ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 18, פרוטוקול מספר 246, 2012-05-17 11:30

דני דנון: אני חייב להתחיל בזה שאתם צריכים להביא יותר אנשים לנמל, כי כשאני אמרתי לוועדה, וזה התחיל מחברי הטוב יורם שהזמין אותי, ואשר ודוד ויהודה, חברים שלי הרבה שנים שאמרו 'תבוא לנמל', לא תאמינו, מנהלת הוועדה אמרה לי 'אני רוצה לבוא איתך'.

דני דנון: בדרך כלל לסיורים היא אומרת לי, 'אני חייבת לבוא?

דני דנון: ' 'לא חייבת לבוא?' ודולי הרכזת גם רצתה להגיע ובוריס גיטרמן, ממלא מקום ראש העיר גם ישר אמר לי, 'אני מגיע'.

דני דנון: אז קחו בחשבון שאנשים רוצים לבוא ולראות את הפעילות של הנמל ולראות מה ואיך עושים פה, ואני אומר בכובעי כיושב ראש ועדת העלייה והקליטה, זה היה תירוץ בשבילי לבוא ולהגיע.

דני דנון: אנחנו נדבר גם על זה, גם על הפעילות שאתם עושים עם העמותה של יהודה, בוריס, ממלא מקום ראש העיר, שעובד רבות עם העולים.

דני דנון: ביום שישי שעבר אני הגעתי לאשדוד בבוקר, קודם כל נבהלתי מהכמות של המסתננים באשדוד, כי חיפשתי את האצטדיון ובסוף הסבירו לי איך להגיע, אבל זו בעיה אחרת והיה שם משחק כדורגל יפה מאוד, טורניר שבוריס ארגן לציון הניצחון על הנאצים, קבוצות של עולים ברובם, ממקומות שונים בארץ, ערוץ 9, ובאמת אני חושב ששיתוף הפעולה בין הנמל לאוכלוסיות של העולים באשדוד יכול להיות דבר מבורך.

בוריס גיטרמן: פעם הייתה קבוצה של הנמל.

דני דנון: הייתה קבוצה של הנמל.

דני דנון: אז אני באתי יותר לשמוע, ללמוד, לראות את הדברים.

דני דנון: ננסה לברך את חברי הטוב גדעון, שמגיע לך מזל טוב על המינוי.

דני דנון: אנחנו מכירים עוד כשהייתי בליכוד העולמי, זה היה כמעט לפני 20 שנה.

דני דנון: אז הזמן עובר ואנחנו מתבגרים ואת המנכ"ל אני פוגש פעמים רבות בוועדת הכלכלה, אני גם חבר ועדת הכלכלה, אני גם אשמח לשמוע על היבטים כלכליים ואחרים שחשוב לכם לקדם בכנסת ואם יהיו דברים שאני אצטרך לקדם כנציג שלכם בכנסת, תוכלו לשאול את בוריס, הוא הפעיל אותי בכמה נושאים ומשימות שהוא נתן לי בנושא עולים ונושאים אחרים, אני אשמח מאוד, וגם יש לכם פה חברים שיודעים להזיז כוחות ולדחוף את חברי הכנסת כשצריך, אז בהחלט תוכלו להשתמש בהם.

דני דנון: אני אשמח, גדעון, להעביר לך את זכות הדיבור.

דני דנון: צריך לקחת בחשבון שהכול לפרוטוקול.

גדעון סער: בוקר טוב.

גדעון סער: אני מברך ומקבל בברכה את חבר הכנסת דני דנון, יושב ראש הוועדה של הקליטה, את נציגי העירייה שנמצאים איתנו, שנאמר לי שמערכת היחסים היא פשוט מצוינת והיא יכולה לשמש דוגמה לאיך מפעל ועירייה עובדים ביחד לטובת הקהילה, וכמובן את עובדי הוועדה ואת החברים שלי פה מההנהלה, שוקי, עובדיה ואנשי ההנהלה שלנו.

גדעון סער: אני חייב להתוודות שנבחרתי לפני כשבועיים, אני צריך להתארגן גם מבחינת הזמן, אבל ביקשתי לדעת אם יש ביקורים חשובים או משהו ואמרו לי שוועדת הקליטה מגיעה בראשות דני דנון, אמרתי 'חברים, אני מבטל משהו ואני מגיע, אני לא מפספס את זה'.

גדעון סער: דני ואני חברים הרבה שנים, מוקירים ומכבדים את העבודה אחד של השני, נכון, דני?

גדעון סער: ואני חושב שדני הוא אחד האנשים הבולטים היום בכנסת.

גדעון סער: חשוב מאוד שנפרוש בפניו את הנושאים של איך אנחנו רואים את קליטת העלייה.

גדעון סער: אין ספק שנמל אשדוד הוא פסיפס של החברה הישראלית, הוא גם בבואה של הגלים של העלייה מעת לעת והוא תמיד בין המפעלים הראשונים שקולט עלייה, החל מהעלייה של יוצאי מרוקו, יוצאי גרוזיה ויוצאי אתיופיה ויוצאי רוסיה, ובעזרת ה' אם יגיעו עוד עולים, הנמל תמיד נמצא במצב שהוא בחזית של קליטת העובדים העולים.

גדעון סער: נורא חשוב שהכנסת, שהיא מבטאת את העם, תדע מה קורה וגם יש דברים שאולי אתם רואים משם, שאנחנו צריכים לדעת, ואם אפשר להשתפר, תמיד אפשר להשתפר ולייצב יותר לטובת הקהילה.

גדעון סער: אני שמח, שוב, לארח אותך.

גדעון סער: אני לא יכול להתעלם מהעובדה שאתה גם חבר בוועדת הכלכלה ויכול להיות שבהמשך תהיה גם חבר ועדת הכספים, ו/או משהו- - -

קריאה: או שר אוצר.

קריאה: אני מבטיח לך שבפעם הבאה הוא יהיה שר.

גדעון סער: זה לפרוטוקול.

גדעון סער: אבל אין ספק שכל אחד מ-120 חברי הכנסת חייב לראות את המפעל הזה.

גדעון סער: המפעל הזה משפיע על כל אזרח במדינת ישראל כל יום, מהבוקר עד הלילה, כי היבוא והיצוא זה פה, ומעל 50% מהתהליך הכלכלי קורה פה ונורא חשוב לראות את זה, לא רק לשמוע את זה.

גדעון סער: אני בטוח שהיום תהיה לך הזדמנות, ואני אגיד לך משהו?

גדעון סער: אני כבר אומר לך שיבוא לך תיאבון לבוא לעוד ביקור.

גדעון סער: אולי תשכנע את החבר'ה שלא באו היום שיגיעו בכל זאת, אנחנו מוכנים לארח כל חבר כנסת גם באופן אישי, אין שום בעיה.

גדעון סער: להיפך, אנחנו רוצים, יש לנו גישה שאומרת שככל שניחשף יותר כך יהיה לנו יותר מקום להציג את הגישה שלנו, לאן אנחנו הולכים.

גדעון סער: אני רוצה להפסיק להיות במצב שאתה מעורר מישהו בבוקר, שואל אותו על נמל אשדוד והוא אומר לך 'סטייקים'.

גדעון סער: נמאס לי מהקטע הזה.

דני דנון: התלושים של הסטייקים.

גדעון סער: זה לא זה.

גדעון סער: כשתראה מה הולך פה, איך זה עובד, שזה עובד 24 שעות, איזה אנשים טובים יש פה, אז תבינו שהעיתונאים מנפחים.

גדעון סער: ימינה, שמאלה, נעשית פה עבודה ביום ובלילה, עבודת קודש.

גדעון סער: אפשר לעשות תמיד יותר ונעשה יותר, בעזרת ה', בדיאלוג, אין פה בכפייה.

גדעון סער: הכול כמו שלימדו אותנו.

גדעון סער: אני מתנצל, כי יש לי ישיבה בתל אביב.

גדעון סער: אז באתי, נגעתי, ראיתי אותך ואני מברך את כל החברים, אני משאיר אותך בידיים טובות, שזה שוקי ועובדיה וכל החבורה הנפלאה הזאת.

גדעון סער: לחבר'ה של אשדוד, אני ביקשתי פגישה קצת יותר עם זמן ואנחנו באים לראש העיר ואני מאוד ארצה שתהיו.

גדעון סער: אני בעד שיתוף פעולה הדוק עם העירייה.

גדעון סער: יש לנו מאבקים לא פשוטים לכיוון של הנמל הבא, איפה משקיעים את הנמל הבא ואני ארצה גם את העזרה שלכם.

גדעון סער: אז הבית הזה עומד לרשותך, מתי שתרצה, מתי שתרגיש, רק תרים טלפון ואנחנו עומדים.

דני דנון: תודה.

גדעון סער: חברים, שיהיה לנו יום נעים ושבת שלום.

שוקי סגיס: טוב, אנחנו ניתן לך סקירה על הנמל ואיפה הוא עומד וקצת ללמוד על העסק הזה שאתה נמצא בו.

שוקי סגיס: אני לא בטוח שכולם ראו את המצגת הזאת, אז זו חשיפה ראשונית.

