הוועדה המיוחדת למאבק בנגע הסמים, כנסת 18, פרוטוקול מספר 78, 2012-05-22 13:00

טלב אלסאנע: נכון.

מאיר ניצן: עברתי לראות את הבית שלך באיזה שהיא הזדמנות שהייתי שם.

טלב אלסאנע: אי אפשר לעבור משם מבלי לראות.

מאיר ניצן: אני מברך אותך שאתה מקדיש מזמנך גם לעיר לוד.

מאיר ניצן: בוא נכיר את האנשים שיושבים פה.

מאיר ניצן: (סבב נוכחות).

טלב אלסאנע: אני מאוד שמח לפתוח את הישיבה של הוועדה למאבק בנגע הסמים ואלכוהול והיום בדיון בוועדת הפנים גם הוסיפו לסמכויותיה של הרשות למלחמה בסמים את העניין של השימוש הלא חוקי בסמים.

טלב אלסאנע: זה מרחיב את הסמכויות, גם של הרשות וגם של הוועדה.

טלב אלסאנע: כבוד הוא לנו להיות אורחים של העירייה ושל יושב ראש הוועדה הממונה שאני הכרתי אז, כשהיה ראש העיר, אני חושב שאנחנו נפגשנו בכנסת והעלינו את הרעיון לבוא, לבקר, לראות, להתרשם ממה שנעשה בעיר לוד.

טלב אלסאנע: זה ביקור של הוועדה למלחמה בנגע הסמים, אבל אנחנו יודעים שהתופעה של הסמים לפעמים היא סימפטום של הבעיה ולא דווקא הבעיה עצמה.

טלב אלסאנע: יש הרבה סיבות, אבטלה, עוני, מצוקות שונות ומשונות שגורמות להידרדרות של בני נוער ולא רק, והם מגיעים למצב שבמקום להיות נכס הם הופכים להיות נטל על החברה, ולכן זו הזדמנות לשמוע גם מיושב ראש הוועדה לגבי העשייה שנעשית בעיר לוד, שהעיר יקרה, חשובה, שמהווה גם עיר שבה יש קיום ודו קיום משותף, ערבי יהודי, וזה גם המבחן של הנהגת העיר, ההתייחסות, השילוב והשיתוף.

טלב אלסאנע: אנחנו מבחינתנו מאוד מעוניינים לשמוע סקירה לגבי העיר, מה קורה, לגבי המגזר הערבי, לגבי התשתיות, לגבי סוגיות שונות שהעלינו במסגרת המפגשים השונים, התייחסות לגבי פרויקטים חברתיים, חינוכיים, עם החינוך הפורמלי, החינוך הלא פורמלי.

טלב אלסאנע: ודבר נוסף, זה בגדר המלצה, נשמח לשמוע גם לגבי השכונות הערביות, איפה עומד העניין של הפיתוח, התשתית וההסדרה שלהם.

טלב אלסאנע: אני מודה לכל המשתתפים, גם לנציגי משרדי הממשלה השונים שהגיעו וגם לנציגי הוועדה שהצטרפו לביקור החשוב הזה.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

מאיר ניצן: אני אנסה לעשות את זה באמת בקצרה, כי לא ידעתי שאתה תרצה יריעה כל כך רחבה, אבל- - -

טלב אלסאנע: אם כבר נפגשים, זו הזדמנות לראות את הכול.

מאיר ניצן: אוקי, נעשה את זה באופן תמציתי.

מאיר ניצן: קודם כל אחד הדברים הראשונים שהעמדתי לעצמי כאשר הגעתי לכאן היו למעשה ארבעה יעדים לשנה הראשונה ואני אציין אותם: היעד הראשון, הגברת הביטחון האישי.

מאיר ניצן: 40 יום אחרי הגעתי הקמנו את השיטור העירוני, הוא נותן את התוצאות של העלאת רמת הביטחון ואני יכול להגיד שבהשוואה לערים אחרות, לפחות בתקופה שאני נמצא פה, זה 15 חודש ו-15 יום בדיוק, 15.5 חודשים, הפשיעה בלוד נמוכה בערים דומות בסביבה, כולל ראשון לציון, חולון, בת ים ו כדומה.

טלב אלסאנע: זה מעניין.

מאיר ניצן: זה מעניין, בניגוד למה שכתוב.

מאיר ניצן: יחד עם זאת אני יכול להגיד לך שבטיפול בנושא סמים ואלכוהול, בסמים אנחנו חיסלנו את תופעת הכספומטים, היא לא קיימת יותר.

מאיר ניצן: ההיפך, עוד הוקם ביוזמת התושבים ובברכתי למשפחת אבו קישק שלקחה על עצמה מרכז גמילה.

טלב אלסאנע: ביקרנו שם, קיימנו גם שם דיון.

מאיר ניצן: ויש פה מרכז גמילה לתפארת, לדעתי.

מאיר ניצן: אמנם הבית לא מאושר, יש פה עוד סיפור, הסיפורים האלה, אבל אדוני, אני יכול להגיד לך שזה עובד מצוין.

מאיר ניצן: לעומת זאת יש עלייה תלולה בשתיית אלכוהול.

מאיר ניצן: את זה אני יודע באמצעות המשטרה.

מאיר ניצן: לדוגמה בסוף השבוע האחרון 32 מקרים של שפיכת אלכוהול לקטינים, כולל ערבים שהדת אוסרת עליו למעשה.

מאיר ניצן: זה דבר אחד שמשפיע.

מאיר ניצן: יש עדיין תופעות- - -

טלב אלסאנע: המבצעים האלה נעשים בשיתוף העירייה, המשטרה?

מאיר ניצן: השיטור העירוני.

שרית רשתי: יש לנו אחר כך במצגת שקף על השיטור העירוני וראש העיר נוגע לשיטור העירוני.

טלב אלסאנע: כמה אנשים יש בשיטור העירוני?

מאיר ניצן: 17 שוטרים ו-14 אנשי עירייה, 31 איש שהם עוסקים רק בעיר.

טלב אלסאנע: וזה הוקם לאחר שאתה הגעת לכאן.

מאיר ניצן: 40 יום אחרי שהגעתי, ב-17 במרץ.

טלב אלסאנע: לגבי רישות של העיר במצלמות?

טלב אלסאנע: מקומות ש- - -

מאיר ניצן: לצערנו הרב ומחוסר תשתיות הנושא הזה עדיין מתמהמה, אני מקווה שתוך שלושה חודשים יתחילו להיות גם המצלמות.

שרית רשתי: ניצן, אתה יכול להתייחס מהמצגת.

מאיר ניצן: אני אתייחס תיכף מהמצגת.

מאיר ניצן: אני אתן סקירה קצרה בהרבה, אחרת לא נספיק.

מאיר ניצן: לא ידעתי שהוא רוצה כזה דבר, אני צריך לדבר על הכול ואם אני אצמד לזה אני בסוף אשכח את העיקר.

מאיר ניצן: זה לגבי השיטור הקהילתי.

מאיר ניצן: אנחנו מנסים לארגן גם משמרות הורים, סיירת הורים, לצערי הרב בסקטור הערבי עוד לא הצלחנו ואנחנו מקווים שזה יבוא.

טלב אלסאנע: יש ניסיונות לנהל הידברות בין העירייה לבין הקהילה?

מאיר ניצן: אני.

טלב אלסאנע: ישירות?

מאיר ניצן: אני ההידברות, אני מדבר ישירות עם כל אדם, אין לי בעיה, אין לי מגבלות ויש לנו דרך להידברות ומספר הטלפון שלי מופיע אצל כל תושב בבית, בפלאפון ובמשרד.

שרית רשתי: אבל יש לנו את פאתן שהיא אמורה ל- - -

מאיר ניצן: ואני מקבל טלפונים מכולם.

מאיר ניצן: הבעיה העיקרית שישנה, יש אנשים חולים שאין להם חשמל בבית.

מאיר ניצן: זו אחת הבעיות שאני לא מסוגל לפתור אותה.

מאיר ניצן: פתרתי אותה תקופה מסוימת עד שהרגישו שזה יותר מדי קל בחברת חשמל והתחילו לעשות קשיים.

מאיר ניצן: חתימה שלי וחתימה של המהנדס וטופס 4.

מאיר ניצן: איזה טופס 4?

מאיר ניצן: הבית לא חוקי.

מאיר ניצן: אז אמרתי, 'אתה יכול לבקש, אני בודק שמערכת החשמל תקינה ולא תגרום לשרפה', על זה אני מוכן לחתום, אבל אני לא יכול לחתום לך על טופס 4 כשלבית אין טופס 4.

מאיר ניצן: בא אדם, יש לו נושא של דיאליזה ושל כליות ושל בעיות לב והוא צריך אור וחשמל בבית.

מאיר ניצן: בזה אני מתקשה וזה חבל, אם תוכל לעזור לנו, אני מאוד אשמח.

טלב אלסאנע: לגבי העניין של החשמל, המקרים ההומניים האלה, זה שאני צריך לבדוק, מקרים הומניים כמו המקרים שציינת עם הדיאליזה, אין אפשרות מבחינת החוק לאפשר את החיבור?

מאיר ניצן: אני לא יודע, אני חושב שכן יש אפשרות, ואני אומר, ברגע שאני לוקח על אחריותי, ואני אומר לך לחבר אותו, לא בא ואומר לו 'אתה אחראי', אני אחראי.

מאיר ניצן: בהתחלה נתנו לי, אחר כך אמרו לי שזה יותר מדי קל, אז בואו נעשה קשיים.

מאיר ניצן: התחלפו גם מנהלי האזור, זה סיפור.

מאיר ניצן: הנושא השני ששמתי לי למטרה אחרי הביטחון זה הנושא של חינוך.

מאיר ניצן: אני מאמין שילד שמתחנך בעירו הוא ילד חיובי יותר מילד שצריך להתחנך במקומות מרוחקים מהבית, כי אני לא יודע בדרך מה קורה לו, אני לא יודע מה קורה לו שם וכדומה.

מאיר ניצן: אחת הבעיות העיקריות שהייתה כאן בחינוך הערבי, כמעט לא היו תיכונים, היה תיכון אחד שהוקם שנה לפני שבאתי שהיו לו 120 תלמידים.

מאיר ניצן: כפי שאמרתי לך, נכנסתי בישיבה בפברואר, ב-1 בספטמבר פתחנו תיכון ערבי למדעים ואמנות עם 700 תלמידים, תיכון ערבי טכנולוגי עם 700 תלמידים ו- - -

טלב אלסאנע: זו רשת התיכון הערבי הטכנולוגי?

מאיר ניצן: כן.

מאיר ניצן: טומשין.

מאיר ניצן: זה היה מכרז.

מאיר ניצן: אני אגיע לזה.

מאיר ניצן: ומח"ט, מרכז חינוך טכנולוגי, עם 40 תלמידים או 62.

קריאה: 90 כולל ז'-ח'.

מאיר ניצן: 90 כבר?

מאיר ניצן: כי התחילו עם 40 ואחר כך אמרו לי 62 וזה גדל וזה טוב.

מאיר ניצן: אני יודע שעכשיו מתדפקים על הדלתות שלנו ואין לנו מספיק מקומות.

מאיר ניצן: אני בונה תיכון ערבי חדש שייפתח, אותו תיכון ערבי שעובד כרגע במבנה זמני עובר לבית קבוע- - -

טלב אלסאנע: זה שעובד מול מבנה העירייה?

מאיר ניצן: כן, הוא עובר לרכבת.

טלב אלסאנע: המנהלת שם?

מאיר ניצן: כן, שירין מאוכפי.

מאיר ניצן: דווקא שירין זה שם פרסי, לא?

מאיר ניצן: אבל היא לא פרסית, היא ערבייה.

מאיר ניצן: אני הצעתי לה להיות ראש אגף חינוך פה והיא לא רצתה.

מאיר ניצן: היא לא רצתה.

