם את הנושא הזה על ידי אגף זה"ב שעושה פעילות מצוינת – ד"ר רותם מכירה את זה – ועל ידי הרשות הלאומית.

יניב כהן: עוד נושא שציינת קודם לגבי הבדיקה של הדרכים עצמן.

יניב כהן: ביצענו פיילוט בנושא במספר מקומות בשנה שעברה לגבי בדיקה של הבטיחות של הדרך על ידי מתנדבים של מועדון "אור ירוק".

יניב כהן: באמת עלתה תמונה בעייתית.

יניב כהן: מה שעשינו במסגרת היכולת שלנו כגוף פרטי, כגוף של מתנדבים היה ליידע את ראשי הרשויות.

יניב כהן: זה הוביל לדברים חיוביים.

יניב כהן: מה שציינו על ידי הרשות זה ששווה לקדם את זה, כמו שגם אתה אמרת, לסקר מרוכז של ליקויים.

יניב כהן: יותר חשוב זה מה באמת נעשה לתיקון הליקויים.

יניב כהן: זה שמצאנו אותם זה השלב הראשוני.

יניב כהן: את כל הנושא שצוין לגבי הורדה בטוחה, אם זה הפרויקט של "סע לשלום" או הפרויקט של "עיניים בדרכים", פרויקטים שנעשים בשילוב עם הרשות וזוכים להצלחה רבה, כדאי להרחיב מבחינת הקצאת תקציבים ומבחינת פרסום והסברה של הנושא.

יניב כהן: נקודה אחרונה היא שכיום יש תכנית לאומית רב שנתית שאמורה להיבנות בשיתוף עם "בטרם".

יניב כהן: זה הוגדר על ידי ראש הממשלה.

יניב כהן: אני חושב שמאוד חשוב להכניס לתוך התכנית הזאת את כל הנושא של זהירות בדרכים, את כל הנושא של בטיחות ילדים בדרך לבית הספר, את כל הנושא שלהם כמשתמשי דרך.

מיכאל: הדיון הוא על נושא תשתית.

מיכאל: אנחנו שמים דגש על נושא תשתית, כאשר בהתחלה אנחנו מבצעים סקר תשתיות ומגלים שבשינוי הגדרה, לאו דווקא בהשקעה תקציבית גדולה, אנחנו מגיעים לתוצאות מאוד טובות.

מיכאל: היינו מאוד שמחים אם אותן הצעות שכבר הוכיחו את עצמן מזה שנים רבות – אנחנו פעילים משנת 2003 – ייכנסו לתקנות, לחוקים, כדי שלא נצטרך בכל בית ספר מחדש לעמוד שוב בפני אותן דילמות ולהתווכח עם מהנדס התנועה משום שזה בתחום האפור.

מיכאל: תכנון ההצעות שלנו במסגרת התקנות מאוד יקדם את הנושא.

מחמוד עתילי: רציתי להתייחס לשתי נקודות מאוד חשובות.

מחמוד עתילי: הדבר הראשון זה סקר התאונות בסביבת מוסדות חינוך.

מחמוד עתילי: למרות שאין היום איזה שהוא סקר שנקרא סקר תאונות בדרכי גישה למוסדות חינוך, הוא כן נכלל בשני פרויקטים מאוד מאוד גדולים שנעשים בתחום העירוני ובתחום הבין עירוני.

מחמוד עתילי: יש לנו פרויקטים של מוקדי סיכון.

מחמוד עתילי: אלה פרויקטים שממפים.

מחמוד עתילי: .

חמד עמאר: אני מכיר את הפרויקטים של מוקדי סיכון.

חמד עמאר: אנחנו לא מדברים על פרויקטים של מוקדי סיכון ליד בתי הספר, אנחנו יותר מדברים על מוקדי סיכון בצמתים.

חמד עמאר: אני הייתי במע"צ כאשר הכנו את מוקדי הסיכון.

חמד עמאר: הייתי שותף להכנת מוקדי הסיכון.

חמד עמאר: אני מכיר את הנושא הזה.

חמד עמאר: אני חושב שזה לא נוגע לבתי הספר, אלא אם אתם חושפים משהו חדש בקשר לבתי הספר.

מחמוד עתילי: בתחום הבין עירוני אנחנו נותנים בשנה האחרונה בשיתוף פעולה עם מע"צ ומשטרת ישראל דגש מיוחד לסביבת מוסדות חינוך.

מחמוד עתילי: אנחנו נותנים קריטריונים מופחתים מאוד ובתקציב ייעודי רק למוסדות חינוך בתחום הבין עירוני.

מחמוד עתילי: בתחום העירוני כנ"ל.

מחמוד עתילי: אנחנו נותנים לזה התייחסות מיוחדת.

מחמוד עתילי: לפני שמגישים את התכנית יש את חטיבת הבטיחות שיחד עם מהנדס העיר ויחד עם מהנדסי הרשות בודקים כל רשות מקומית שממפה איפה קיימת בעיה של תאונות.

מחמוד עתילי: אנחנו בודקים, ממפים ונותנים דגש בסביבת בתי ספר, מוסדות חינוך ובכל הנושא של הולכי הרגל, שהוא אחד מנושאי הליבה של הרשות.

מחמוד עתילי: אמנם זה לא נזכר עם הכותרת של מוסד חינוך, אבל זה נזכר.

מחמוד עתילי: נושא שני שהעלו פה הוא הנושא של הנחיות תכנון.