שוקי סגיס: אנחנו כרגע חברה ממשלתית בבעלות מלאה של המדינה.

שוקי סגיס: זו לא המטרה שזה יישאר ככה כמובן, המטרה שזה יופרט.

שוקי סגיס: למעשה הרפורמה בנמלים, חשוב שזה יהיה אחד הדברים ה- - -

דני דנון: מי מטפל בהפרטה כרגע מבחינת הממשלה?

שוקי סגיס: כרגע יש קצת עצירה וקצת דיבורים מתחת ל- - -

דני דנון: אבל הרשות לא התחילה- - -

שוקי סגיס: לא, לא התחילה לעבוד על מכרזים ודברים כאלה וכל מה שקשור בנושא הזה, אבל אני מאמין שזה יגיע בקרוב.

שוקי סגיס: התהליך הזה יחודש בקרוב.

יגאל בן זקרי: שוקי הוביל את שתי קליטות וזה סיפור מורכב, וכבר רצנו.

שוקי סגיס: תשקיף והכול.

שוקי סגיס: צריך להבין, הרפורמה עשתה לדעתי צעד מאוד מאוד חשוב, היו הרבה מבקרים מבחוץ ועיתונאים על הפעילות שעשה אז בזמנו שר האוצר בנימין נתניהו ומאיר שטרית, שהיה אז שר התחבורה, אבל המהלך הזה שנעשה, אני חושב שזה מהלך מאוד מאוד חשוב בדרך להפרטה ובדרך- - - הוא שינה, הוא יצר שינוי מאוד גדול בפעילות הנמלים בארץ ואני חושב שזה מאוד חשוב, עצם זה שכבר נוצרה תחרות מאוד גדולה בין חיפה לאשדוד, זה דבר שבסוף הלקוח נהנה וזה מה שהיה צריך לקרות.

שוקי סגיס: אני זוכר שאחרי שבוע שהייתי פה אמרו לי 'נו, איפה השינוי?' זאת אומרת 'ביבי הבטיח שינוי'.

שוקי סגיס: חברים, הוא הבטיח שינוי והוא צודק, אבל שינוי כזה לא נעשה- - - אתם תראו את זה, זה לוקח זמן.

שוקי סגיס: הוא בעצמו אמר את זה, הוא אמר, 'אתם לא תראו את זה בשנה הראשונה, זה תהליך'.

שוקי סגיס: והתהליך הזה אכן קרה.

שוקי סגיס: אני חושב שזה מאוד חשוב.

שוקי סגיס: אנחנו עוסקים בארבעה תחומי פעילות עיקריים, למעשה חמישה, אחד לא רשום פה; מכולות, מטען כללי, שזה המטען שמגיע, ברזלים, עצים, בתוך האנייה, לא בתוך מכולה, כלי הרכב, יבוא כלי רכב שהוא גדול מאוד פה- - -

דני דנון: כלי רכב זה מגיע מאירופה לפה, לא?

יגאל בן זקרי: גם ארצות הברית.

שוקי סגיס: מטעני תפזורת ותיירות.

שוקי סגיס: יש הרבה את עולם התיירות, קרוזים ואנחנו נדבר על זה אחר כך.

שוקי סגיס: המכולות זה המגזר המרכזי שאנחנו עוסקים בו, החשוב ביותר, הגדול ביותר, המשמעותי ביותר מבחינת הנמלים בכלל.

דני דנון: מה באחוזים החלוקה בין- - -

שוקי סגיס: תיכף.

שוקי סגיס: אנחנו בגידול של 99% בפעילות המכולות מ-2005, מהרפורמה, עד 2011, זה מטורף.

שוקי סגיס: ההון העצמי של החברה כ-2.4 מיליארד שקלים, עכשיו הוא יירד קצת, מסיבה טובה, כי אנחנו, אני חושב, החברה היחידה או שתי החברות בארץ שהעבירו דיבידנד למדינה, של 330 מיליון שקלים.

שוקי סגיס: אנחנו הולכים להעביר בסוף החודש.

שוקי סגיס: זה דבר שהוא מאוד מאוד חשוב, כחברה ממשלתית שבסוף מביאה למדינה כסף, מייצרת כסף.

שוקי סגיס: מחזור ההכנסות כ-1.1 מיליארד שקלים, 1,317 עובדים לסוף שנת 2011.

שוקי סגיס: אבני דרך, בגדול: הנמל נבנה ב-65', בפברואר 2005 הייתה רפורמה, ב-2005 פתחנו את נמל היובל, תיכף נראה מה הכוונה, ונמל איתן, שנקרא על שם רפאל איתן, ובאוקטובר 2010 יושמה רפורמה בתעריפים שזה גם צעד מאוד מאוד מרכזי שבוצע בשנים האלה.

שוקי סגיס: החזון שלנו הוא להיות הנמל המוביל בישראל.

שוקי סגיס: אנחנו כבר מובילים, אבל החלטנו להשאיר את זה מסיבה אחת מאוד פשוטה, כי לשמור על מובילות זה יותר קשה מאשר להשיג אותה, כי אתה כל הזמן צריך להיות ראשון בכל דבר עכשיו, כי מעתיקים אותך.

שוקי סגיס: וזה מה שקורה, אנחנו ראשונים היום גם בטכנולוגיה וראשונים בתהליכים וגם בפעילות.

דני דנון: אם אני יבואן או יצואן היום, מה בין חיפה לאשדוד?

דני דנון: חוץ מהמחיר, מה ההבדל?

שוקי סגיס: כתוב פה 'לתת שירות נמל איכותי', אנחנו רצנו על אסטרטגיה של שירות וזה מאוד חשוב.

שוקי סגיס: למה זה חשוב?

שוקי סגיס: כי אם אתה לוקח היום אונייה, מה שחשוב בסוף זה האונייה, חברת ספנות זרה, למשל, שמגיעה לישראל, העלות של אונייה ליום יכולה להגיע גם ל-50,000 דולר, זה מטורף.

שוקי סגיס: אם השירות מהיר יותר, אז המחיר יהיה נמוך יותר.

שוקי סגיס: אונייה צריכה לצאת מהר.

שוקי סגיס: למשל עשינו פה כל מיני תהליכים והיינו ראשונים בהם גם, לתת מה שנקרא אלוקציה של זמן, כמו בשדה תעופה של אונייה, שלא תצטרך להמתין בכלל.

שוקי סגיס: התכנון הזה וכל התהליך התכנוני יצר רמת שירות מאוד גבוהה, מה שהצליח ועזר לנו מאוד להביא חברות זרות לארץ, למשל מהמזרח, כמה וכמה חברות ספנות מאוד גדולות מהעולם שמגיעות לפה ישירות, ולמעשה התחרות הזאת בסוף עוברת ללקוח, כי בסוף מתחרים על המחיר.

שוקי סגיס: היבואן בסוף משלם להם את ההובלה אז הוא יכול לתחר, יש לו איפה לתחר, אין לו מקור אחד שיביא את זה וזה מוריד הרבה מאוד עלויות היום ליבואנים וליצרנים.

שוקי סגיס: זה דבר מאוד חשוב וזה דבר שלא היה פה, למשל, לפני הרפורמה.

שוקי סגיס: זאת אומרת חברות זרות שיפקדו את נמל אשדוד ישיר מהמזרח, לא היה, ולהעביר חברות ספנות כאלה מהמזרח, סינים ויפנים, זה לא כל כך פשוט.

שוקי סגיס: אני חייב לספר לך, למשל הייתי לפני חודשיים ביפן במשא ומתן, זו חברת ספנות גדולה שעובדת איתנו והביאו לפה את האונייה הכי גדולה של מכולות שפקדה את ישראל ואיך לעשות ומה לעשות, והיה גם משא ומתן כספי איתם בכלל על ההסכם.

שוקי סגיס: יפנים בדרך כלל, כמו שאתה יודע, במשא ומתן איתם אתה לא יודע אם הם מסכימים איתך, לא מסכימים איתך, אלה אטומים, לא מביעים רגשות.

שוקי סגיס: שחקני פוקר מעולים.

שוקי סגיס: ואז הוא אומר לי בסוף, 'אני רוצה להגיד לך משהו', המנכ"ל של החברה היפנית שנקראת קיילנד, חברה מאוד גדולה, 'אתם הפכתם להיות מהמפורסמים בכל הנמלים בים התיכון ברמת שיפור השירות שלכם'.

שוקי סגיס: זה דבר שאתה שומע מיפני, לא תגיד מהחבר'ה פה, ולשמוע כזה דבר, אז אתה אומר, אתה יודע מה, באמת עשינו שינוי, וזה דבר חשוב, וזו התרומה של הרפורמה, אני חושב.

דני דנון: לפני שנמשיך אני רוצה לעשות סבב של האנשים, לא עשיתי את זה כשגדעון היה כי הוא מיהר.

דני דנון: אז נתחיל בדנה.

דני דנון: (סבב שמות).

עובדיה כהן: אני סמנכ"ל משאבי אנוש ואני רוצה להגיד שב-12 ורבע יצטרפו אלינו כמה קולגות לעבודה שהעלייה שלהם וחבלי הקליטה הראשונים שלהם היו בעיר וגם הם עובדים שלנו, עובדים מצוינים.