טלב אלסאנע: זה מסר חשוב מאוד, כי לקלוט ולשלב זה דבר חשוב.

מאיר ניצן: כן, זה לפני שהוא הגיע, אני אמרתי 'תגישי מועמדות, אני אבחר בך', לא רצתה.

טלב אלסאנע: מתי ייפתח התיכון החדש שציינת?

מאיר ניצן: בספטמבר.

שרית רשתי: ב-1 בספטמבר הקרוב.

טלב אלסאנע: מבחינת הבנייה זה כבר מוכן?

מאיר ניצן: כמעט מוכן.

מאיר ניצן: 2/3 ממנו יהיה מוכן?

מאיר ניצן: בשלב א' זה בסדר, זה מתחיל לעבוד.

מאיר ניצן: הדבר הנוסף שעשינו, מאחר שלעיריית לוד אין מספיק כוח ואין מספיק סגל ולא תקנים, הוצאנו מכרז לכל חינוך התיכון, היהודי והערבי כאחד, הוא הועמד למכרז לכל הרשתות, בסוף זכו הרשתות הבאות; אורט זכה בשירין, בטכנולוגי זכה טומשין ורשת עתיד זכתה במרכז חינוך וטכנולוגיה.

טלב אלסאנע: אף אחד לא יצא מקופח.

מאיר ניצן: ורש"י זכה בבית הספר היהודי.

מאיר ניצן: אלה ארבע הרשתות, ויש לנו את עמל ונעמ"ת.

שרית רשתי: הרעיון הוא שתהיה תחרות בין הרשתות וכבר ראינו השנה מלחמה בין שני התיכונים על התלמידים.

מאיר ניצן: לא, הם עשו את זה בסדר, הם חלקו 127 ו-126, אני כבר יכול להגיד לכם שהחלוקה שלהם בסדר.

טלב אלסאנע: ציינת בתי ספר תיכוניים, מה לגבי חטיבות ביניים ובתי ספר יסודיים?

מאיר ניצן: אני אגיד לך, טומשין הביא לכאן את עזמי ערפאת, לא יודע אם אתה מכיר אותו.

שרית רשתי: הוא ניהל את התיכון באבו גוש.

מאיר ניצן: עזמי ערפאת, והוא עושה עבודה מצוינת כאן והוא גם מדבר עם שירין כי הם צריכים לחלק את כיתות ז' ביניהם.

מאיר ניצן: הם עושים עבודה מתואמת.

מאיר ניצן: יחד עם זאת, צריך לזכור, וזו הבעיה ואחר כך אני אתן לפאתן לומר כמה מלים לגבי החינוך, 5,596 ילדים בסיכון, ערבים ויהודים.

מאיר ניצן: מתוך 17,400 תלמידים.

מאיר ניצן: זה דבר שקשה לתאר אותו ואין לנו, לא מרכז איתור, אבחון וטיפול.

מאיר ניצן: מה שהיה לי בראשון, אבל ראשון זאת עיר עשירה, פה אין.

מאיר ניצן: בשביל זה הבאתי אותה, דרך אגב, אנחנו מנסים כרגע להקים משהו.

טלב אלסאנע: מראשון?

מאיר ניצן: כן, זה יבוא מראשון.

מאיר ניצן: זו המטרה העיקרית שאני רואה אותה באסטרטגיה, כי אני שם את הדגש על נוער ועל טיפול בנוער.

מאיר ניצן: לצערי הרב העסק הזה לא מטופל, אין תקציבים ואין משרד אחד שלוקח על עצמו אחריות.

מאיר ניצן: ממשלה שלמה ומשרד אחד אין.

מאיר ניצן: כשאתה מדבר עם רווחה, הוא אומר 'זה לא שלי', חינוך אומר 'זה לא שלי', אז של מי זה?

מאיר ניצן: ובסופו של דבר זה נופל על ההורים.

מאיר ניצן: איך אפשר לבוא להורה במצב סוציו אקונומי ממוצע 4, אבל הסקטור הערבי הוא הרבה יותר נמוך מ-4, ולבקש כסף השתתפות במבחן, באיתור, בטיפול פסיכולוגי, מאיפה?

מאיר ניצן: זה צריך להיות מקום טיפול ולדעתי זה רווחה, זה לא חינוך, כי זה- - -

טלב אלסאנע: במסגרת התכנית לטיפול נקודתי ללוד, לא הייתה התייחסות לנושא הזה?

מאיר ניצן: אנחנו מקדישים מתוך הטיפול הנקודתי כסף, אבל לוקחים לדברים אחרים.

מאיר ניצן: שוב, אתה מקבל דבר אחד כדי לעשות דבר אחד, הדבר הזה צריך להיות מסודר, לדעתי.

מאיר ניצן: בכל הארץ הוא לא מסודר.

קריאה: יום אחרי שייגמר התיכון פה, מה יקרה?

קריאה: צריך לחשוב גם על זה.

מאיר ניצן: ויש לנו בעיות גדולות מאוד בנושא השילוב שלהם.

מאיר ניצן: אולי פאתן תגיד כמה מלים לגבי היחסים של ההורים לבתי הספר וכדומה.

פאתן אל זינאתי: חוץ ממה שאמר ראש העיר, שהוא גם משתדל בכל הכלים שיש לו כן לתת מענה, יש לנו גם בעיה מבחינת השפה של ההורים הערבים בכל הנושא של התקשורת בחינוך המיוחד.

מאיר ניצן: אני רק אוסיף, 45%, מצאתי את הנתון, מבוגרי בתי הספר היסודיים הערביים לא יודעים קרוא וכתוב בערבית ובעברית.

מאיר ניצן: אפילו אחת השפות לא.

מאיר ניצן: 45% לא יודעים קרוא וכתוב.

מאיר ניצן: זה לא מתקבל על הדעת.

שרית רשתי: ולכן עשינו את התיכונים הערביים שש שנתיים כדי שלמנהל התיכון תהיה אחריות כבר מכיתה ז' על התלמיד ויהיו לו שש שנים לנסות לקדם אותם.

מאיר ניצן: סליחה, פאתן, שהפרעתי לך.

מאיר ניצן: תמשיכי.

פאתן אל זינאתי: יש לנו גם בחברה הערבית את כל הבעיה של החינוך הבלתי פורמלי שהוא מאוד דל בתוך המסגרות של החברה הערבית, זה גם היעדר מתנ"סים, עם כל הניסיונות למנף את זה, וגם ראש העיר הזכיר את הילדים של לוד שלומדים מחוץ ללוד, שיש עכשיו מגמה ממש טובה של להחזיר אותם הביתה בזכות התיכונים שנבנים פה והמגמה שמשתפרת מבחינת החינוך, שמסתבר שגם תתמודד עם האחוז של 45%.

פאתן אל זינאתי: אני מרגישה שיש שיפור משמעותי גם מהבחינה הזו.

פאתן אל זינאתי: לגבי החינוך המיוחד, זו מכה שמכה בחברה הערבית בצורה משמעותית, בעיקר בשכונת הרכבת, שכונת ח', יש משפחות מרובות ילדים, הורים שרובם לא משכילים ולא יודעים איך לאבחן ואיפה לאבחן, גם בעיה בתקשורת מילולית בין התושבים לבין המוסדות שנותנים את המענה.

פאתן אל זינאתי: כל זה בלתי מטופל בצורה טובה שיש, לא בגלל שלא רוצים, בגלל שאין את המשאבים הנכונים של לתת את המענה ובטח ראש העיר ירחיב גם לגבי השכונות הערביות, אם זה בשכונת הרכבת אם זה בס"ח, על כל הבעיות של התשתיות, שאם נקבל עזרה גם בתחום הזה, זה מאוד מאוד יכול לעזור.

מאיר ניצן: לגבי השכונות הערביות.

טלב אלסאנע: לגבי בתי הספר היסודיים וחטיבות הביניים?

מאיר ניצן: אני שיניתי את החינוך לשש יסודי ושש תיכון, כדי שיהיה רצף לימודי ואחריות.

מאיר ניצן: הם באים בלי שפה.

מאיר ניצן: אני מאוד שם דגש והייתה לי שיחה עם ועד ההורים העירוני הערבי, אני חושב שילד בבית ספר יסודי חייב ללמוד את דתו, תרבותו, לשונו.

מאיר ניצן: הוא חייב לצאת עם שורשים ערביים גאים.

טלב אלסאנע: יפה, טוב לשמוע.

טלב אלסאנע: זה חשוב מאוד, יכיר את עצמו, את הזהות שלו.

מאיר ניצן: בוודאי.

מאיר ניצן: לעומת זאת, כשהוא מגיע לתיכון הוא חייב להתחיל לחשוב איך הוא משתלב במשק, הוא חייב ללמוד את השפה העברית וללמוד דברים שיאפשרו לו באמת להשתלב ולהיות יצרני, במקצוע.

מאיר ניצן: אתן דוגמה, יש לי כרגע גם הידברות ועירבתי גם את נשיא המדינה ואני רוצה להכניס את התעשייה האווירית.

מאיר ניצן: לא הכול סודי שם, שיפסיקו לבלבל לי את המוח, אני קצת מכיר, הייתי איזה שהיא תקופה בצבא, איזה 33 שנים, ולא שאני לא מכיר את המערכת, אין שום סיבה שלא.

מאיר ניצן: לעומת זאת אני יודע שיש מחסור ברופאים והרופאים הערבים הם מצוינים.

מאיר ניצן: בתי רופאה, כך שאני מכיר את התחום הזה.

מאיר ניצן: אני יכול להגיד לך שהכי הרבה רופאים בארץ באיזה שהוא יישוב זה בכפר קרע, 127 רופאים.

מאיר ניצן: לא יודע אם אתה יודע.

טלב אלסאנע: לא ידעתי.

טלב אלסאנע: חשבתי ג'ת.

מאיר ניצן: לא, 127 רופאים.

מאיר ניצן: בית ספר הערבי למדעים ואמנות קשר קֶשֶר עם בית חולים שניידר ויש להם כיתה פארא רפואית ללמוד לכיוון רפואה.

מאיר ניצן: לצערי הרב זה 15 בנות ובן אחד בלבד, אבל זה בסדר גם, לא אכפת לי.

טלב אלסאנע: לא, היתרונות של הבנות בכל מקום, אני רואה, בבגרות, מבחינת הישגים בבגרות.

טלב אלסאנע: לגבי התופעה הזו שיותר מ-40% לא יודעים לקרוא ולכתוב אחרי שהם מסיימים בית ספר יסודי, יש כאן נציג של משרד החינוך?

טלב אלסאנע: לא חלו שינויים בהישגים, מבחנים, מבחני מיצ"ב, בחינות הבגרות?

טלב אלסאנע: הנתון הזה מדאיג.

מאיר ניצן: יש פה מנהלי בתי ספר, אני אומר לך, המנהלים והמנהלות ברמה מצוינת, הבעיה היא הרבה יותר מסובכת, לדעתי.

מאיר ניצן: הבעיה מתחילה מבית.

מאיר ניצן: האם יש בבית ספרים?

מאיר ניצן: האם יש בבית קריאה?

מאיר ניצן: האם יש בבית תרבות כזאת?

מאיר ניצן: לכן אם יש דבר חשוב, זה להאריך את יום הלימודים כמה שאפשר יותר ואז הם יזכו לדברים האלה.

טלב אלסאנע: התחלת להתייחס בעניין של השכונות.

טלב אלסאנע: אז לגבי השכונות והתשתית.

מאיר ניצן: עניין השכונות, רבותיי, פה נבנו למעלה מ-3,000 בתים ללא היתר.

מאיר ניצן: בבואי לכאן אמרתי , אני לא אתן להרוס בית אחד, אבל אני גם לא אתן לבנות אחד בלי רישיון.

מאיר ניצן: למעלה מ-30 וכמה התחלות בנייה אני הרסתי.