מחמוד עתילי: לא מדויק להגיד שמהנדסי התנועה, מהנדסי התחבורה ומהנדסי התכנון, שהעבודה שלהם היא תכנון כבישים, מתייחסים לנושא הזה בצורה מאוד מיוחדת, במיוחד אחרי שיצאה הסדרה הירוקה של משרד התחבורה שנקראת הנחיות לתכנון תנועה בתחום העירוני שנותנת דגש מאוד מאוד גדול להולכי הרגל בעירוני.

מחמוד עתילי: היא כן מתייחסת לנושא של מוסדות שיש בהם מוקדי משיכה של הולכי רגל, אם זה ילדים, אם זה קשישים.

מחמוד עתילי: זה היינו אך, זה אותו דבר.

מחמוד עתילי: יש מפרט מאוד מאוד גדול שכל מהנדס תנועה שעוסק בתכנון עובר ומכיר.

מחמוד עתילי: כל תכנון שלו חייב לעבור אישור של הרשות המקומית שמכירה את הנושא הזה.

אמיר זיו-אב: לגבי ההתייחסות למהירות המותרת.

אמיר זיו-אב: אני מרגיש נוח מאוד עם 110 קמ"ש בכביש מספר 1.

אמיר זיו-אב: דיברתי בעיקר על המקומות המיושבים, הצפופים, העירוניים.

אמיר זיו-אב: בכביש מספר 1 ובכבישים דומים אין לי בעיה עם 110.

חמד עמאר: אני אסכם את הדיון הזה.

חמד עמאר: אני רואה בחומרה את אי ההגעה של הרשויות המקומיות לדיון הזה.

חמד עמאר: זה דיון שנוגע לבתי ספר, נוגע לתלמידים שגרים ביישובים.

חמד עמאר: חשוב מאוד שנציג של הרשויות המקומיות יגיע לדיון הזה.

חמד עמאר: דיברנו על תקן קשירה.

חמד עמאר: אני מבקש מהמדען הראשי לשבת עם המשטרה על הנושא.

אמיר זיו-אב: זה בתהליך.

חמד עמאר: שיהיה לנו תקן קשירה.

חמד עמאר: תהליך זה לשים זמנים ולגמור את זה.

אמיר זיו-אב: זה לא תקן, זה חוק.

חמד עמאר: איך שנקרא לזה לא כל כך משנה לי.

חמד עמאר: משנה לי יותר שהקשירה על המשאית תהיה בטוחה.

אמיר זיו-אב: גם קשירה, גם מטענים חורגים וגם מטענים מסוכנים.

חמד עמאר: הנקודה השנייה היא כל הנושא של הסימונים ומה שהעלה המדען הראשי.

חמד עמאר: דיברת על זה בתכנון, שכל הכבישים המתוכננים הולכים בסימון החדש.

חמד עמאר: גם על הכבישים הישנים ללכת על התכנית כמה שיותר מהר ולהגיע לתוצאה שכל הכבישים של מע"צ יהיו מסומנים.

אמיר זיו-אב: אתה מתכוון לפסי הרעדה.

אמיר זיו-אב: זה מעבר לסימון.

חמד עמאר: מע"צ קרא לזה סימון פסי הרעדה.

חמד עמאר: אני חושב שאנחנו צריכים לבוא ולהתמקד בנושא של סקר בין משרד החינוך, משרד התחבורה והרשויות המקומיות.

חמד עמאר: אני חושב שהגוף שיכול להוביל את הנקודה הזאת זו הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, שאני רואה בה גוף מאוד חשוב בכל הנושא של הבטיחות בדרכים בארץ.

חמד עמאר: אני מבקש מהרשות הלאומית לבטיחות בדרכים לקחת את זה על עצמה, לבצע סקר.

חמד עמאר: כשאני מדבר על סקר אני מתכוון לבדוק כל בית ספר ובית ספר, לבדוק גישה בטוחה לילדים לבית הספר.

חמד עמאר: גם מבחינת תשתיות, גם מבחינת סימון מעברי חצייה.

חמד עמאר: כשהילד יוצא מהבית הוא יוכל להגיע לבית ספר בבטחה.

חמד עמאר: איך שקרא לזה "אור ירוק" זה נקרא מסלול בטוח.

חמד עמאר: אנחנו רוצים לראות את זה בכל בתי הספר.

חמד עמאר: אחרי הסקר צריך להתחיל לבצע איפה שיש לנו מחסור בנושא בטיחות באותם בתי ספר.

חמד עמאר: אנחנו אמורים להגיע לזה.

חמד עמאר: אני חושב שזה אחד הדברים החשובים שיצאו מהוועדה הזאת.

חמד עמאר: שמענו סקירה מאוד טובה מהמדען הראשי שמאוד מלמדת, אבל אני מבקש ממך יישומים, איך אנחנו מיישמים את כל מה שהצעת ואת כל התקנות האלה.

חמד עמאר: אני מבקש ממך להכין דוח בנושא.

חמד עמאר: נדון בדוח הזה בוועדה הזאת אחרי שתכין את הדוח.

חמד עמאר: אם אתה צריך להקים ועדה בנושא, תקים ועדה ותרוץ קדימה עם הנושא.

חמד עמאר: מה שהצגת כאן זה לא בעלויות גדולות.

חמד עמאר: אנחנו יכולים לחסוך הרבה חיי אדם.

חמד עמאר: תודה רבה לכולם.

חמד עמאר: תודה לכל מי שהגיע לוועדה.