עובדיה כהן: (המשך סבב שמות).

שוקי סגיס: למעשה המתחרים שלנו היום הם נמל חיפה, נמל אילת קצת ומספנות ישראל, שכמה שהוא קטן הוא עוקץ אותנו יפה מאוד וזה בסדר.

דני דנון: למה נמל אילת מתחרה?

דני דנון: מי בעצם חושב אם לבוא לפה או לאילת?

שוקי סגיס: מכוניות.

שוקי סגיס: אבל, שוב, אנחנו לא מתחרים כי כרגע יש מגבלה של יבוא מכוניות מהמזרח, רק דרך נמל אילת.

שוקי סגיס: זה דבר שהשתנה עכשיו, שינו את זה בהפרטה של אילת.

שוקי סגיס: בסוף 2015 זה ישתנה וזה ייפתח לתחרות, למרות שמבחינתנו המצב כרגע טוב כי הרבה עברו לייצור באירופה.

שוקי סגיס: אנחנו מובילים היום למעשה בנושא הרכבים בתחום.

שוקי סגיס: זאת אומרת נוצר פה מהפך בארץ בעניין הזה.

שוקי סגיס: מספנות ישראל מתחרות בנו, הם גם הפכו להיות נמל, הם מתחרים איתנו בעיקר בתפזורות ומטענים כלליים.

שוקי סגיס: הנכסים זה חברת נמלי ישראל.

שוקי סגיס: הרגולטור מטעם משרד התחבורה זה רשות הספנות והנמלים וכמובן המדינה היא הבעלים.

דני דנון: מי זה יושב ראש הרשות?

שוקי סגיס: עידן מאור, הוא כפוף לשר התחבורה.

שוקי סגיס: חשוב להבין את המרכזיות של הנמלים בארץ, כי אל"ף, אין אלטרנטיבות, אנחנו מדינת אי, זאת אומרת 99% מהמטענים לארץ וממנה ובכלל בעולם משונעים דרך הים ולא באוויר.

שוקי סגיס: למעשה התלות בנמלים היא מאוד מאוד גבוהה.

שוקי סגיס: אם למשל יש השבתה של נמל אי אפשר להעביר יבשתית ממצרים או ירדן, זה עסק מאוד בעייתי.

שוקי סגיס: תשתית ושטחי אחסון.

שוקי סגיס: למעשה בארץ יש עדיין מחסור בתשתית תחבורתית.

שוקי סגיס: כ-4,000 משאיות עוברות פה ביום, עסק מאוד מאוד כבד והרכבת עוד לא נותנת מענה מספיק טוב להרבה מאוד יעדים בארץ ולמעשה יוצרת דאבל אנדינג, שמייקר את ההובלה היבשתית, עסק לא פשוט, ורק 9% היום מהמטענים משונעים ברכבת.

שוקי סגיס: זה מינורי מאוד.

שוקי סגיס: בשטחי אחסון, בדרך כלל בעיות של נמלים בעולם, ואתם בטח ראיתם נמלים בעולם וגם בחיפה, העיר סוגרת על הנמלים.

שוקי סגיס: הערים סוגרות על הנמל, אין להם מקומות להתפתח.

שוקי סגיס: נמל אשדוד, היתרון שלו שיש לו עדיין עורף מאוד גדול שהוא לא בנוי, העיר לא סגרה עליו.

דני דנון: לכיוון צפון?

שוקי סגיס: לכיוון צפון ולכיוון מזרח.

שוקי סגיס: התב"עות (תכניות בניין עיר) היום הן בעיקר המשך פיתוח הנמל העתידי לכיוון צפון ולמעשה חלק גדול מהעורף היום מוחכר, או מתחיל להיות מוחכר, לחברות לוגיסטיקה שיעבדו עבור הנמל, וזה דבר חשוב מאוד, זה דבר חיובי.

שוקי סגיס: העורף הזה הוא מאוד חשוב כחוזק לוגיסטי.

שוקי סגיס: אני תמיד אומר לראש העיר, אנחנו צריכים לעשות את נמל אשדוד כמו הולנד של אירופה, מרכז הלוגיסטיקה של ישראל, ולבנות פה באמת מרכזים לוגיסטיים מאוד גדולים.

שוקי סגיס: בזמנו גם העליתי את העניין של חשיבה בכלל בהיבט ארצי, לחשוב על נושא של אזור סחר חופשי באזור התעשייה של אשדוד, שהוא ענק מבחינת השטח שלו והפוטנציאל שלו גם ענק, ומה זה אומר?

שוקי סגיס: אם אנחנו נצליח להביא לפה יצוא חלקי, למשל מיוון, הסברתי את זה לעוזר שלך, אתה תעשה חלק מסוים, אחוז מסוים מהיצוא בארץ, השלמת הייצור שלו, למעשה אתה פותר בעיה מכסית בין סין, למשל, לאירופה, כי לנו יש את הסחר החופשי עם אירופה.

שוקי סגיס: ואז אתה יכול להיות גם כלכלי ולהתחיל לנצל את היתרונות שלנו כמדינת ישראל בקטע הזה.

שוקי סגיס: אני המלצתי את זה בזמנו גם לראש העיר, כשאני רואה שני דברים מבחינת העירייה, אחד זה הקטע הלוגיסטי והתעשייתי, לפתח פה את האזור, זה ייתן גם הרבה מקומות תעסוקה, ובעיר, ככל שאתם יודעים, יש הרבה עלייה, וגם את הנושא התיירותי, שאנחנו נדבר עליו אחר כך, כי הוא מאוד מאוד חשוב והוא יכול לתת פה עוד הרבה מאוד מקומות עבודה באזור הזה.

שוקי סגיס: אנחנו נביא להם את העבודה, שהם יבנו את זה.

שוקי סגיס: אנחנו עשינו כבר שיתוף פעולה בחלק מהדברים האלה, כבר יש לנו סיכומים לגבי הדברים האלה.

שוקי סגיס: שאלת על האחוזים, 59% מהפעילות זה מכולות.

שוקי סגיס: רכב זה 8% למרות שהוא רווחי מאוד, ומטען כללי 18%.

דני דנון: תיירים איפה זה פה?

שוקי סגיס: זה לא פה, כי מבחינת המגזרים הוא אחוז קטן אבל הוא אחוז חשוב, אני אדבר עליו בנפרד.

שוקי סגיס: זה הנמל, ואם אנחנו נסתכל רגע על הרציפים שלו, שתבין את המספרים, מה שכתוב רציף 21 ו-23 זה נמל היובל ונמל איתן, אלה הרציפים החדשים שנבנו בשנות האלפיים, בעשור הקודם, ואנחנו מפעילים אותם.

שוקי סגיס: רציף 23 זה רציף מכולות, חדש, מאוד מודרני, ועדיין לא מספיק, זאת אומרת כבר היום אנחנו מרגישים שחסר לנו מקום ואנחנו רוצים להמיר חצי מרציף 21, החלק המזרחי שלו שקרוב אלינו, למטה, זה המזרח, למכולות, ופה אנחנו צריכים את אישור הממשלה בסוף, כי אחרת אין גידול כזה גדול במטען כללי ויש גידול מאוד גדול במכולות והתשתית לא מספיק, וגם עד שייבנו אפילו- - -

דני דנון: למה צריך אישור ממשלה לזה?

שוקי סגיס: זה לא אישור ממשלה בעצם, זה אישור של שני שרים, שר האוצר ושר התחבורה.

שוקי סגיס: זה בתהליכים כרגע, אנחנו נמצאים מולם לאשר את הדבר הזה.

שוקי סגיס: גם אם יבנו, עד שיהיה מוכן עוד עשר שנים, אנחנו צריכים לתת מענה- - -

דני דנון: צריך להתחיל מתי שהוא.

שוקי סגיס: זה צריך להתחיל וצריך לתת מענה גם.

שוקי סגיס: פה אנחנו יכולים לעשות משהו מהיר עם רציף, תשתית מהירה, שתיתן מענה מצוין לשנים הקרובות וזה דבר מאוד מאוד חשוב.

שוקי סגיס: תנועת המטענים.

שוקי סגיס: אתה רואה פה שב-2009, שנת המשבר, יש ירידה של 6% ועיקר הירידה נבע באזור המטען הכללי והרכבים דווקא.

שוקי סגיס: למשל אם נסתכל על מכולות, אנחנו, דרך אגב, עושים 19 מיליון טון בשנה מטענים, ב-2011.

שוקי סגיס: בתחום המכולות, תראה מה קרה לנו פה, נמל אשדוד זה הכחול, התמ"ג זה הירוק, כלל נמלי ישראל עשו די קרוב לתמ"ג והגידול בנמל אשדוד היה בקפיצת מדרגה וזה בעיקר בגלל התחרות שנוצרה בין אשדוד לחיפה.

שוקי סגיס: רואים את ההבדל העצום בגידול והצמיחה שהייתה לנמל אשדוד בתחום הזה, שהוא התחום המרכזי של הפעילות.