מאיר ניצן: יש עדיין בנייה לא חוקית, פה ושם, שאני לא מגלה, אבל אני אגלה בסוף ואני אהרוס כי אני לא אתן בתקופה שלי שייבנו לא חוקי.

מאיר ניצן: מצד שני, אני מטפל כדי להכשיר את מה שקיים.

מאיר ניצן: יש כבר אישור עקרוני שתוקם ועדת היגוי שתשב וכדומה.

מאיר ניצן: אני יושב ראש ועדת ההיגוי ואני מנסה לקדם את זה כמה שאפשר, גם היום ישבתי על דיון כזה לגבי שכונת הרכבת, שכונת ורדה.

מאיר ניצן: הבעיה היא מסובכת ואני מקווה שאני הגעתי לפתרון.

מאיר ניצן: איפה הבעיה?

מאיר ניצן: לא נותרו שטחי ציבור, לא נותרו דרכים, אין ביטחון בתנועה אלמנטרי, אין תשתיות, אין זוויות, אין ניקוז, אין כלום.

מאיר ניצן: אבל קודם כל צריך להסדיר את הבית, שאדם יידע שהוא חי בבית שלו ולא בבית שעומד להיהרס.

מאיר ניצן: הייתה גם תכנית לדוגמה בפרדס ניר שעברה דרך בתים, עשו דרך, אני התנגדתי לדרך הזאת, כי אני לא חושב שצריך להרוס בתים, יש אפשרות לעשות דרך עוקפת.

מאיר ניצן: עשינו, קיבלתי תקציב, אנחנו כרגע במדידות ו- - -

טלב אלסאנע: יש תכנית מתאר?

מאיר ניצן: יש תכנית ל-644 יחידות דיור שאני יכול לאשר אותן, הבעיה היא לעשות תב"ע (תכנית בניין עיר) פנימית.

מאיר ניצן: נתתי את ההנחיות ואני מקווה שזה יילך, אבל לצערי הרב אותו אדריכל שעסק בזה, אדריכל טוראל, התחיל לעבוד במשרד הפנים בוועדה הארצית לתכנון ולבנייה ועכשיו אני מחפש מישהו אחר.

מאיר ניצן: הדרך שאני הצלחתי לשכנע בוועדה המחוזית הייתה כזאת; אמרתי, בוא תראה, אתה לא יכול ליצור את הדרכים שישנן ביישוב היהודי בתוך היישוב הערבי.

מאיר ניצן: בסך הכול הם חיים בחמולות, קח חמולה ועוד חמולה לידה וביניהם תעשה זיקה לציבור.

מאיר ניצן: זה נקרא זיקה לציבור, לא דרך שהיא חייבת להיות 12 או .

מאיר ניצן: היא יכולה להיות חד כיוונית.

טלב אלסאנע: לגבי שכונת הרכבת, אי אפשר לצלם מצב קיים?

טלב אלסאנע: כמו שנעשה ביישובים, למשל יש לנו יישוב שלם בנגב שנקרא דרג'את, הלכו וצילמו מצב קיים כמעט, מעט מאוד בתים נפגעו.

מאיר ניצן: אני לא אנסה לעשות את זה.

מאיר ניצן: בזה שנתנו לי סמכות להגדיר את זה כזיקה לציבור, אני לא צריך להגיש תב"ע לוועדה המחוזית.

מאיר ניצן: הרי ממה אני בורח?

מאיר ניצן: אני בורח מהוועדה המחוזית, הם מתחילים שם לבלבל לך את המוח אתה לא יוצא מזה.

מאיר ניצן: אתה יודע, אתה לא היית אז חבר כנסת, דר' באדר המנוח, שאלו אותו 'איך אתה מגדיר את שיטת השלטון בישראל?

מאיר ניצן: ' הוא אמר, וזה תופס עד היום, 'פקידיסטאן'.

מאיר ניצן: הכול הפקידות קובעת.

מאיר ניצן: אני בורח מזה כמו מאש.

מאיר ניצן: אני מנסה לעשות את זה עם צילום מלמעלה, אני מקווה שנצליח להסדיר.

טלב אלסאנע: מבחינת לוח זמנים יש לך הערכה?

מאיר ניצן: תשמע, ברגע שזו ועדת היגוי, גם זה מפריע לי, לו היו אומרים 'אתה מוסמך לעשות', אני יודע לעשות.

טלב אלסאנע: אין לך סטטוס חוקי.

מאיר ניצן: אין לי סטטוס לאשר, אני צריך לשבת בוועדה.

מאיר ניצן: לפחות אני יושב ראש הוועדה, אז אני עוד מנסה לדחוף לכיוונים כאלה או אחרים, אבל זה לא קיים.

מאיר ניצן: אני מקווה שנצליח בכל זאת לקדם את הדבר הזה בחודשים הקרובים.

טלב אלסאנע: אחרי שאתה מקדם את זה, אתה צריך להעביר את זה לוועדה מחוזית או מספיק האישור שלך?

מאיר ניצן: אני מביא לידיעתם.

טלב אלסאנע: אתה ועדת תכנון מקומית.

מאיר ניצן: כן, ועדת תכנון מקומית.

מאיר ניצן: יש לי מועצה נוחה מאוד מבחינה זאת, היא מאשרת מה שאני מביא, אני מקווה שנאשר גם את זה.

מאיר ניצן: אבל זו עבודה לא פשוטה כי בסופו של דבר אני צריך מקום לגני ילדים ואני צריך מקום למגרשי משחקים ואני צריך להכין ואני צריך להגדיר חד סטרי ודו סטרי, כי אחרת לא יהיה אפשרי לנסוע פה.

מאיר ניצן: זאת אומרת אני צריך לצלם מצב קיים ולהשאיר אותו ולהרגיל את התושבים לחיות על פי המצב הקיים, אחרת אני צריך להרוס.

מאיר ניצן: גדרות אני עוד מוכן להזיז, אבל בתים אני לא יכול להזיז, זה לא פשוט.

מאיר ניצן: אלה הדברים באופן בסיסי לגבי הבנייה.

מאיר ניצן: הדבר הנוסף שישנו זה שאין מתנ"ס לציבור הערבי.

מאיר ניצן: אין מרכז נוער, אין דבר כזה ויש הבטחה ויש שלושה מיליון שקלים במשרד ראש הממשלה שאני עוד לא מצליח לשחרר אותם כדי להביא את הכסף.

מאיר ניצן: וזה חבל, אלה דברים ש- - -

טלב אלסאנע: כמה מתנ"סים יש בעיר לוד?

מאיר ניצן: שניים.

טלב אלסאנע: ובמגזר הערבי אין אף אחד?

מאיר ניצן: אין אף אחד וזה חבל.

מאיר ניצן: אני מנסה להשיג כסף.

טלב אלסאנע: ומה עם המסגרות שנמצאות במסגרת החינוך הלא פורמלי שפאתן הזכירה?

טלב אלסאנע: יש פעילות כלשהי?

טלב אלסאנע: האחראי על החינוך לא פורמלי יכול להתייחס בהמשך?

סיוון דנינו: אני אגיד.

סיוון דנינו: מבחינת הפעילות הבלתי פורמלית בחברה הערבית, יש לנו שלוש תנועות נוער, שתי תנועות נוער של הצופים, אורתודוקסים ומוסלמים, תנועת נוער של הג'יהאד.

סיוון דנינו: יש לנו מועדון נוער אחד שפועל במסגד אל נור ומועדון שנסגר לנו בנווה שלום וכרגע זו עבודת רחוב בעיקר, מפגש עם הנוער ברחוב.

סיוון דנינו: יש לנו שני מגרשים מוארים, תקצוב של עיר ללא אלימות, גם המועדון וגם המגרשים המוארים, ברמת אשכול ובירושלים.

סיוון דנינו: זה כרגע מה שאנחנו מעניקים.

סיוון דנינו: בנוסף פתחנו שתי קבוצות של נוער עובר חוק בשיתוף עם המשטרה, קבוצות של גשר, בהובלתה של פאתן.

מאיר ניצן: דור, תתייחס בבקשה.

מאיר ניצן: הוא אחראי לעיר ללא אלימות.

דור שאולוב: בהקשר הזה אני תשעה חודשים בתפקיד וראיתי את התקציבים ואני וראש התכנית הארצית, דני שחר, שאחראי על מאה ומשהו רשויות שבהן התכנית פועלת, החלטנו לתת השנה תעדוף לחברה הערבית.

דור שאולוב: התקציב שלנו שקוף, הכול כאן.

דור שאולוב: זה אומר שני מגרשים מוארים לחברה היהודית, שני מגרשים מוארים לחברה הערבית, שני מועדונים לחברה היהודית, שני מועדוני נוער לחברה הערבית וכן הלאה וכן הלאה, עם תעדוף.

דור שאולוב: זה אומר שפאתן עובדת בתכנית, יש לי רכזת לחברה הערבית בתכנית בחצי משרה, אין לי כזה דבר בחברה היהודית.

דור שאולוב: אנחנו נביא עכשיו עוד רכז מתכלל במשרה מלאה, אין לי את זה, וככה זה כל השנה.

דור שאולוב: כן יש סיירת הורים, אנחנו מקימים אחת, יש סיירת אחת בחברה היהודית, סלימאן עכשיו מקים דרך עיר ללא אלימות את הסיירת השנייה.

דור שאולוב: בכל בתי הספר הערביים החל מפסח יש לנו רכז מוגנות שהמנהל בחר, אנחנו מתקצבים שעות לטובת מניעת אלימות, מחוץ לשעות הרגילות, במרכז לאלימות במשפחה אנחנו מתקצבים עו"ס, חלק מתקצוב של עו"ס לחברה הערבית, וכן הלאה וכן הלאה.

דור שאולוב: התכנית היא מאוד רחבה, זה הרבה מיליונים פה בעיר.

דור שאולוב: השנה אנחנו נאזן, ניתן תעדוף, לפחות פיפטי-פיפטי.

סאלח-תושב: בקשר לזה שאתה רוצה למנוע את האלימות ואנשים נמצאים ברחוב, איך אתה תמנע את זה?

סאלח-תושב: הבטחתם לנו שיהיה מתנ"ס.

סיוון דנינו: אנחנו כרגע במתכונת של להפעיל בני נוער ביחד עם אדם אבואלעבד במגרש המואר וברחוב.

סיוון דנינו: אתה צודק לחלוטין, אנחנו גם- - -

סאלח-תושב: אני רואה אותם כל הזמן, פעמיים בשבוע זה לא מספיק, אני חושב והובטח לנו שבבית הספר התיכון החדש שיהיה פה מתנ"ס וזה לא זז.

קריאה: יהיה בו מועדון.

סיוון דנינו: לא מתנ"ס.

מאיר ניצן: מי הבטיח?

מאיר ניצן: מי שאמר שהבטיח יגיד מי הבטיח.

סאלח-תושב: אני גם לא מכיר אותו.

מאיר ניצן: לא, אני רק מבקש- - -

סיוון דנינו: לא הובטח להקים מתנ"ס, אחרי שסגרו את מועדון הנוער בנווה שלום, בחלק מהשיחה לגבי פתיחת מועדון נאמר שכנראה יהיה אצל שירין חדר שישמש בבוקר כיתה ואחר הצהריים מועדון.

מאיר ניצן: מי אמר את זה?

סיוון דנינו: אני שמעתי את זה באחת מהישיבות שישבה שירין והיא אמרה שהיא מוכנה להקצות חדר בבית הספר לטובת מועדון נוער, מה שנסגר אצל ראאד.

מאיר ניצן: אני לא שמעתי.

יצחק בר אושר: זה לא טוב לחברה הערבית שם.

יצחק בר אושר: כי בסופו של דבר זה יתקבע ולא ניתן פתרון יותר טוב.

טלב אלסאנע: אם הפתרון שצריך להקים מתנ"ס, מתנ"ס זה הפתרון הטוב.

סיוון דנינו: הפתרון האידיאלי זה מתנ"ס ללא ספק, אבל גם אי אפשר להישאר ברחוב בזמן שאין מתנ"ס.