שוקי סגיס: אנחנו רואים, למשל, את המכולות, מודדים את זה ב-TEU, כתוב שם אלפי TEU.

שוקי סגיס: TEU זה Twenty Equivalent Unit.

שוקי סגיס: מכולה סטנדרט זה TEU אחד.

שוקי סגיס: מכולה זה שני TEU.

שוקי סגיס: זה מדד בינלאומי, ככה מודדים, עברנו את המיליון TEU ב-2010 וזה דבר מאוד מהותי, ואתה רואה שגם בשנות המשבר אנחנו בגידול.

שוקי סגיס: אנחנו כל הזמן נמצאים בגידול, סך הכול 99% מ-2011, מאוד מהותי.

שוקי סגיס: בקופסאות זה 85%, זה בלי TEU, אבל זה מדד לא כל כך רלוונטי.

שוקי סגיס: וזה מול חיפה, כאשר פה אנחנו רואים, שוב, את הכחול של אשדוד, איך מצמצם את הפער בשנים האלה, כשבחיפה זה כולל את המטענים שהם לא ישראליים.

שוקי סגיס: זאת אומרת אם אני אשים פה מטענים רק ישראליים, אנחנו מעל 60%.

שוקי סגיס: בעולם הרכב זה מה שקרה.

שוקי סגיס: מהפך ב-2009.

שוקי סגיס: זאת אומרת היום אנחנו 58% מהשוק וזה מאוד משמעותי.

שוקי סגיס: זה מצריך מאיתנו גם, למשל, הרבה יותר שטחי אחסון.

שוקי סגיס: אם תראה מה קרה פה: הייתה ירידה של 25% לשנת 2009 ובשנת 2010 גידול של 80% בשנה אחת.

שוקי סגיס: זה נובע מצד אחד מגידול בצריכה ומצד שני זה גידול בשינוי מדינות הייצור של הרכבים, זאת אומרת שאת הטויוטה, ניסן, יונדאי, התחילו לייצר באירופה.

שוקי סגיס: זה שינוי מהותי ואנחנו צריכים עוד שטחי אחסון בגלל זה בתוך הנמל.

שוקי סגיס: וגם את זה אנחנו מבקשים מ- - -

דני דנון: בחיפה יש להם בעיה יותר קשה של אחסון.

שוקי סגיס: כן, אבל לחיפה אין כמעט רכבים, הם לא מתעסקים בזה וזה תופס הרבה שטח.

שוקי סגיס: ניסינו לעשות את זה בקומות, אבל זה מאוד מאוד לא כלכלי, כי זה עשרות אלפי- - - יש לנו כרגע 17,000 כלי רכב באחסנה.

שוקי סגיס: כמו שראיתם, תפזורת.

שוקי סגיס: הייתה לנו דווקא פה ירידה וזו ירידה שנובעת בעיקר מכמה תנודות.

שוקי סגיס: אחת, יש העברה של מטענים משיטה של שינוי במטען כללי, כמוצרים שנמצאים סתם בתוך מחסן באנייה למכולות.

שוקי סגיס: אפילו ברזלים ועצים כבר מתחילים לייבא במכולות, חלקם, וקצת לקחו לנו מספנות ישראל, וגם הייתה ירידה בפעילות המשקית בנושא הזה.

שוקי סגיס: זה תנודתי מאוד.

שוקי סגיס: בתפזורת הירידה בעיקר מושפעת מהיצוא של חי"ל (חבל ימי לישראל).

שוקי סגיס: זאת אומרת חי"ל מייצאת כ-3 מיליון טון בממוצע של פוספט ואשלג.

שוקי סגיס: כשלהם יש תנודות זה מאוד משפיע.

שוקי סגיס: גם הייתה ירידה בשוק המלט בשנה האחרונה.

שוקי סגיס: אוניות נוסעים – זה נושא שלא דיברנו עליו ואני כן רוצה לדבר עליו.

שוקי סגיס: זה נושא שהיה לו מספר שנים שלא טופל בכלל בנמל אשדוד.

דני דנון: המספרים באלפים?

שוקי סגיס: זה בנוסעים.

דני דנון: 60,000 עד 140,000, כן?

שוקי סגיס: עד 141,000 ותיכף אני אסביר מה קרה פה.

דני דנון: כשאתה סופר תנועה, זה יציאה/כניסה?

דני דנון: אני אשדודי ויצאתי לקרוז עכשיו?

שוקי סגיס: אז אתה אחד.

דני דנון: וחזרתי?

שוקי סגיס: זה אותו אחד.

שוקי סגיס: הבעיה שלי זה ה- - -

דני דנון: והצליינים שבאים?

דני דנון: זה גם אחד?

שוקי סגיס: זה אחד, אתה סופר ראש.

דני דנון: סופר כניסה בעצם.

שוקי סגיס: כן.

שוקי סגיס: אם אנחנו מסתכלים פה ב-2005, זה היה תחום לא משמעותי, אז התחלנו לעשות את זה.

שוקי סגיס: ב-2004 זה לא היה בכלל.

שוקי סגיס: התחלנו לעשות את זה עם יישום הרפורמה, נתנו לזה פוש מאוד חזק ב-2006-7, גם בנינו טרמינל נוסעים.

שוקי סגיס: דרך אגב, הדרייב שלי לעשות את זה היה דווקא מלחמת לבנון, כי אז כל אוניות הנוסעים ברחו לאשדוד, אמרנו, למה שלא נגביר פה את העסק הזה?

שוקי סגיס: והחלטנו לבנות טרמינל נוסעים, השקענו 10 מיליון שקל, בנינו טרמינל נוסעים והתחלנו להביא גם קרוזים מחוץ לארץ, לא רק ישראלים והתחלנו לשווק את הנושא הזה והצלחנו באמת לא מאוד יפה.

דני דנון: זה רווחי?

שוקי סגיס: זה רווחי מאוד, כי אין כמעט תשומות בדבר הזה.

שוקי סגיס: וב-2011 למשל מה שקרה, מה שאתה רואה 141,000 זה רק תיירים לפה, למה?

שוקי סגיס: כי החברות הישראליות, היו פה שתי חברות והן פשטו רגל.

שוקי סגיס: אז היו לנו רק תיירים מחוץ לארץ ועשינו הסכמים, צריך להבין, עם החברות הגדולות בעולם.

שוקי סגיס: אני מדבר איתך על רויאל קריביאן, זה קרניבה, קוסטה, שטבעה להם האונייה, עובדת פה.

דני דנון: עכשיו הן מגיעות לפה?

שוקי סגיס: כן.

שוקי סגיס: הם פוקדים.

שוקי סגיס: הבעיה המרכזית שלי, לפעמים, כשהם בורחים, זה בגלל הבעיה הביטחונית.

שוקי סגיס: ברגע שיש טילים יש פה חרדות בעניין הזה.

דני דנון: הם באים ליום?

שוקי סגיס: הם באים ליום.

שוקי סגיס: לפעמים ליומיים, אבל בדרך כלל ליום.

שוקי סגיס: אנחנו מנסים עכשיו לשדל אותם בכמה דברים, אחד, שיעלו נוסעים ישראליים גם.

שוקי סגיס: זה די בעייתי כי הקו שלהם לא מתמלא פה, זאת אומרת הם לא יכולים באמצע הקו להשאיר חדרים ריקים.

שוקי סגיס: זה קצת בעייתי, אבל אנחנו מנסים וזה מתחיל, אולי קצת מינורי זה כן יקרה.

שוקי סגיס: ודבר שני זה לחזק את העיר אשדוד בנושא התיירותי שלה.

שוקי סגיס: מה קורה?

שוקי סגיס: מגיעה לפה למשל אונייה של 3,500 איש, אלה סדרי הגודל, מתוכם בערך 1,200 איש הם אנשי צוות.

שוקי סגיס: רוב התיירים נוסעים לירושלים ואנשי צוות רוצים לבלות באיזה שהוא מקום.

שוקי סגיס: תחשוב שרק אנשי צוות, עזוב חלק מהתיירים, 1,200 איש נופלים לך ביום אחד על העיר אשדוד, מה זה יכול לעשות מבחינת מסעדות ומקומות בילוי והכול.

שוקי סגיס: אז עכשיו אנחנו התחלנו ביחד עם העירייה, הקמנו צוות עם העירייה, לפתח את הנושא התיירותי באשדוד ואנחנו גם נשתתף בו.

שוקי סגיס: למשל אנחנו החלטנו על פרסום אוטובוסים לסיור באשדוד בכל מיני אתרים שהם קבעו ואנחנו נממן 30% מהפעילות הזאת מהנמל.

שוקי סגיס: זאת אומרת אנחנו שמים גם את עצמנו בתוך הדבר הזה.

בוריס גיטרמן: ---קורסים למדריכים.

שוקי סגיס: אנחנו דוחפים את זה מאוד עכשיו.

שוקי סגיס: איך אני אומר לראש העיר כל הזמן?

שוקי סגיס: יש לך חוף ים הכי טוב בארץ, לדעתי, תפתחו אותו למקומות שתיירים יבואו לשם, ויבואו לפה באמת עשרות אלפים.

שוקי סגיס: אני רואה פשוט מה זה עושה לעיר חיפה, זה עוזר לה מאוד וצריך לעשות את זה גם באשדוד ויש לה פוטנציאל.

דני דנון: מבחינת תיירות חיפה יותר אטרקטיבית היום.

שוקי סגיס: בינתיים, מפתחים פה כל מיני אתרים, מצודה, עניינים.

שוקי סגיס: עושים דברים.

דני דנון: מה עם המלון, בוריס?

דני דנון: מתי המלון נפתח?

קריאה: אוגוסט-ספטמבר.

בוריס גיטרמן: כן, בדיוק מה שהוא אומר.

בוריס גיטרמן: אנחנו מפעילים עוד שלושה, רק עכשיו אני דוחף עוד אחד בחוף לידר, כי הוא התחיל לעבוד ונעצר.

דני דנון: אנחנו נעשה כנס שם, ברגע שיהיה מלון.

בוריס גיטרמן: וגם פארק גדול יהיה שם בסוף אוגוסט, ספטמבר, פארק ואמפיתיאטרון עם 4,500 מקומות וטיילות ועוד הרבה פרויקטים שאנחנו עושים עכשיו, חניון משאיות מפעילים, המון פרויקטים שאנחנו מפעילים בשביל לעשות עיר תיירותית.

בוריס גיטרמן: הים הכי יפה בארץ, אין יותר טוב מהמקום הזה.

בוריס גיטרמן: יש לך של חוף הכי טוב.

בוריס גיטרמן: פה עושים גם טיילת, 300 מיליון שקל הולכים לפתח טיילת כמו בנמל תל אביב.

בוריס גיטרמן: גם פה זה יהיה ועובדים כבר על זה, זה לא סיפורים.

בוריס גיטרמן: אתמול, דרך אגב, אישרנו התחלת בנייה של בית חולים.

בוריס גיטרמן: אתמול בוועדת בניין ערים אישרנו התחלת עבודה ומתחילים לעלות ולעשות גדר ומתחילים לחפור ולעשות עבודה.

נהון: כמי שמקשיב לכם, לשלב את שני הדברים, את מה שהמנכ"ל מציע ומה שאתה אומר, זה משהו בומבסטי.

שוקי סגיס: בגלל זה יזמנו את זה מול ראש העיר והצענו את ההצעות האלה וביוזמתנו באמת הקמנו צוות בעירייה יחד איתנו בדבר הזה.

יורם סויסה: ובקרוב גם נשתף את גן יבנה בכל זה.

שוקי סגיס: זה בית המלון שבנו לאשדוד.

שוקי סגיס: אני רוצה כמה מלים על מה קורה בעולם.

שוקי סגיס: אתה רואה, פה אונייה של צים חוצה את תעלת פנמה.

שוקי סגיס: אניות בעולם נבנות לפי הגודל של תעלת פנמה.

שוקי סגיס: פנמקס, פוסט פנמקס ומה שאתה רואה פה זה פנמקס, זה מקסימום רוחב שאפשר לעבור בתעלת פנמה עם אנייה.

שוקי סגיס: צים, דרך אגב, היא בין שלושת הלקוחות הגדולים של תעלת פנמה, למי שלא יודע את זה.

שוקי סגיס: היום הם בונים תעלה חדשה, שתסתיים הבנייה שלה ב-2014, היא תהיה רחבה יותר ותכניס אוניות הרבה יותר גדולות, אבל צריך להבין שככה נבנות האוניות וככה הן מוגדרות בעולם, לפי רוחב תעלת פנמה.

שוקי סגיס: זה מטר, מטר יש לך מדופן לדופן, והקרונות האלה שומרים שהאנייה לא תדפוק את הדפנות, הם נוסעים במקביל לאנייה.

שוקי סגיס: היום בונים אוניות מאוד גדולות.

שוקי סגיס: צריך להבין שהאונייה המקסימלית שיכולה להגיע לאשדוד זה 9,000 TEU ובונים היום אוניות של תכנון של 18,000 TEU.

דני דנון: כמה זה במכולות?

שוקי סגיס: זה 18,000 מכולות, אבל חלקם, בערך 50% הם 40 רגל.

יהודה נניקאשוילי: 12,000 יחידות.

שוקי סגיס: חברות הספנות הגדולות בעולם במכולות זה חברת דניט, יש להם 566 אוניות.

שוקי סגיס: MSC זה מספר שתיים, היא גם לקוח הכי גדול של נמל אשדוד, עם 447 אוניות.

שוקי סגיס: MSC זו חברה פרטית של איש אחד, המרכז שלו בז'נבה, הוא איטלקי והוא נשוי לאישה ישראלית.

שוקי סגיס: הוא מאוד אוהב את ישראל, מאוד קשור, גם בגלל הקשר המשפחתי שלו, אבל זו חברה של איש אחד, צריך להבין, זה לא צחוק, 447 אוניות יש לו, אוניות מכולה.

שוקי סגיס: אם אתה רואה את צים פה, היא במקום 18, שזה מקום מכובד, רק המקום שלהם היה יותר מכובד אם היו במקום 12.

שוקי סגיס: השאפתנות שלהם הייתה להגיע למקום 6, בגלל זה הם התחייבו על האוניות בזמנו ועד היום הם בבעיה עם הסיפור הזה.

שוקי סגיס: הם התחייבו בקוריאה על האוניות וזה סיפור לא פשוט.

שוקי סגיס: דרך אגב, כמעט רוב חברות הספנות היום בעולם במצב מאוד לא טוב.

שוקי סגיס: זה לא שיש לנו בעיה ישראלית עם צים, יש פה בעיה עולמית בכלל בסחר העולמי, המצב באירופה למעשה הוריד את מחירי ההובלה.

שוקי סגיס: אני יכול להגיד לך שלקחת מכולה היום מאשדוד לאיטליה מחיר ההובלה באונייה יהיה יותר זול מאשר לקחת את המכולה הזאת במשאית מאשדוד לחיפה.

שוקי סגיס: זאת אומרת המחיר ירד פלאים, המצב הכלכלי שם מאוד השפיע על זה, עליית מחירי הדלק מאוד משפיעה על ההובלה ולמעשה חברות הספנות הפסידו בשנה האחרונה הרבה מאוד כסף.

שוקי סגיס: יש גם עודף אוניות.

שוקי סגיס: ואז למעשה מעמידים חלק מהאוניות וככה מורידים את ההיצע ומעלים את המחיר לביקוש ויוצרים את המצב הזה.

שוקי סגיס: מה שחשוב פה, מבחינת אשדוד, שחלק גדול מהחברות שנמצאות בטבלה של ה-20 פוקדות את אשדוד.

שוקי סגיס: זה מה שהצלחנו להגיע.

שוקי סגיס: זה יצר גם תחרות מאוד גדולה, בעיקר ביבוא מהמזרח וגם ביצוא לאירופה.

דני דנון: נגיד היום, אם הייתי בא ב-6 בבוקר, עד הלילה כמה אוניות נכנסות ויוצאות?

שוקי סגיס: בסך הכול כניסה ויציאה: כניסות יהיה לך בערך 12-13 כניסות ובמקביל לזה בערך יציאות.

דני דנון: וכמה זמן האונייה נמצאת?

שוקי סגיס: זה מאוד משתנה לפי היקף המטען שיש לאונייה.

שוקי סגיס: אבל יכול להיות כאלה שיהיו פה שתי משמרות עבודה, יש כאלה ארבע משמרות עבודה.

שוקי סגיס: אבל זה נע בממוצע סביב יום.

קריאה: אנחנו בתהליך שיפור מתמיד.

דני דנון: בעצם על זה אתם נבחנים, על כמה זמן שחררת את האונייה.

שוקי סגיס: בדיוק, התקופה.

שוקי סגיס: וכשמדבר גדעון על הסטייקים, מפה זה בא.

שוקי סגיס: זו החלטה שלי, הסטייקים, למה?

דני דנון: אמרת, 'אם תשחררו אותם מהר, יש בונוס'.

שוקי סגיס: יש להם עקומת פרמיית מה שנקרא תפוקה.

שוקי סגיס: על זה אנשים אוהבים בדרך כלל לדבר, מה מרוויחים פה, מה מרוויחים כל כך הרבה, עובדי נמל לא מרוויחים שכר בסיס כזה גבוה, אם יש עבודה ויש תפוקה גבוהה הם ירוויחו הרבה כסף, זה נכון.

שוקי סגיס: אבל יש גם קצה של העקומה, מה שנקרא.

דני דנון: זאת אומרת האינטרס שיעבדו- - -

שוקי סגיס: כשעשינו את זה היינו צריכים להכפיל ביותר ממה שהם היו רגילים אז את התפוקה ואז לקבל ארוחה.

שוקי סגיס: ואז באו, 'מקבלים סטייקים', זה לא שמישהו יושב פה אוכל חינם, צריך לעבוד מאוד מאוד קשה בשביל לקבל את זה.

שוקי סגיס: זה לא מצב ש- - - בסוף מה קרה?

שוקי סגיס: כולם היו מבסוטים, העובדים היו מבסוטים, יש להם תחרות, כי 5% מהצוותים הצליחו להגיע לזה, אבל 95% ניסו להגיע לשם.