יצחק בר אושר: בדיוק, צריך להקים מתנ"ס כמו שצריך.

שרית רשתי: אפשר להגיד משהו בעניין הזה?

שרית רשתי: קודם כל היה לנו תקציב ממפעל הפיס שהיה מיועד לבניית המתנ"ס בשכונת הרכבת, הוא לא נבנה מהסיבה שציין קודם ראש העירייה, שאין לנו שטחים חומים בשכונת הרכבת.

שרית רשתי: ישבנו בדיוק הבוקר עם מתכננים ואדריכל שהולך לתכנן לנו את התב"ע ואנחנו כן מחפשים שטח חום לכל מבני הציבור שלצערי לא נמצאים היום כי יש אוכלוסייה ערבית שפלשה ויושבת.

שרית רשתי: האופציה היא להרוס בתים ולבנות עליהם את המתנ"ס, זאת האופציה היום.

שרית רשתי: חברים, בואו נשים את הדברים- - -

טלב אלסאנע: אין שטח זמין?

שרית רשתי: אין שטח זמין.

שרית רשתי: אני אראה לך, אני יכולה לקחת אותך לסיור, אני הייתי שם אולי עשרות פעמים כי אני רוצה יותר ממך וגם ראש העיר מעוניין להקים שם לא רק מתנ"ס, אלא את המרכז החינוכי לטכנולוגיה עומדים להקים שם, הסתובבנו שם עשרות פעמים בשטח, היום בשטחים החומים יש פלישות של בתים ערביים של האוכלוסייה הערבית כמובן שיושבים שם כבר למעלה מעשור שנים ואנחנו היום לא נפנה אותם כי מדיניות ראש העירייה זה כן לנסות להסדיר בניינים שכבר יושבים בהם עשרות שנים.

שרית רשתי: זה יוצר לנו בעיה, אנחנו מנסים עכשיו לעשות תכנון תב"ע מחדש, מה שלא קרה עד היום בתקווה שאנחנו נמצא גם שטח חום לבנות מתנ"ס, אנחנו לא יכולים להתעלם מזה.

שרית רשתי: כרגע במציאות הקיימת אנחנו מנסים לתת פתרונות, דיברה סיוון, דיבר גם דור, אנחנו מנסים לעשות פעילויות עם בתי הספר ובתוך השכונה.

שרית רשתי: נכון, זה ברחוב, זה לא אידיאלי, יש לנו גם קבוצה של 200 ילדים שנהנים מפעילות של ספורט של מכבים, עמותת מכבים, שזה גם עוד כלי כדי שהילדים האלה יתרכזו בכדורגל ולא חלילה בסמים או בפשע.

שרית רשתי: אנחנו עושים כל מה שאנחנו יכולים במסגרות שעומדות לרשותנו.

שרית רשתי: יש וקיימת בעיה ולדעתי היא לא תיפתר עד שאנחנו לא נסדיר את התב"עות ויהיו לנו שטחים חומים להקים מתנ"ס עומד, כמו שצריך, שייתן את כל השירותים שאוכלוסייה זקוקה להם.

יאיר רביבו: חבר הכנסת, אני רק רוצה להשלים.

יאיר רביבו: אחד, שהוא היה סמל להזנחה של עשר שנים של אולם הספורט היחידי ששימש כמתנ"ס היחידי במגזר הערבי בשכונת נווה ירק.

יאיר רביבו: אני חושב שאתה אפילו מכיר את הסיפור, זה הגיע לבג"צ.

יאיר רביבו: לשמחתנו בשנה האחרונה הצלחנו להשיג תקציב של 2.1 מיליון שקל מהפיס ובימים אלה עובדים על השיפוץ, אני מקווה מאוד שנחנוך אותו בשנת הלימודים בסוף אוגוסט.

טלב אלסאנע: בינתיים הוא לא פעיל?

יאיר רביבו: הוא בתכנון כרגע.

יאיר רביבו: ב-2002 הוא נשרף, עמד שם כ- - -

טלב אלסאנע: מתי?

טלב אלסאנע: כי אנחנו שומעים הרבה הבטחות.

יוסף ג'בר: יאיר, אני רוצה להביא לתשומת לבך, העניין הזה נמצא בהבטחות, התחושה במגזר הערבי שכל מה שמגיע למגזר הערבי, יש הרבה מכשולים בדרך.

יוסף ג'בר: ברגע שצריך להקים משהו למגזר היהודי, הוא רץ יותר מהר.

יוסף ג'בר: והתוצאה היא כזאת.

יוסף ג'בר: גברתי הנכבדה מדברת על מתנ"ס ברכבת, רק להעלות לך את הזיכרונות, שנה וחצי שני גנים שם, אף אחד לא יכול לתת עליהם את הדעת, שנה וחצי מסתובבים הילדים.

מאיר ניצן: סליחה, אני מצטער שאני מפריע לך- - -

יוסף ג'בר: תן לי להגיד את הדברים, ראש העיר, אני לא הפרעתי לך.

מאיר ניצן: אבל אתה מפריע לי.

יוסף ג'בר: לא.

מאיר ניצן: ואתה לא נותן תמונה אמיתית.

מאיר ניצן: תן תמונה אמיתית.

יוסף ג'בר: שנה וחצי הילדים לומדים בתוך בית שכור, אמת?

יוסף ג'בר: שהוא לא עונה על התנאים של משרד החינוך ולא של משרד הבריאות.

יוסף ג'בר: אם אנחנו מדברים על להקים מתנ"ס בשכונת הרכבת, אז קל להגיע קודם כל לסדר או לשפץ את שני הגנים.

יאיר רביבו: יוסף ידידי, לא ראש העיר ולא אני שרפתי את- - -

יוסף ג'בר: ברור, אין לי ספק בזה.

מאיר ניצן: אתה יודע בדיוק מי ששרף.

יוסף ג'בר: אני לא יודע.

יאיר רביבו: ---מי שרף את זה.

יוסף ג'בר: אני לא מחפש את האשמים, יאיר, אני מחפש פתרון כרגע.

יאיר רביבו: אבל זה לא לעניין.

יאיר רביבו: אל"ף, משרד החינוך לא- - -

יוסף ג'בר: כן, שמתי מלח על הפצעים עכשיו.

טלב אלסאנע: לא, צריך להעלות בעיות כדי לקבל תשובות.

טלב אלסאנע: לפעמים כשהשאלות הן טובות הן מאפשרות גם לתת התייחסות לדברים שלא הייתה לגביהם התייחסות.

יאיר רביבו: לא סיימתי את דבריי.

טלב אלסאנע: רבותיי, כולנו אורחים של ראש העיר, אבל זו ישיבה של הוועדה ולכן אנחנו גם רוצים להכניס סדר, גם כדי שנשמע את התשובות וההתייחסות לשאלות שאתם מעלים.

יאיר רביבו: עוד שני משפטים.

יאיר רביבו: האחד, אנחנו בזה מצפים לתקציב, זה באמת תקוע שנה וחצי עקב התפרקות, אפשר להגיד, המשרד לענייני ערבים שהיה במשרד ראש הממשלה והיום אין שר שממונה, כי יש שלושה מיליון שקלים בהחלטת ממשלה שמוקצים לעיר ונשמח אם גם אתה, כפרלמנטר וכחבר כנסת, תסייע לנו.

יאיר רביבו: זה לא מותנה, לא במשהו הנדסי, לא בית אבות, זה כסף לפעילות למגזר הערבי ובגלל כל מיני פקידים, לצערי- - -

טלב אלסאנע: אפשר לקבל את ההחלטה?

יאיר רביבו: זו החלטת ממשלה.

יאיר רביבו: דבר שני, אנחנו משקיעים עכשיו ועד סוף 2012 זה יקרה, גם במשהו שהוא גם לא פורמלי למרות שהוא מה שנקרא בציבור, שני פארקים בעלות של מיליון וחצי שקל בשתי שכונות ערביות, אחת בשכונת הרכבת ואחת בשכונת רמת אשכול, פארקים ברמה גבוהה מאוד, לא איזה שהוא מתקן, זה עכשיו נמצא בתכנון.

יאיר רביבו: עד סוף 2012 יהיו שני פארקים לילדים, עם צל, עם גומי, מתקן גדול.

יאיר רביבו: רק שישמרו על זה.

יאיר רביבו: אנחנו נדאג להמשיך ולעשות דברים.

יאיר רביבו: אמר מאיר ניצן, ב-25 שנות כהונתו בראשון לציון נשרף לו אולי גן אחד וגם הוא מקצר חשמלי, אנחנו רק השנה נשרפו ארבעה גנים, כולם במגזר הערבי.

טלב אלסאנע: זה דבר שהוא מצער מאוד.

יאיר רביבו: מאוד מצער.

יאיר רביבו: הציבור הערבי חייב לקחת אחריות, לעיריית לוד אין פתרון.

יאיר רביבו: קיבלנו מהביטוח 300,000, הגנים עולים מיליון 600.

יאיר רביבו: רק בדרך נס, בתחנונים, משרד החינוך, מה שהוא לא עושה בדרך כלל, הסכים להשלים את זה וקיבלנו רק לפני שבועיים, זה היה לפני שנה וחצי, קיבלנו את ההרשאות.

יאיר רביבו: אנחנו יצאנו אתמול למכרז- - -

טלב אלסאנע: לגבי הגנים שנשרפו?

יאיר רביבו: כן, יצאנו למכרז, אנחנו כתבנו לקבלן שישה חודשים, זה אומר שבין נובמבר לדצמבר אנחנו מקווים שהגנים יהיו מוכנים ותאמין לי זה מעל ומעבר.

יאיר רביבו: אבל צריך להבין, ביום שנמסור את הגנים, מישהו יכול לבוא ולשרוף, והכול על סכסוכים כאלה, על איזה אמירה של הסייעת שלא אוהבים.

יאיר רביבו: צריך לחדד למגזר הערבי שהרכוש הציבורי- - - מה שקיים, איננו.

יאיר רביבו: אתה יודע שגנבו את כל המזגנים במגזר הערבי?

יאיר רביבו: אין לעירייה תקציב להוציא מזגנים.

יאיר רביבו: זה מאוד מצער, אבל חייבים שכולנו ביחד נשמור.

יאיר רביבו: אנחנו נשים מצלמות ונשים את כל אמצעי המיגון, אבל חייבים פה ביחד לשמור, כי מה שייהרס קשה מאוד לשחזר אותו.

דור שאולוב: לגבי התקציבים, בשכונת הרכבת היה לנו תקציב לשיפוצים של תשתיות לוגיסטיות דרך עיר ללא אלימות והמשרד לביטחון פנים ובמאות אלפי שקלים, כבר סיימנו לשפץ, יש מגרש לתפארת בשכונת הרכבת, עם עמודי תאורה,שהוא עובד בצורה נפלאה, וברמת אשכול.

דור שאולוב: את שני המגרשים בחברה היהודית לא שיפצנו השנה בסבב הזה לאור החסך.

דור שאולוב: אז כן יש פה ניסיון לפצות וכן יש לילדים איפה ללכת.

דור שאולוב: אני לא אומר שלא צריך מועדון, אבל הרבה כן מושקע שם.

עאדל אלפאר: יש עניין שאין בו מחלוקת, במגזר הערבי אין ספרייה וביקשנו כמה פעמים ואנחנו לא מוצאים לזה עדיין מענה.

עאדל אלפאר: אם אנחנו מדברים על חינוך ותרבות, אז הילד שלו יושב, נתנו לו איזה משהו בבית ספר לעשות, אין לו לאן ללכת.

עאדל אלפאר: פה הכול בעברית, זה לא נותן מענה למגזר הערבי ויש לנו בעיה עם ספרייה, אנחנו 28,000 ללא ספרייה.