שוקי סגיס: זה אחד.

שוקי סגיס: שניים, הלקוחות, חבל על הזמן, הפכנו להיות שם דבר בתפוקות, באירופה אפילו, זה הגדיל את התפוקות, זה קיצר להם.

שוקי סגיס: להנהלה זה עשה טוב, כי זה פינה לה מקום ברציפים בשביל לקבל עוד אוניות וזה מוריד את ההמתנות, למעשה כולם מרוצים חוץ מהממונה על השכר.

דני דנון: מי זה היה אז?

שוקי סגיס: אילן לוי.

שוקי סגיס: זה עשה רעש תקשורתי שלא היה במקום בכלל, כי אני חושב שלתת תמריץ באמת על עשייה, זה לא היה בחינם, זה מה שחשוב.

נהון: הדבר הבולט במה שהוא אומר זה שהוא מדבר איתך באלפי TEU ואומר לך שבמשמרת האונייה החוצה, זה מה שמדהים פה.

נהון: מגיעה אונייה בבוקר פורקת עשרות אלפי ויוצאת.

דני דנון: מה שאומרים על הרובוטים והנמל- - -

שוקי סגיס: רובוטים, יש עם זה בעיה.

דני דנון: כשרוצים לתקוף אתכם זה בדרך כלל מה שמעלים, להביא במקום החבר'ה רובוטים.

דני דנון: זה נשמע פנטזיה קצת.

שוקי סגיס: אביא לך דוגמה.

שוקי סגיס: עשו את זה ברוטרדם.

שוקי סגיס: נמל רוטרדם עשה את זה והמתחרה הגדול שלו זה אנטוורפן, שהם שעתיים נסיעה אחד מהשני.

שוקי סגיס: היום התפוקות באנטוורפן הרבה יותר גבוהות, עם כל האוטומציה, כל הבלגן האוטומטי.

שוקי סגיס: כי, שוב, זו השקעה של מיליארדים, זה לא צחוק, השקיעו שם הון עתק והתפוקה, מה הם קיבלו בסוף?

שוקי סגיס: לא מצדיק את עצמו.

שוקי סגיס: ועובדה שמרבית הנמלים בעולם לא עושים את זה, למה הם לא עושים את זה?

שוקי סגיס: שכר גבוה יש בכל הנמלים בעולם, זו לא איזה המצאה ישראלית, ואין מה לעשות, אני חושב שדווקא בישראל, ביחס למה שאני מכיר והייתי בהרבה נמלים באירופה אין רמת שביתות כזאת כמו שאתה רואה באירופה.

שוקי סגיס: זה רחוק מזה, אפילו מארצות הברית.

שוקי סגיס: אני אתן לך רק דוגמה, הייתי בנמל לוס אנג'לס.

שוקי סגיס: בנמל לוס אנג'לס, אם תראה פה בשקף הבא, הוא מקום היום 16 בעולם- - -

דני דנון: הוא הראשון בארצות הברית.

שוקי סגיס: הוא הראשון בארצות הברית, אבל נמל לוס אנג'לס הוא ענק, הגעתי לשם, הייתה שם סמנכ"לית לתפעול.

שוקי סגיס: דרך אגב, שם יש הרבה בנות, חברים, שעובדות על התאגים.

קריאה: בתפעול.

שוקי סגיס: זה מקצוע נשי שם.

שוקי סגיס: מפעילי תאגים הן בעיקר נשים.

שוקי סגיס: אז תלמדו.

שוקי סגיס: בקיצור, אני אומר להם, 'טוב, עשיתם הסכם עכשיו', היה להם הסכם של הנמלים שם, יש להם ארגון אחד של הוועדים, הם עשו הסכם בחוף המערבי לחמש שנים והעלו להם ב-30% את המשכורת.

שוקי סגיס: אני בא לשם בדיוק אחרי ההסכם, אני אומר, 'נו, שקט, עכשיו לא יהיו שביתות ולא כלום?

שוקי סגיס: ' היא אומרת לי, 'למה לא יהיו שביתות?', אנחנו שבוע אחרי ההסכם, היא אומרת לי 'כל נמל לוס אנג'לס עמד בבוקר שלוש שעות, כי לא היה נייר טואלט בשירותים'.

שוקי סגיס: יש להם בעיות מאוד קשות ביחסי העבודה שם.

שוקי סגיס: ואתה רואה שהנמלים הגדולים בעולם הם 29 מיליון TEU כשאנחנו 1.1 מיליון, צריך להבין את הגודל, סינגפור מספר שתיים, ומתוך העשרה הראשונים שישה סינים.

שוקי סגיס: צריך להבין רק איפה באמת נמצא הסחר וזה בלי סינגפור וקוריאה.

שוקי סגיס: זאת אומרת שמונה מתוך העשרה הם במזרח הרחוק.

שוקי סגיס: ואחריו מגיע דובאי ואחריו רוטרדם באירופה מבחינת הגודל כשאנטוורפן הוא מקום 14, זאת אומרת הם די קרובים אחד לשני ואתה רואה שאתה יכול לעשות ביניהם השוואות.

דני דנון: איפה אשדוד נמצא?

שוקי סגיס: אשדוד מקום 100.

שוקי סגיס: חיפה קצת אחרינו, די קרוב אלינו, זה פלוס מינוס שלושה-ארבעה מקומות אנחנו זזים שם אחד ליד השני, אבל מאוד חשוב להבין איך באמת מתנהל הסחר הזה ואיפה המוקד שלו.

שוקי סגיס: הוא בסין ובמזרח הרחוק בכלל, קוריאה וסינגפור.

שוקי סגיס: בשנחאי, למשל, צריך להבין, אתה מדבר על כלכלה ועל תשתיות, הייתה להם בעיה, הסחף של הנהר סתם את הנמל ולא נתן עומק לאוניות, אז הם היו צריכים נמל חדש לאוניות הגדולות.

שוקי סגיס: יש להם אי מהנמל, שהוא היה מצוקי, הם גילחו את הכול, עשו אותו שטוח, שיטחו אותו ובנו גשר של לתוך הים, אוטוסטראדה, אני נסעתי שם, את כל הפרויקט הזה הם עשו בשלוש שנים.

דני דנון: כמו בארץ.

שוקי סגיס: כמו בארץ.

שוקי סגיס: ..

דני דנון: שוקי, אני רוצה לבקש מבוריס להתייחס מבחינת העירייה גם על שיתופי הפעולה שקיימים וגם דברים, בוריס, שאתה רוצה להרחיב ולעשות יחד עם הנמל.

בוריס גיטרמן: קודם כל אני רוצה להגיד תודה שאתה באת, כי תמיד דני מגיע לאשדוד כשאנחנו צריכים ולא מזמן הייתה ועדה בעיריית אשדוד, כי היה לנו מאוד חשוב, היו כמה נושאים שחשוב לעולים ודני בא עם הוועדה והתחיל להעביר חוק והתחיל לעשות עבודה טובה וגם, כמו שאתה ציינת ביום שישי האחרון, אתה גם צריך לעבור לאשדוד לגור.

דני דנון: אתמול בלילה הייתי בחתונה בטרויה גם.

בוריס גיטרמן: עם הנמל אנחנו באמת מרגישים כמו בבית, ראש העיר יותר מעורב כאן, אני יותר מטפל בתחום התרבות ועכשיו גם בבניית העיר, אבל בכל אופן אנחנו בנמל באמת מרגישים בבית ותמיד, כמו שאמר יושב ראש הנמל החדש, הנמל מעורב בכל מה שקורה בעיר מאוד חזק ופה זקרי יושב, אין אירוע תרבותי שיגאל ושוקי לא נמצאים אצלנו בכל האירועים האלה ולראות את יגאל בא אליי, רוצה לקדם פסטיבל ג'אז, לעזור עם זה, וגם תורמים הרבה הרבה כסף לתחומי התרבות שאני אחראי ואני מאוד מאוד מודה.

בוריס גיטרמן: לגבי כל הדברים שאמרנו, אז קודם כל בתחום התיירות, זה מאוד חשוב להביא את הנוסעים לאשדוד וזה לא חלום בכלל, כי אנחנו עושים הכול בשלוש השנים וחצי האלה לפתח את העיר בתחום התיירות, כי זה לא יכול להיות שחוף הים שלנו, מנהריה ועד אשקלון, בכל מקום התיירות מפותחת ורק באשדוד זה- - - והיום אנחנו מטפלים בזה ומתקנים וראש העיר עושה הכול שהתיירים יוכלו לעצור ולבלות יום-יומיים באשדוד ויהיה מה לעשות, והיום יש כבר כמה דברים שאפשר לעשות.

יהודה נניקאשוילי: תכנית פיתוח של 400 מיליון שקל שאישרתם אותה.

יורם סויסה: בוריס, אני מציע לכם, אני אשדודי הרבה שנים, תעשו בחוף הים שובר גלים שיעצור את הגלים החזקים כמו בתל אביב, לפחות חוף אחד כזה, זה יהיה מאוד אטרקטיבי, מאוד יפה.