טלב אלסאנע: אתמול היה דיון בכנסת, נגד העניין של האלימות, ואז אומר השר לביטחון פנים שהיקף הנזקים שנגרמים עקב האלימות והיעדר המסגרות מגיע ל-13 מיליארד שקל מדי שנה ולכן לפעמים כשמשקיעים במניעה, זה חוסך המון הוצאות שנגרמות לאחר מכן.

טלב אלסאנע: אני חושב שהמסגרות לילדים ובני נוער זה דבר מאוד חשוב.

טלב אלסאנע: לגבי הספרייה, ראש העיר?

מאיר ניצן: עם כל הכבוד, אני רוצה להגיד לך, אני מחפש את המלים.

מאיר ניצן: אני לא מחפש תודה, אני לא מחפש הערכה ואני לא מחפש קריירה.

מאיר ניצן: ביום שישי האחרון מלאו לי 80.

טלב אלסאנע: מזל טוב.

טלב אלסאנע: מאברוכ.

טלב אלסאנע: עד 120.

מאיר ניצן: תודה רבה, אני לא מחפש את זה, אבל כשאתה מרגיש שמה שאתה עושה לא זוכה ל- - -

טלב אלסאנע: עם האוכל בא התיאבון.

טלב אלסאנע: ברגע שרואים, יש תביעות ויש רצון ויש ציפיות.

מאיר ניצן: תרשה לי, אני אומר לך, אני לא קוסם, אני לא מסוגל לעשות את הכול בבת אחת ואני חושב שהדבר הכי חשוב זה לספק לילדים בתי ספר, מעבדות, השכלה גבוהה עד כמה שאפשר ולהביא אותם למצב שהם ישתלבו בשוק כמו כל אחד אחר.

טלב אלסאנע: בתוך בתי הספר יש ספריות?

מאיר ניצן: כן.

מאיר ניצן: אני רוצה להגיד לך דבר נוסף, כאשר הגעתי לכאן מצאתי בית ספר ערבי, אילולה, שרצו לסגור אותו ומאחר שאני מדבר ישר, לא מסבך, שאלתי למה לסגור אותו?

מאיר ניצן: אמרו לי, 'הוא בית ספר של הזרם האסלאמי הצפוני'.

מאיר ניצן: זה המידע שקיבלתי.

מאיר ניצן: אמרתי, 'מה זה, הזרם האסלאמי הצפוני הוא מחוץ לחוק בישראל?

מאיר ניצן: ' לפי מה שאני יודע לא.

מאיר ניצן: אין בתי ספר עצמאיים של אל המעין וזה?

מאיר ניצן: למה אותו צריך לסגור?

מאיר ניצן: אני הולך לבקר ואני רוצה לראות מה שם, מסיתים נגד מדינת ישראל?

מאיר ניצן: לא.

מאיר ניצן: הלכתי, ביקרתי והמלצתי ובסוף קיבלו רישיון.

מאיר ניצן: מה אני הערתי להם?

מאיר ניצן: שני דברים.

מאיר ניצן: זה מה שמרגיז אותי, שמעירים לי מה שאני מעיר לאחרים.

מאיר ניצן: אמרתי, תראו, אני השנה נתתי לכם את הרישיון, אבל חסרה פה מעבדה וחסרה ספרייה, אין ספרייה בבית הספר, תדעו שאם זה לא יהיה, אני אסגור אתכם.

מאיר ניצן: השנה הם הקימו מעבדה, עוד לא הקימו ספרייה, כי גם בזה יש סדר עדיפויות.

מאיר ניצן: צריך להבין מה עושים, אני רוצה ספרייה ואני חושב שספרייה צריכה להיות אצלו דווקא, במסגד, ליד המסגד, כי כל אדם שמאמין באלוהים, או במוחמד במקרה הזה, הוא יותר טוב מאחד שלא מאמין.

מאיר ניצן: זה הכול.

מאיר ניצן: אני יהודי מאמין- - -

סאלח-תושב: גם משה בסדר.

מאיר ניצן: לא, כל אחד בסדר.

מאיר ניצן: יש סיפורים על משה ועל מוחמד, כמה פעמים שלח אותו בשביל חמש התפילות.

מאיר ניצן: אני מכיר את הסיפורים האלה.

יצחק בר אושר: מאיר, אני רוצה להתייחס למה ששאל כבוד חבר הכנסת לגבי הספריות.

טלב אלסאנע: מפעל התרבות מתקצב.

סיוון דנינו: כן.

טלב אלסאנע: אתם יכולים לפנות ולבקש.

סיוון דנינו: אני חושבת שבחודש הראשון שראש העיר הגיע לעיר לוד הוא היה אצלי בסיור בספרייה ודבר ראשון שהוא אמר, איפה הספרייה הערבית פה, והוא ביקש ממני לפעול על מנת לפתוח ספרייה ערבית בספרייה הציבורית ואנחנו עובדים על הוצאת גוף שנמצא בספרייה כרגע, למצוא לו מקום חלופי, על מנת שיהיה מקום לבנות ספרייה ציבורית ערבית ואנחנו בקשר עם המפקחת של המגזר הערבי, פתינה, ואנחנו עובדים בצמוד איתה וזה יקרה.

סיוון דנינו: זה בדרך.

סאלח-תושב: יאיר, בקשר לזה שיש עבריינים בשכונה, אין ספק, אנחנו לא כולנו צריכים לסבול בגלל שיש אחד בתוך הבניין שהוא עבריין, שכל האזור צריך לסבול מזה.

סאלח-תושב: זה אחד.

סאלח-תושב: שניים, בקשר לעניין של העבריינות שביטלו לנו כאן, ואתה לא יודע כמה מתקשרים אליי הזקנים והמבוגרים בשביל לצאת מהשכונה להגיע לתחנת האוטובוס, כמה זמן זה לוקח להם, בקיץ וגם בחורף, ודיברנו איתך כמה פעמים, אנחנו צריכים לדאוג לשכונה הזאת- - -

יאיר רביבו: אני רוצה לעדכן.

סאלח-תושב: תן לי לסיים.

סאלח-תושב: מי שמפריע בגני אביב, מי שהוא עבריין, מפריע באוטובוס, אז אני חושב ובטוח, לא מכיר את כל הקווים לגני אביב, שאנשים יסבלו.

יאיר רביבו: כן, אבל לא נגרם נזק של 100,000 שקל לאוטובוסים, כמו שקרה ב- - -

סאלח-תושב: 100,000 שקל נגרם?

יאיר רביבו: כן.

סאלח-תושב: תשמע, יש עבריינות, אני לא אומר לך שאין- - -

יאיר רביבו: אני יכול לעדכן.

סאלח-תושב: אני מבקש להחזיר את האוטובוס.

יאיר רביבו: אחרי 60 שנה של תחבורה ציבורית החלפנו את החברה ולקחנו קו חדש.

יאיר רביבו: אחרי ספר חודשים הם הודיעו שנגמרו האוטובוסים, אין ריפוד, אין מושבים, נגמר, והם החליטו שהם יוצאים.

יאיר רביבו: בסוף זה לא עובדי העירייה, הם עובדים מול משרד התחבורה, הם אמרו 'אנחנו לא יכולים'.

יאיר רביבו: אנחנו השבוע עשינו מבצע והכנסנו את השיטור העירוני לכל האוטובוסים על מנת להילחם בתופעת העבריינות.

יאיר רביבו: ברגע שהתופעה הזאת תרד, אנחנו נחזיר את הקווים.

יאיר רביבו: אין פה עניין, גם להם יש אינטרס כלכלי לעבוד- - -

סאלח-תושב: מהתחלה אמרתי להכניס שיטור.

יאיר רביבו: ולזכותך ייאמר, למרות שאתה נהג מונית, אתה דואג לאוטובוסים.

יאיר רביבו: אני מחמיא לך.

סאלח-תושב: תאמין לי שאין לי בעיה- - -

יאיר רביבו: אנחנו נקבע להחזיר את האוטובוס, רק באמת לוודא שהאוטובוסים האלה יישארו.

יאיר רביבו: זה תפקידנו בסוף גם לדאוג שהאוטובוסים- - -

טלב אלסאנע: אבל הם זכו במכרז והם- - -

יאיר רביבו: כן, של משרד התחבורה.

יאיר רביבו: הם זכו במכרז ואמרו 'אנחנו לא מסוגלים להתמודד עם הנזקים', אז הם הפסיקו.

קריאה: יש ביטוח, לא?

סאלח-תושב: אנחנו נגד הנזקים.

סאלח-תושב: צריך להסביר, הקהילה צריכה לפעול, זה גורם נזק לקהילה, אבל לא צריך להעניש את כולם בשביל הוונדליזם הזה.

יאיר רביבו: חבר הכנסת, בסוף הכול זה חינוך.

סאלח-תושב: עוד משהו.

סאלח-תושב: הכביש של- - -

יאיר רביבו: אין בעיה, תבוא אליי אחר כך.

סאלח-תושב: כמה טלפונים קיבלת?

סאלח-תושב: המון, הא?

יאיר רביבו: ---על תקציב מיוחד, משרדי הממשלה לא מכירים בכביש שהוא לא- - -

סאלח-תושב: אני סומך עליך, תודה רבה.

מוחמד עליוה: אני חייב לעמוד כדי שתשמעו אותי.

מוחמד עליוה: קודם כל אני חייב להתחיל להודות לניצן על הצעד של סגירת החנויות של המקומות עד השעה 12.

מוחמד עליוה: אנחנו התושבים מרגישים שזה צעד חיובי, יתרום הרבה, גם למיגור הפשע, ואנחנו מודים הכי על הנרגילות, שאנשים יילכו לישון ליד הנשים שלהם.

מוחמד עליוה: יש נשים שסובלות כבר שנים שהבעל כל הלילה בנרגילה וביום ישן.

מוחמד עליוה: אז אנחנו חייבים להגיד בקטע הזה, ואני מתכוון לכתוב כתבה לעיתון, לפרסם תודות לניצן על הדבר הזה.

מוחמד עליוה: זה הדבר הראשון.

מוחמד עליוה: דבר שני, אנחנו מרגישים, מאז שניצן הגיע, זאת האמת, שמה שהוא יישם בראשון הוא מנסה ליישם בלוד.

מוחמד עליוה: על זה אין מה להתווכח.

מוחמד עליוה: אני בתור תושב שכונת ס"ח מרגיש את זה, את התשתית שיש לנו בעיר, אמנם אנחנו סובלים היום מהבורות, אבל אנחנו יודעים שזה לטובת העיר.

מוחמד עליוה: זה כבר 50 שנה לא היה, ממש חרישה של העיר מכל הבחינות.

מוחמד עליוה: לכן אנחנו מודים על זה ואנחנו מרגישים שישנה תרומה.

מוחמד עליוה: אבל באותו זמן מדברים על המגזר הערבי כאילו שהוא רק הוא הפושע.

מוחמד עליוה: הפשע לצערנו בכל הארץ, לא רק אצלנו יש הרג, לא רק אצלנו יש רציחות, לא רק בלוד, גם בטייבה, גם בכפר קאסם, גם בנתניה, גם בבאר שבע.

מוחמד עליוה: בכל המקומות.

מוחמד עליוה: אז אני מבקש להתייחס למגזר הערבי ככה; יש חוק, יש משטרה, מה שעושים- - - אני חייב להזכיר את מה שאמר מקסים ז"ל, הוא אמר אז בזמנו, 'מה שטוב לערבים טוב ליהודים ומה שטוב ליהודים טוב לערבים'.

מוחמד עליוה: אז אני חוזר על הפתגם שלו ואני חוזר עוד הפעם, אם המגזר הערבי ירגיש שיש לו מתנ"סים, יש לו מגרשים, יש לו משחקים, אז אין סיבה שהוא יילך למגרשים של המגזר היהודי ויעשה שם ונדליזם ועבריינות ויהרוס את זה, בגלל שיש לו.

מוחמד עליוה: אבל כשאין לו הוא מקנא, למה למשל לשכונת הרכבת אין ובשכונת גני אביב יש לה, אז הוא יילך לשם, ישחק, אבל בסופו של דבר הוא יחשוב לקלקל להם, בגלל שאין לו את זה בשכונה שלו.

מוחמד עליוה: אנחנו מגיעים פה להרבה ישיבות, ראינו את המצגות האלה ואת הדוברים, כל אחד מציג את העמדה שלו שיש תקציבים ומיליונים ו... ו...

מוחמד עליוה: אבל את זה שמענו כמה פעמים, לא רוצה להגיד עשרות, אבל שמענו את זה מספיק פעמים, באותו זמן גם להגיד שהמגזר הערבי אשם, אחת, שתיים, שלוש, נכון שהוא אשם, אז ריבונו של עולם מה הפתרון?

מוחמד עליוה: אנחנו באותו סל, אי אפשר להפריד בינינו, אי אפשר להגיד לעיר מתחנת המשטרה וצפונה זה ערבית ומתחנת המשטרה ודרומה זה העיר היהודית.

מוחמד עליוה: היום אני שמעתי שישנה תכנית להחזיר את המתחם של השוק הישן, את המבנה של העירייה.

מוחמד עליוה: זה טוב, חייבים להחיות את העיר.

מוחמד עליוה: סיכום של הדברים, אנחנו צריכים להסתכל על כל הסל, להתייחס, לתרום, גם למגזר הערבי, ואנחנו מרגישים את זה, וגם למגזר היהודי.

מוחמד עליוה: לגבי המתנ"ס, אומרים שצריכים למצוא פתרון למגזר הערבי שיהיה לו מתנ"ס, אם אנחנו נחכה למתנ"ס זה ייקח עוד שנים, אז ישנו המתנ"ס שיקגו, הוא סגור, פנוי, יכול לשרת את כל המגזר הערבי, אז למה לחכות?

טלב אלסאנע: יש מתנ"ס סגור?

מוחמד עליוה: יש מתנ"ס שנמצא בשכונת רמת אשכול, כולם מכירים את הסיפור הזה, דיברנו על הקטע הזה לפני זה, אמרו שיש נוהל, זה של- - - הפתרון המיידי למגזר הערבי זה מתנ"ס שיקגו שנמצא בנוי, מסודר, יפה, אבל מה?

מוחמד עליוה: הכול תלוי בעירייה.

מוחמד עליוה: אני חושב שזה הפתרון למגזר שלנו.

מוחמד עליוה: תודה לכם.

מאיר ניצן: לגבי מתנ"ס שיקגו, אתה רוצה להתייחס?

מאיר ניצן: אתה יושב שם.

דור שאולוב: עברתי לקומה הזאת, למתנ"ס.

דור שאולוב: המתנ"ס הוא לא באחריות של העיר, המבנה הוא באחריות- - -

מאיר ניצן: בינתיים, עד סוף אוגוסט.

דור שאולוב: נכון, המתנ"ס הוא של הגרעין התורני ועדיין בתוך המתחם שלנו יש פעילויות, קבוצה לפסיכומטרי וכמה שאפשר.

טלב אלסאנע: זה יכול להוות דווקא דוגמה לדו קיום, להכיר אחד את השני ולא לחיות כל אחד בתוך עולם מנותק.

דור שאולוב: עוד פעם, כשאני אומר תעדוף, זה אומר שמגרש הכדורגל, עד שיש מגרש כדורגל שם ששופץ והוא באחריותי, כי ראש העיר אמר 'המגרש באחריותך', אז היום יש שם מדריך רק לחברה הערבית, בינתיים, עד שענייני המתנ"ס יסודרו, הילדים משחקים שם ואנחנו מפעילים שם פרויקט ל-50 ילדים מהשכונה, מהחברה הערבית.

דור שאולוב: אין לי משהו מקביל כזה לחברה היהודית, וזה לא שהמתנ"ס פתוח שם וכל היום יש חוגים לחברי המתנ"ס, הוא פשוט מושבת, נקודה, למעט פרויקט של ילדים אתיופים שעובד כמה שעות.

טלב אלסאנע: להתחיל עם פעילות התחלתית ולהתחיל להתפתח ולקדם ולבחון- - -

דור שאולוב: אני בטוח ש- - -

סיוון דנינו: זה בדיוק מה שקורה, התחלנו עם פעילות התחלתית.

סיוון דנינו: המתנ"ס צריך שיפוץ, המתנ"ס עוד לא במקום שהוא יכול להכיל בני נוער וילדים בצורה שוטפת.

סיוון דנינו: אני מאוד מאמינה שזה יקרה, אבל.

סיוון דנינו: ..

יצחק בר אושר: לפי מה שאני יודע, יש שם ארבע מועדוניות, יש שם בית קשיש, יש שם פעילות של עיר ללא אלימות, יש שם- - - אי אפשר להגיד שאין שם פעילות.

דור שאולוב: זה היה בעיקר פעילות של עמותות.

יצחק בר אושר: לא משנה, אבל פעילות.

יצחק בר אושר: מצטיירת פה תמונה כאילו הוא סגור.

יצחק בר אושר: זה לא נכון.

מוחמד עליוה: הוא סגור בפני החברה הערבית.

יצחק בר אושר: לא, למגזר הערבי אין מתנ"ס- - -

טלב אלסאנע: כבוד ראש העיר, אני שם לב לסוגיות מסוימות, ברגע שנוגעים בהן כולם קופצים והכול- - -

יצחק בר אושר: לא, צריך את התמונה הנכונה.

יצחק בר אושר: למגזר הערבי אין מתנ"ס, נקודה.

טלב אלסאנע: זה דבר סביר, אבל לדעתי החכמה היא להתמודד עם כל מיני דעות ועמדות ולפעמים זה אשליות כאילו שיש בעיה, כשבפועל כאשר ניגשים לממש רעיון, אפשר להתגבר על כל המכשולים שהם פסיכולוגיים, שהם לא ממשיים, הם לא אמיתיים.

טלב אלסאנע: אנחנו מייצרים אותם, אנחנו מעצימים אותם, אנחנו מדמיינים אותם.

טלב אלסאנע: היינו חיים ביחד ואפשר לעשות בתי ספר ביחד, אנחנו הולכים באוניברסיטאות ולומדים ביחד ובמכללות ביחד, בבתי חולים יש רופאים ויש אחיות ערבים ויהודים, אז מה קרה?

טלב אלסאנע: מה יקרה אם במתנ"ס יעשו פעילות משותפת?

טלב אלסאנע: ואם קבוצת הכדורגל של לוד תהיה קבוצת כדורגל משותפת?

טלב אלסאנע: ואם בלוד יהיה אצטדיון מפואר כמו זה של פתח תקוה, במושבה שם?

טלב אלסאנע: לדעתי זה יקרב לבבות, זה יקרב אנשים, במיוחד בקרב הצעירים.

טלב אלסאנע: זה דבר מאוד חשוב לטפח אותו.

טלב אלסאנע: המתנ"ס הזה, שהזכיר מוחמד, ההיגיון אומר, אם יש מתנ"ס מצד אחד והצרכים מצד שני, צריך למצוא איך לממש את הפוטנציאל והצרכים עד שיהיה הפתרון הטוב ביותר בעתיד, אבל אי אפשר להשאיר את המצב כפי שהוא כאשר האלטרנטיבה היא ילדים שמסתובבים ברחובות והתוצאות קשות ויש מתנ"ס שיכול לתת מענה, ולו חלקי.

טלב אלסאנע: להתחיל לפתח, יחד עם מוחמד, יחד עם פתינה, לגבש תכניות משותפות, כאשר אני מודע לרגישויות ומתחים שיכולים להיות, אבל זו החכמה, איך להתגבר על הדבר הזה, כי בסופו של דבר ההתפתחות של לוד זה בהצלחה שלה להתמודד עם המתחים.

טלב אלסאנע: אם כל אחד יבוא עם המטען שלו, שאתה ואני וכל אחד יבוא בטענות ויאשים, לא נגיע לשום מקום.

טלב אלסאנע: ברגע שיגידו כולנו תושבי לוד, לוד חשובה לכולם והעתיד של כולם בלוד, השייכות הזו, האינטרס המשותף הזה, זה דבר מאוד חשוב לחזק את השייכות לעיר ואת התקווה לתת לצעירים.

כוכבה ברק: אני רוצה קודם כל להגיד שהייתה לי הזכות להכיר את אשתך לפני שבוע, יחד עם קבוצת מנהלים, ואני יכולה להגיד לך שזכית.

טלב אלסאנע: תודה רבה, אני זכיתי, היא הפסידה.

כוכבה ברק: כשנפגשנו איתה, דיברנו, 'אה, אשתו של'.

כוכבה ברק: כשנפרדנו אמרנו שאתה 'בעלה של', כי מאוד התרשמנו ממנה.

כוכבה ברק: ביחס לגשר, ביחס לשותפות, אז קודם כל אני רוצה שתדעו שאת כל ההשתלמות שלנו, של מנהלים בלוד, היא השתלמות משותפת למנהלים מהמגזר היהודי ומהמגזר הערבי.

כוכבה ברק: תשתיות החינוך שאנחנו בעצם מעניקים בבתי הספר הם שוויוניים לחלוטין, אם זה ברמת התקשוב ואם זה ברמת התגבורים ואם זה ברמת המשאבים, אנחנו באמת מחלקים את המשאבים באופן זהה.

כוכבה ברק: דבר נוסף, יש ביקורים משותפים של המנהלים מהמגזר היהודי בבתי הספר במגזר הערבי ובדיוק הפוך.

כוכבה ברק: לי יצא לבקר במספר בתי ספר השנה במגזר הערבי ואני רוצה להגיד לך שבאמת ראיתי עבודה יסודית, ראיתי עבודה מעמיקה וראיתי גם שימוש מושכל במשאבים.

כוכבה ברק: גם היועצות שלנו בעיר עוברות השתלמויות משותפות בביקור ועשייה ומיזמים משותפים במגזר היהודי ובמגזר הערבי.

כוכבה ברק: עכשיו יש משהו שאנחנו מפתחים גם ברמת מנהלת המחוז של חיים משותפים.

כוכבה ברק: זה יהיה איזה שהוא מודל בעיר לוד, שכל הרכזות החברתיות מהמגזר הערבי והרכזות החברתיות מהמגזר הערבי, זה משהו שיהיה ייחודי בארץ, יושבות יחד על מנת לבנות מיזם של חיים אזרחיים מיטביים.

כוכבה ברק: אז אני מקווה שבעוד שנה אנחנו ניפגש ואנחנו נשמע באמת פריצת דרך, גם בצד הזה של הרכזות החברתיות והילדים שיהיו במיזמים משותפים של תלמידים מהמגזר הערבי והמגזר היהודי.

יצחק בר אושר: אם כבר הזכרת, תזכירי את התזמורת ואת מה שהיה לנו בסוף שבוע שעבר, עם המדעים, שזה היה מרנין.

כוכבה ברק: כן, בשבוע שעבר זכינו בביקור של מר מאיר ניצן ועוד גורמי חינוך במיזם שהוא פריצת דרך בנושא חקר המדעים ושם היו עבודות משותפות, גם של המגזר הערבי וגם של המגזר היהודי.

סדאללה אדרם: אני מוכרח להגיד.

סדאללה אדרם: קודם כל מזל טוב עד 120, יום שישי בן 80, ובספטמבר גם חגג כמה שנים נישואים?

מאיר ניצן: 58, לאותה אישה.

סדאללה אדרם: זה מוכיח כבר מה טיב הבן אדם ומה כוח הבן אדם ואיזה אחריות יש לנו פה.

סדאללה אדרם: חייב להגיד תודה קטנה, תמיד אפשר להתלונן, אבל אפשר להגיד גם את הדברים הטובים שיש בבן אדם.