בוריס גיטרמן: על שובר גלים דיברו הרבה הרבה, לצערי היו רק דיבורים ולא היו שום תכניות.

קריאה: גם איכות הסביבה מגבילה את זה.

שוקי סגיס: יש פה בעיה של איכות סביבה.

שוקי סגיס: ???

שוקי סגיס: היום מאוד קיצוני בקטע של לאשר בניית שובר גלים בישראל ומעגנות ליאכטות או דברים כאלה.

יורם סויסה: מה שעשו, אתה אומר, בזמנו בתל אביב לפני הרבה שנים, אי אפשר לעשות יותר?

בוריס גיטרמן: לא, בוא אני אסביר לך.

בוריס גיטרמן: אנחנו מתכננים את זה ונעשה את זה, ואני אגיד לך איך.

בוריס גיטרמן: אנחנו לא רוצים לעשות כמו שעשו באשקלון.

בוריס גיטרמן: אם תלכו לאשקלון במרינה, אתם תראו שהחוף נסוג וזה לא טוב.

יורם סויסה: צריך להפריד את זה מהחוף.

בוריס גיטרמן: לכן מדובר על שובר גלים מודולרי כזה, רק הפיתוח שלו עולה הרבה כסף, דיברנו עם ראש העיר על הנושא הזה, אמרנו שהקדנציה הזאת לא נוכל לעשות כי נכנסנו לכל מיני תכניות שאנחנו חייבים לעשות אותן קודם כל, אבל סגור ומתוכנן ל- - -

יורם סויסה: בוריס סוגר לעצמו עוד קדנציה.

בוריס גיטרמן: את זה חייבים לעשות, אבל אי אפשר גם פארק וגם חניון משאיות וגם כל הטיילות וכל מה שעושים, בית אמנים והמון דברים אנחנו עושים עכשיו.

בוריס גיטרמן: אי אפשר הכול.

דודו אפריאט: אבל למה כל הזמן אתם משקיעים איפה שעובדיה, רק הוא בא מירושלים כבר בניתם לו הכול שם, כיכר הכי גדולה.

יורם סויסה: בוריס, בשנה הבאה.

בוריס גיטרמן: שנה הבאה לא יהיה, כי כל הכסף כבר מתוכנן וכל הכסף כבר הושקע, אי אפשר לעשות עוד את זה, אבל אנחנו באמת חושבים שצריך לעשות את זה, ואני אישית מוביל את זה וביקשתי מראש העיר ואנחנו נתכנן את זה.

קריאה: כולל מאגר דיג, שצריך לחשוב עליו.

בוריס גיטרמן: נכון, יש הרבה דברים, אבל אי אפשר לעשות- - -

שוקי סגיס: למעגן הדיג כבר הייתה תכנית, דרך אגב.

שוקי סגיס: אבל חוף הורג את זה.

בוריס גיטרמן: אבל אני יודע שראש העיר ועיריית אשדוד רואים חשיבות של הנמל וחושבים ש- - -

דני דנון: תודה.

דני דנון: הצטרפו אלינו מספר עולים, הייתי רוצה לשמוע אתכם קצת.

דני דנון: בבקשה.

רפאל אוחיון: שלום.

רפאל אוחיון: אני באתי ממרוקו לפני עשר שנים, מרוצה מאוד מהעבודה, לפי דעתי זה מקום מספר אחד בארץ שלא רק נותן, אלא גם מקבל בתמורה אנשים- - - פה בארץ.

דני דנון: מה אתה עושה ביומיום?

רפאל אוחיון: היום אני משובץ באונייה, יום למחרת עוד אונייה, למחרת עוד אונייה.

רפאל אוחיון: אני בתפעול, עם צוות קבוע, ולפעמים גם משתנה, אבל בדרך כלל העבודה היא דינמית ומשתנה יום יום.

דני דנון: יש לך משפחה במרוקו עוד?

רפאל אוחיון: כן.

דני דנון: מי נשאר במרוקו?

רפאל אוחיון: דודים.

קריאה: איפה במרוקו?

רפאל אוחיון: דרבדאח.

אירנה טלסניק: אני גם עליתי ארצה כבר מזמן, 15 שנים אני בארץ ושמונה שנים עובדת בנמל אשדוד, כעובדת נמל רק חצי שנה וקודם התחלתי לעבוד כעובדת השמה שבע שנים וחצי.

אירנה טלסניק: אני מתכנתת, מהנדסת תוכנה במקצוע, עבדתי גם שם ומאוד מרוצה.

דני דנון: מאיפה עלית?

אירנה טלסניק: ממולדובה, זה היה רוסיה באותם זמנים.

דני דנון: למרות שאולי זה לא פוליטיקלי קורקט, אבל יש יוצאי מרוקו, יוצאי גיאורגיה, מה האחוזים היום בנמל?

שוקי סגיס: לוקחים פה את הממשלה בלי קואליציה מרוקאית.

דני דנון: באחוזים מה- - -

קריאה: זה בדיוק כמו חברי המרכז.

דני דנון: רוב ליוצאי מרוקו.

דני דנון: אוקי.

דודו אפריאט: דני, אני רוצה גם להוסיף, לשם כך גם באת, אני רוצה להגיד שאנחנו גם בכובע שלנו בוועד העובדים אנחנו גם מנהלי עבודה ונמצאים פה גם כמה אנשים, בייחוד העולים החדשים, שאתה מצפה מבן אדם שהוא עולה חדש ונכנס למקום חדש שכאילו יתקשה או בוא נגיד שיהיה כאילו ברמה בינונית, ופה יש לנו, סתם לדוגמה אחד, יש פה עוד כמה מצטיינים, את איגור שהוא מצטיין נמלי, עולה חדש, מבחינתנו המנהלים הוא נותן, עושה, במשמרות, בכל העבודות, במה שהתבקש, ואף פעם לא הייתה לו בעיה, נתן את השירות הכי טוב שיש לנמל.

דודו אפריאט: וכך גם לימה שנכנס לתפקיד ביחידת נזקים, שאם פעם הייתה בעיה, שוקי ועובדיה וכל ההנהלה פה דיברו איתך על שירות, אז אחת מהקדימויות שעשו משהו עם המחלקה הזאת שעובד בה לימה, שאני אומר לך פעם היא הייתה סתם מחלקה והיום זו מחלקה שחוסכת הרבה כסף, כמובן לנמל וגם למדינה, מתביעות ומכל מיני.

דודו אפריאט: הם גם מונעים את הנזקים על ידי זה שכל דבר מתועד אצלנו.

דודו אפריאט: אנחנו עם שקיפות מלאה.

דודו אפריאט: לקוח, לא יודע מה, אתה הבאת מכולה, בלי ידיעתך, גם אם אני פגעתי בה, היא תמיד מצולמת, מתועדת, אף פעם אתה לא תגיד 'נמל אשדוד טייח ו...', אין דבר כזה, גם מה שעושה הנמל, לא תראה דבר כזה בעולם, אני מצלם ומעביר את זה ללקוח, אומר לו, 'תשמע, המכולה נפגעה כאן בנמל', או אני מודיע לו 'המכולה הגיעה ככה מנמל היעד, קח בחשבון, תטפל בזה, זה הגיע כך' וזה מתועד, ולימה והחבר'ה שלו עושים עבודה נפלאה וכמובן אנחנו מאוד מאוד מבסוטים מהצוות הניהול הביניים, מכל החבר'ה העולים החדשים.

דודו אפריאט: רפי כמובן, רפי עבד פה בתור עובד קבלן והכרנו אותו וכשהוא רצה להיכנס לנמל, אז הוא גם לא האמין שהוא ייכנס, הוא אמר 'יהיה לי קשה', יש לו מגבלה אחת או שתיים, אמרנו לו, 'רפי, אם תעבוד כמו שאתה עובד פה, זה יהיה מצוין', וכמובן שהוא לא מאכזב.

דודו אפריאט: ואנחנו שמחים וגאים שההנהלה בנמל נותנת את האפשרות לאנשים גם שהגיעו לפני שנתיים וגם שהגיעו לפני עשר שנים לארץ להיכנס למקום עבודה, אני חושב הכי טוב בארץ, ואנחנו מכירים, כל חברינו הם גם בוועדים בחברות אחרות.

דודו אפריאט: היום נמל אשדוד בזכות ולא בחסד זה מקום עבודה הכי טוב בארץ, מקום שלא רק מקבל, הוא גם נותן המון.

דודו אפריאט: מה שהראה לך פה שוקי זה יותר יפה ככה לעין, אבל בפועל, עם האנשים שעובדים פה בנמל, אנחנו מקבלים פידבקים חיוביים שאומרים לך שאפילו באירופה, והיינו בסיור באירופה בנמלים, ועובדיה אמר לי שם, 'הלוואי שנגיע לזה', והגענו לזה ועברנו את זה מבחינת תפוקה.

דודו אפריאט: שתבין, זה דבר שבחמש שנים עשינו פה תפנית מדהימה.

עובדיה כהן: אני למשל חושב שלא הרבה יודעים, ברוח מה ששוקי אמר על הסטייקים, שבנמל אשדוד שליש מהעובדים הם או הנדסאים או אקדמאים.