סדאללה אדרם: ביום הראשון שהגיע, בחיים לא ישבתי עם ראש עיר וכבר ישבתי איתו אולי שש פעמים, אפילו בבעיה הכי קטנה, הביאו אותי לוועדה עם המשטרה ועם הכול, וכל מסיבה שהזמנו אותו, הגיע, בחג שלנו, ברמדאן, פעם ראשונה שמים שלט בעיר 'חג שמח'.

טלב אלסאנע: אמנם זה סמלי אבל זה חשוב מאוד.

סדאללה אדרם: הגיע למסגד באופן אישי להגיד לנו חג שמח, והוא בעצמו ראה שמתפללים בחוץ, ברחוב, אין מקום, אמר 'למה מתפללים בחוץ?

סדאללה אדרם: תעשו תכניות להגדיל, לבנות מסגד'.

סדאללה אדרם: והוא עוזר לנו, ואני אומר לך, הוא עוזר לנו מאוד בקטע של המסגד.

מאיר ניצן: אני רוצה להגיד לך שהמסגד שנבנה לא חוקי, נתתי לו רישיון.

מאיר ניצן: עם תב"ע, בלי תב"ע, אני דאגתי שזה יהיה.

מאיר ניצן: ולא רק זה, אני רוצה להגיד לך, פתאום מצאתי שלא היה שם חשמל, לא היה מיזוג אוויר, דאגתי לחבר חשמל שברמדאן לפחות יהיה להם יותר קריר, זה לא יכול להיות.

סדאללה אדרם: אנחנו מגיעים עוד חודש לרמדאן עוד פעם.

סדאללה אדרם: אני חייב להגיד את הדברים האלה.

סדאללה אדרם: ואני גם אומר, יש שיתוף פעולה עם המנהל הכללי של העירייה, יאיר, שאני אומר שזה זוג ש- - -

יאיר רביבו: אני משלים מניין.

סדאללה אדרם: אני אומר שזה זוג שעכשיו בתקופה הזאת, בזמן הזה, זה הכי מתאים לעיר, זה זוג שאפשר לרשום אותו לתכנית 'רוקדים עם כוכבים', כי הם זוג שיודעים לרקוד ביחד טוב.

סדאללה אדרם: ואנחנו איתכם.

סדאללה אדרם: ואני רואה שזה לא רק אצלנו, גם מבחינת הדרכים וגדרות, סכנה לילדים, הוא שם גדרות בכל העיר, שהילדים לא יקפצו ממדרכה למדרכה, זה לא היה בכלל.

סדאללה אדרם: אנחנו רואים שמשתפרים.

סדאללה אדרם: זה לא בא ביחד, אבל יש לי דבר אחד להגיד, במקום להגיד מתנ"ס לערבים, מתנ"ס ליהודים, מגרש לערבים, מגרש ליהודים, קבוצה ערבית, קבוצה יהודית, אפשר לעשות משהו בשיתוף.

סדאללה אדרם: קבוצה מהשטחים נפגשת עם קבוצה מהיהודים בגרמניה באיזה שיתוף פעולה של שלום, למה לא לעשות שלום בתוך לוד?

סדאללה אדרם: נעשה דברים משותפים, נחשוב ביחד איך עושים עם יהודים ועם ערבים כל מיני תכניות וכל מיני תכניות תרבות, תכניות חינוך, ללמד אותם איך לחיות ביחד, במקום זה בנפרד וזה בנפרד.

סדאללה אדרם: ואני מוכן גם להתייעץ איתם ותתייעצו איתי לראות ביחד איך עושים ומשפרים את המצב.

טלב אלסאנע: מה התפקיד שלך כאן?

מאיר ניצן: הוא בוועד התכנון.

סדאללה אדרם: אני גם עובד, אני היום אחראי על אלה שיוצאים ל- - - אני גם מוריד את חשמל כל הזמן לכל הדתיים בסביבה.

טלב אלסאנע: ברשותכם, ניתן לנציגים שנמצאים איתנו מטעם משרד החינוך, נשמע התייחסויות.

טלב אלסאנע: אילן שמש.

אילן שמש: מבחינת קידום נוער, יש פה יחידת קידום נוער ויש פה הרבה פעילויות.

אילן שמש: אני חושב שהרבה עמותות, הרבה גופים- - - אני חייב להגיד, כשפה ידברו על חינוך בלתי פורמלי, מצבנו טוב, כי במגזר הערבי החינוך הבלתי פורמלי הוא לא במצב טוב, בואו נהיה הגונים.

טלב אלסאנע: אתה מנחם אותנו שסם גרוע וזה יותר טוב מ- - -

אילן שמש: כשמבקשים פה- - -

טלב אלסאנע: את המשוואה הזו לא נקבל.

טלב אלסאנע: תן לנו מה אתם נותנים.

קריאה: בשביל לקבל חינוך פורמלי צריך גם את הבלתי פורמלי, אחד קשור בשני.

אילן שמש: אני חייב להגיד, זה כל כך נכון ולשמוע את הבקשה הזו פה, בעיניי זה נפלא.

אילן שמש: יש לכם היום את ההזדמנות הנפלאה, כי יש המון גופים שעוסקים בחינוך הבלתי פורמלי, החינוך הבלתי פורמלי זה לא בן אדם אחד או גוף אחד, רק משרד החינוך.

אילן שמש: לא, אלה מערכות שלמות, גופים חיצוניים, חלקם- - -

קריאה: אני מנחמת אותך, גם הפורמלי זה המון.

אילן שמש: ואני אומר לך, יש רצון, יש אפשרויות, יש תקציבים, סוף סוף יש כמה אנשים שיכולים לבצע וזו תחושה טובה.

אילן שמש: אני לא רוצה לעשות לך סקירה, אני חושב שמי שצריך לעשות סקירה זה היישוב עצמו והם עושים את הסקירה, ואנחנו בטח נהיה איתם.

אילן שמש: בטח נהיה איתם.

אילן שמש: אני את שיקגו זוכר כמתנ"ס מפואר, אז קדימה, הלוואי.

אילן שמש: לפתחכם, בידיכם והאגף שלנו יהיה איתכם.

טלב אלסאנע: תודה.

טלב אלסאנע: לגבי משרד הרווחה?

טלב אלסאנע: רחל קוך, מפקחת ארצית.

רחל קור: אני חושבת שצריך לתת לאורלי לדבר.

טלב אלסאנע: התייחסות לגבי העניין של הנוער בסיכון, איתור, אבחון וטיפול.

טלב אלסאנע: מי נותן את המענה לדבר הזה?

רחל קור: בתוך הרווחה של עיריית לוד יש יחידה לטיפול בנפגעי סמים כשבתוך היחידה יש עובדת נוער שנותנת מענה לכל מי שמופנה מבתי ספר, משירות מבחן לנוער, קידום נוער.

רחל קור: בזמנו גם הייתה עבודה משותפת עם מתבגרים בעלייה ועם קבוצות של אתיופים, דרך הרשות למלחמה בסמים, קבוצות להנחיה משותפת, בעיקר סביב נושא האלכוהול.

אורלי דהן: היחידה, נכון לעכשיו, מונה שתי עובדות סוציאליות, אחת לנוער ואחת למבוגרים, ובנוסף יש לנו, אני חושבת שאולי הטוב ביותר שקרה לנו בשנים האחרונות, מדריך.

אורלי דהן: מדריך שהוא תושב שכונת הרכבת והוא עושה עבודה מבחינתי- - -

טלב אלסאנע: איך קוראים לו?

אורלי דהן: מאזן חמאדה.

אורלי דהן: הוא מדהים והוא יודע ליצור את הקשרים הנכונים.

אורלי דהן: לגבי הנוער הספציפי, נכון לשנה שעברה היו שבעה בני נוער מהמגזר הערבי ושבעה מהמגזר הרוסי, לא היה בכלל של הוותיקים.

אורלי דהן: יש יותר מודעות היום בחברה הערבית לבוא לטיפול, בעיקר של ההורים להתייעץ.

אורלי דהן: לא כולם באים להתייעצות ולא כולם רוצים שיידעו שזה קיים, אז אנחנו מתביישים, אנחנו עדיין בשלב של הטאבו ומתביישים.

אורלי דהן: אם תשאל אותי אם זה מספיק, לא, זה לא מספיק, כיוון שאנחנו קצה הרצף, אנחנו עובדים בחלק של הטיפול כאשר המניעה נמצאת בחלק השני, יותר בקידום הנוער, אבל זה לא מספיק.

טלב אלסאנע: לגבי תקנים של עובדים סוציאליים בעיר לוד, יש עובדים סוציאליים מהמגזר הערבי?

אורלי דהן: כן.

אורלי דהן: בשנה האחרונה, נכון לעכשיו, חמישה תקנים, כאשר אחת גרה בלוד ואחרים הם יבוא כולם מטייבה, טירה, וכולם מגיעים, והם קיבלו תנאים מאוד טובים על מנת להגיע לפה, זה אומר החזר נסיעות ומי שרוצה לעבור לגור בלוד נותנים לו גם.

אורלי דהן: אני רוצה רק להדגיש עוד פן אחד מאוד חשוב, הוא דיבר על שילוב.

אורלי דהן: אצלנו העובדים הסוציאליים מהחברה הערבית מטפלים בכולם, אין אם אתה ערבי אתה מטפל בערבי, או אם אתה יהודי, אתה מטפל אך ו- - -

טלב אלסאנע: לא, אבל עניין השפה ועניין התרבות, זה חשוב מאוד שיהיה עובד סוציאלי שמכיר את השפה והחינוך והרקע.

אורלי דהן: זה נכון, מי שרוצה, אבל כעיקרון- - -

עאדל אלפאר: בחינוך הבלתי פורמלי זה לא קיים.

עאדל אלפאר: לא צריך רק מתנ"ס ולהקים חוגים לילדים ערבים בבית הספר כדי ללמד אותם שייכות.

עאדל אלפאר: מלכלכים כל השנה ועושים להם יום ניקיון עולמי, הוא ילכלך כל השנה, לא יעזור ביום אחד- - - השייכות למקום, ברגע שיש מקום שלא צריך לחבל בו, זה לא רק הדרכה במסגד ולא רק בבית, גם בבית הספר, צריך חינוך בלתי פורמלי, להקים חוגים, גם אם אין מתנ"ס, בתוך בתי הספר, בשכונות, מודעות, גם להורים, שזה מקום שמשרת אותך ולא יכול להיות שהבן שלך מקלקל בפנים.

עאדל אלפאר: הדברים האלה חסרים במגזר הערבי.

דינה זוהר: אני המתאמת של הרשות העירונית למלחמה בסמים, זה התחום שאתה מייצג ואנחנו מאוד שמחים שאתה כאן, זו פעם שנייה שאנחנו נפגשים.

דינה זוהר: כמה דקות לפני שהגענו הנה הייתי ביחידה להתמכרויות.

דינה זוהר: שינויים בתחום הזה לא קורים ביום אחד, הם קורים לאט לאט ובכל זאת הם קורים.

דינה זוהר: 60% מהמטופלים שמגיעים ליחידת ההתמכרויות בגדול, בהכללה, מגיעים מהחברה הערבית.

דינה זוהר: יותר מזה, אנחנו רואים מגמה שרובם בעצם פונים מתוך שכונת הרכבת, משתי סיבות עיקריות, כמו שציינה קודם אורלי, אחת זה באמת המדריך, מאזן, שעוזר לנו מאוד מאוד, וזאת ההזדמנות להגיד לו תודה, ושתיים, זה המרכז שקיים, של אבו קישק, כן רישיון/לא רישיון, זה עושה את העבודה וזה עושה איזה שהוא תעדוף ואני חושבת שזו ההזדמנות להגיד שאולי תוכל לעזור לו.

דינה זוהר: נמצא איתי סלימאן טנוס, שהוא רכז של החברה הערבית.

דינה זוהר: כמו שדור אמר, ואנחנו עושים פה שיתוף פעולה מדהים עם יחידת הנוער, עיר ללא אלימות והתחום שלנו, אנחנו לא ניכנס לכל תכניות הקיץ שמצפות לעיר הזאת, אבל אין פה הבחנה בין יהודי לערבי , יש פה תכנית קיץ מדהימה, ל-6,000 בני נוער כששלושת התחומים תכננו ביחד ובאמת שאין הבחנה, אם יהיה לנו זמן ניכנס ברזולוציה של מה הולך להיות, וזו דוגמה של שיתוף פעולה מקסים שמתרחש פה.

דינה זוהר: לגבי בתי הספר, נכון, חסרים פה הרבה דברים בעיר.

דינה זוהר: גם אני באה מהעיר ראשון, חסרים פה המון דברים בעיר, אני מאוד מסכימה, אבל בכל זאת עושים פה את המיטב ואני מתחברת למה שאמר- - -

קריאה: השייח' עאדל אלפאר.

דינה זוהר: כן, אני מאוד מתחברת למה שאתה אומר, בכל זאת אנחנו מנסים לעשות עם מה שקיים, כי עד שאנחנו נחכה לכל הדברים הגדולים, צריך בכל זאת לפעול.

דינה זוהר: הולכת להיות תכנית מדהימה בתוך בית הספר להנדסאים ומדענים, כל בית ספר מקבל הכשרה, כל צוות המורים מקבל הכשרה בתחום שלנו, על מנת שיעבדו כיתה-כיתה, בהסכמתה של שירין, כולל הרצאה להורים וקבוצות הורים במידה שבית הספר ירצה.

דינה זוהר: זה אחת.

דינה זוהר: שתיים, לגבי בית ספר נווה ירק, עם צוות בית הספר, בנינו תכנית ייחודית גם להורים וגם לתלמידים בכל שכבות הגיל, בכיתות ז', ח', ט'.

דינה זוהר: אני לא אכנס עכשיו תכנית-תכנית, כי אני לא חושבת שזה המקום, אבל נראה לי שמאוד נכון שגם במועצת העיר יעלו ויזכירו שוב עוד פעם את הנושא של סגירת מקומות.

דינה זוהר: אני מאוד מתחברת למה שנאמר פה, זה עושה את העבודה, נסגרו פה חנויות על רקע של משקאות מזויפים, זה חומר עתיר אלכוהול שגורם לעיוורון, נסגרה חנות, השיטור העירוני עושה פה עבודה יפהפייה ובסך הכול נעשית פה עבודה מערכתית מאוד רצינית ואני חושבת שלא עושים הבחנה באמת אם זה בשכונה כזאת או אחרת, זה נעשה בכל המקומות וזה תהליך.

דינה זוהר: אנחנו מאוד נשמח שהורים, גם בחברה הערבית, יצטרפו לעשייה ויצטרפו לסיירות ההורים ויצטרפו.

דינה זוהר: כולנו מבינים למה לא מצטרפים כל כך מהר, אבל זה יקרה, אנחנו בדרך לשם.

שרית רשתי: אני רוצה להעיר הערה אחת, קודם כל שיירשם לפרוטוקול שביקשו גם מהסנגור הקהילתי לקחת חלק בדיון פה היום ונאמר להם, על ידי ראשות הוועדה, שהם לא יכולים להצטרף כי זה בלי תושבים, זו ישיבה מקצועית, ועכשיו הם שמעו שהגיעו תושבים אז הם ככה כעסו.

שרית רשתי: אני רוצה שיידעו שזה לא מטעמנו.

שרית רשתי: אתה התעניינת בנושא של האיתור והאבחון.

שרית רשתי: חשוב לי להגיד לך שמנתונים שהגיעו אלינו דרך , כ-45% מהילדים בעיר מאותרים כבר בגיל הרך כילדים מעוכבי שפה והתפתחות, מרביתם הם מהמגזר הערבי.

שרית רשתי: אחת הבעיות שלנו זה שלהורים במגזר הערבי עדיין אין את המודעות, גם לעשות את הבדיקות הטרום הריוניות, אנחנו יודעים שיש הרבה פעמים נישואים בתוך המשפחה, גם את הבדיקות במהלך וגם את הטיפולים אחרי, כשאנחנו כבר יודעים שיש בעיה עם הילד, הם לא תמיד הולכים לאיתור בזמן, גם אחרי שמסבים את תשומת לבם, אם הם כבר מגיעים לטיפת חלב והאחות אומרת 'תעשו בדיקות מעמיקות יותר', לא תמיד הם הולכים ואחר כך אנחנו רואים את זה נגרר לבית ספר.

מאיר ניצן: טוב, זו גם אחריות שלנו, לבדוק אותם.

שרית רשתי: נכון, אני לא אומרת שלא, אני רק אומרת שאחת הבעיות היא שכבר מהגיל הרך אנחנו מזהים שיש פה בעיה מהותית של עיכוב שפתי ועיכוב התפתחותי בכלל שהוא גבוה יותר במגזר הערבי באופן מובהק.

שרית רשתי: אנחנו גם לעניין הזה נותנים את הדעת ואנחנו מנסים גם לפעול בעניין הזה, אולי גם דרך קבוצות ההורים, לעודד את ההורים להיות יותר מעורבים, להגביר את המודעות אצלם, גם בנושא של הבדיקות וגם לגבי האיתור והטיפול, כשגם אנחנו מנסים להקים פה, כמו שראש העירייה אמר, מרכז שייתן מענה גם לאוכלוסייה היהודית וגם לאוכלוסייה הערבית.

בת שבע פנחסוב: לדייק, לגבי הסנגור הקהילתי, הוועדה הזמינה רק משרדי ממשלה ולא תושבים.

יעל נגני: הפנינו אותם לעירייה ואמרנו שמה שתחליט העירייה, אם מבחינתם זה בסדר, שיגיעו.

יעל נגני: דיברה איתנו כרמית.

שרית רשתי: מי הזמין תושבים לכאן?

טלב אלסאנע: אני.

שרית רשתי: אז אני שאלתי את בת שבע והיא אמרה לי שאף תושב לא, וביקשתי ממנה שתבדוק איתך אישית, כדי שאני לא אתקל באי נעימות מול גופים כמו הסנגור הקהילתי.

טלב אלסאנע: אם יש בעיה, אז אנחנו לוקחים אחריות, זה לא העירייה.

נאסים: לגבי סגירת העסקים, אני בעל עסק בתחום של הטוסטים והפיצות וטורטיות, כל העסקים האלה פותחים ב-8-7 בערב ואנחנו סוגרים ב-12, איזה פרנסה תהיה לנו אם יש גם התחייבויות כלפינו?

מאיר ניצן: רבותיי, בסביבה שלכם גרים אנשים, הם מתלוננים על רעש, אנשים באים עם רדיו, טורקים דלתות, הם לא יכולים לישון, חייבים לתת לאנשים גם לנוח.

נאסים: זה דבר הגיוני, אבל אנחנו, איפה שאנחנו פתוחים, כמו נגיד ראש העיר רמלה, הוא נתן אופציה כמו האזור התעשייתי לפתוח.

מאיר ניצן: כשיהיה באזור תעשייה נדבר.

נאסים: אני נמצא בתחנה מרכזית כשליד המקומות שלנו אין דיירים.

מאיר ניצן: אנחנו אמרנו שחודשיים יהיה סגור, נעשה ניסיון, אם יהיו חריגות, אחר כך נבדוק.

נאסים: לגבי הרמדאן.

נאסים: ברמדאן אנחנו פותחים בשעה 8 בערב, אחרי התפילה, אז מה, לא נעבוד- - -

מאיר ניצן: הרמדאן, אחרי 27 ביולי- - -

טלב אלסאנע: כן, יש זמן עד אז, אז לצורך הסיכום של הישיבה כאן, רבותיי, בשם הוועדה אני רוצה להודות לראש העירייה, צוות העובדים של העירייה וגם לכל האורחים שנמצאים כאן.

טלב אלסאנע: אני סבור שמהסקירה שמענו, אם זה בהיבט של הביטחון האישי, השיטור הקהילתי, ירידה בפשיעה, שהכיוון והמגמה היא מגמה חיובית שאנחנו מברכים עליה.

טלב אלסאנע: הדבר הראשון הוא העניין של הביטחון, זה דבר מאוד חשוב להתפתחות הכלכלית, תרבותית, חינוכית, אנשים שיכולים לצאת, לבלות, להיות בטוחים שהילדים ייצאו ויחזרו בשלום, העניין של הביטחון זה דבר מאוד חשוב.

טלב אלסאנע: ההיבט השני, העניין של הפיתוח והתשתית הפיזית, העניין של המגורים, אנחנו מתרשמים שיש ניסיון להתמודד עם הבעיה, ההצהרה של ראש העירייה שאין לו כוונה, ומאז שנכנסתי לתפקיד אני מכיר את ראש העירייה, ואני חושב שהוא איש עשייה ולא בכדי הביאו אותו ללוד, כי היו ניסיונות של אנשים לפניו ואנחנו יודעים מה התוצאות, שלא יהרוס שום בית.

טלב אלסאנע: אני חושב שזו הצהרה חשובה, כי לפני שעושים צריך לתת פתרון לאנשים, ומצד שני גם אי אפשר לתת לאנשים לבנות ואחר כך לבוא אליהם בטענות.

טלב אלסאנע: ההצהרה הזו ששמענו היום, שוועדת ההיגוי הולכת לקדם פתרונות על בסיס של לצלם מצב קיים או מינימום הריסה זה דבר חשוב.

טלב אלסאנע: מתוך הדברים ששמענו, העניין של היעדר מוסדות ציבור.

טלב אלסאנע: יש אחריות משותפת של גם הקהילה וגם העירייה.

טלב אלסאנע: אני אפנה לראש הממשלה בקשר לתקציב, לדעתי מפעל הפיס גם מתקצב את הרשויות המקומיות בהיבט הזה, משרד השיכון בשנים האחרונות הקפיא תקצוב של המתנ"סים, אני חושב שלוד מטופלת, אפשר לפנות בצורה נקודתית בעניין הזה.

טלב אלסאנע: זה מאוד חשוב.

טלב אלסאנע: אבל עד אז יש צורך לבחון את המתנ"ס בשיקגו ולהתחיל לפתח פעילות משותפת.

טלב אלסאנע: זו המלצה של הוועדה, לשקול את זה בצורה חיובית.

טלב אלסאנע: מרכז הגמילה באביבים, אנחנו ביקרנו שם, התרשמנו מהיוזמה הנהדרת, לא צריך כל הזמן לקלל את החושך, אפשר להדליק נר ולנסות להאיר לאנשים את המציאות ולכן קיימנו ישיבה.

טלב אלסאנע: בדקנו ומזכירת הוועדה מודיעה לי שהודיעו לה שתוך שלושה חודשים אנחנו מקווים שהעניין הזה יוסדר מבחינה חוקית, שיפעל ואני מקווה שגם יתוקצב וזה אחד הדברים שהוא לטובת האנשים הזקוקים לעזרה ולסיוע.

טלב אלסאנע: אני יכול לסכם שמהישיבה הזו אנחנו רואים אור לגבי העתיד של לוד כאשר יצא לה שם של עבריינות, אלימות ופשע.

טלב אלסאנע: אנחנו ביקרנו גם קודם לכן, לפני תקופה מסוימת, עם המשטרה, התחנות והכספומטים שהיו, הם לא קיימים יותר.

מאיר ניצן: זה גם התושבים עזרו לנו.

טלב אלסאנע: יש גם מגמה של התושבים, היוזמה באה מתוך הקהילה.

טלב אלסאנע: לקהילה נמאס מהמציאות הזאת, היא רוצה עתיד טוב יותר, השילוב של הקהילה עם מנהיגות של העירייה, זה הפתרון.

טלב אלסאנע: אני מודה לכל המשתתפים, מאחל חיים ארוכים והרבה בריאות והמשך עשייה לראש העיר ותודה רבה לכולכם.