עובדיה כהן: זה מקום עם תכונות עבודה שאתה לא מצפה לחלק כל כך גדול של אקדמאים מכלל האוכלוסייה וזה הרבה מעבר לחיפה ומעבר לממוצע הנמלי בכלל בעולם.

עובדיה כהן: כלומר גם המאפיינים כאן הם של עובדים עם איכויות אנושיות השכלתיות מאוד גבוהות, יחסית לתחום כמובן.

עובדיה כהן: וכל הדברים האלה שדודו אמר, ששוקי אמר ושאני מספר לך, הם גורמים בסוף למספרים.

עובדיה כהן: אני אומר לך, הנחתום לא יעיד על עיסתו, אלא מישהו אחר, למשל סקר בי.

עובדיה כהן: די.

עובדיה כהן: איי כל שנה, שהוא מאוד נחשב בשוק, באשדוד אנחנו יושבים במקום 37, אחרי שהיינו פחות והתקדמנו, כך שגם אנחנו כל הזמן בנטייה להשתפרות ובחיפה יש סטגנציה מוחלטת, 80, 85.

עובדיה כהן: כלומר גם שם, לא אשדוד מדברים, 50 מקומות לאחר מכן, שזה בודק איך אתה מבחינת כל הפרמטרים שקשורים למקום עבודה כמקום עבודה ועושים סקרים לפני כן.

עובדיה כהן: בסך הכול אני חושב שאנחנו צריכים להתגאות במקום הזה.

עובדיה כהן: עוד דבר שהוא מאוד לא אופייני זה, אפרת קסלר היא ממונה על הגיוס, אבל גם אופן הקליטה ודרך הקליטה של אוכלוסיות מגוונות.

דני דנון: עובדיה, בקשר לזה, כמה יוצאי אתיופיה היום יש בנמל?

עובדיה כהן: מעט מאוד, הרבה פחות, אבל צריך להגיד- - -

דני דנון: אנחנו העברנו חוק בכנסת לפני מספר חודשים שמחייב לא אתכם עדיין, אבל את משרדי הממשלה ואת הרשויות בייצוג הולם של- - -

עובדיה כהן: אבל חבר הכנסת דנון, זה בדיוק כמו הבדיחה, דווקא השבוע אמרתי את זה ללימה ואנחנו מכירים את זה כעובדה, אתה רוצה לזכות בטוטו, רק תמלא.

עובדיה כהן: זה קשור גם המון לביטחון עצמי, הם לא מגיעים וכשהם מגיעים, אתה שואל את החבר'ה כאן, למשל לפני חודש קלטנו מסגר מצוין שהוא היה בוועדה, מעבר לכל מה שחיכינו לקבל ממועמד לפי תנאי הסף והם אומרים לך, 'אני לא האמנתי שאני אתקבל', 'אה, גמרנו, זה מכור', שזו שטות מוחלטת.

עובדיה כהן: וכשהם נכנסים, הם אומרים, 'בכלל לא האמנו שאנחנו נגיע'.

קריאה: ביום ראשון קיבלנו מהנדס אתיופי.

קריאה: מספר 1,317.

עובדיה כהן: לא, הוא ירד ל-1,305 וחשוב להגיד, כי כל הזמן אנחנו מתייעלים.

עובדיה כהן: וביחס לזה שכל הזמן אנחנו עולים במטענים ובהישגים התפעוליים ובכוח אדם אנחנו- - -

דני דנון: ה-1,300 זה כולל חברות קבלן?

עובדיה כהן: לא, רק עובדים.

דני דנון: כמה בסך הכול אנשים עובדים בנמל היום?

שוקי סגיס: כ-1,500.

שוקי סגיס: יש 200 אנשי ביטחון שהם עובדי קבלן.

דודו אפריאט: אבל יש כל החברות האחרות, של משאיות ונותני שירות- - -

דני דנון: כמה עובדים נכנסים בדלת של הנמל בבוקר ויוצאים בערב?

דודו אפריאט: כולל נהגי משאיות?

דני דנון: לא, בלי נהגי משאיות.

דני דנון: נותני שירותים ו- - -

שוקי סגיס: סדר גודל של 1,500.

דודו זהבי: אבל אסור לשכוח שהחברות שנמצאות בסמוך לנמל, בגלל הנמל, וקשורות בפעילות השוטפת של הנמל, יש עשרות אלפים.

דודו זהבי: זה סדרי גודל של 30,000.

דני דנון: יש עדיפות בקבלה לעובדי אשדוד?

דני דנון: שגן יבנה לא ייעלבו.

עובדיה כהן: לא, ממש לא.

שוקי סגיס: המכרז שלנו היום הוא ארצי ואתה צריך לגור .

שוקי סגיס: רק בעבודת משמרות.

דני דנון: ראשון מגיע ל-.

שוקי סגיס: כן, תושבי ראשון נמצאים בפנים.

דני דנון: אז זה ראשון-אשקלון.

שוקי סגיס: זה רק לאלה שהם עובדי משמרות, מי שלא עובד משמרות זה כל הארץ.

דודו זהבי: יש לנו עובד שנוסע לנצרת כל יום.

קריאה: יש יותר רחוק, החבר'ה ממחלקת ים, בצפון.

דודו זהבי: אבל ככלל הם נדירים, בסך הכול רובם ב- - -

קריאה: אפילו אני מכיר אחד אשדודי שנוסע לצפון צפון.

יהודה נניקאשוילי: קודם כל כמנהל מחלקת מכולות של החברה יוצא לי לא מעט פעמים לעזור בנושא של קליטה ועלייה, עולים חדשים שמגיעים מביאים את תכולתם במכולות ואנחנו מגלים שירותיות לא רק לחברות הענק, אלא גם לאדם הבודד שמביא את המכולה הבודדת, שבשבילו זה ממש עולם ומלואו.

דני דנון: זה החיים שלו.

יהודה נניקאשוילי: ממש ככה וכל יום המתנה זה עוד יום אחסנה ואנחנו מקפידים, אתה יודע, קלה כבחמורה בנושא הזה.

יהודה נניקאשוילי: יחד עם זה יש כאן פעילות ואני חושב שבכלל כנמל, כתושב העיר וכיושב ראש עמותה, שזו עמותה של התנדבות שמטפלת באוכלוסיות עולים ובאנשי הקהילה, נמל אשדוד הוא מקום שמזין את העיר בצורה שקשה לתאר במושגים של העשרת העיר.

יהודה נניקאשוילי: אם מדברים פה למשל שחבר'ה עובדים קשה ומרוויחים שכר גבוה, זה חוזר בחזרה לעיר, זה מייצר מקומות תעסוקה בעיר.

יהודה נניקאשוילי: אותם אנשים שנקלטו פה, עולים או נותנים שירותים מסביב, יש פה המון לוגיסטיקה מסביב שמעסיקה המון עולים.

יהודה נניקאשוילי: דווקא אותם אנשים שצריכים בתחילת הדרך, אפילו אם אלה עבודות זמניות ועבודות גישור לדברים עתידיים, אקדמאים שבתחילת הדרך חשוב להם, נמל אשדוד הוא תומך עלייה מובהק במושגים האלה וגם במושגים של קליטת אקדמאים.

יהודה נניקאשוילי: אני, לצורך העניין, אמנם עליתי בשנת 71' אבל אני 20 שנה בחברה, אז עצם המהלך של ההתקדמות שלי בחברה, מעובד פשוט לראש מחלקה, זה בעצם מה שעובדיה וכולם מתארים, שלעובדים יש אופק, גם לעולים וגם לוותיקים, וכארגון, אני חושב, בשנים האחרונות עשינו התפתחות מדהימה, גם במובן השירותי, גם במובן העסקי כלכלי וזה יכול להיחשב כגאווה של ממשלת ישראל, של עם ישראל, שחברה כזאת שהיא באמת עובדת ברמה של סטנדרטים אירופיים.

יהודה נניקאשוילי: יש פה גם עובדים נוספים שהצטרפו, חלקם היו עובדים שלי ועובד חדש עכשיו, מסגר.

אנדרה סולוביוב: אני מסגר-רתך, שמונה שנים אני עובד בנמל וכבר חודשיים אני בתור עובד נמל.

דני דנון: מזל טוב.

אנדרה סולוביוב: ממש תודה, אני מרגיש את ההבדל, אני בעצמי מרגיש שעליתי ברמה.

אנדרה סולוביוב: קודם כל אני חייב להגיד שקצת התחלתי לדבר עם האנשים מהמחלקות האחרות ושמתי לב שעכשיו הדרישות בנמל הן בהרבה יותר גבוהות.

אנדרה סולוביוב: נגיד אם לוקחים מכונאי, מבקשים ממנו שיהיה הנדסאי, אם אני לא טועה.

אנדרה סולוביוב: הוא צריך להיות מהנדס.

אנדרה סולוביוב: אני רתך, לא לוקחים כל רתך, צריך רתך מוסמך, צריך רתך צנרת, ממש רתך מקצועי.

אנדרה סולוביוב: אני מבסוט שאני- - -

דני דנון: אתה גר באשדוד?

אנדרה סולוביוב: כן, אני גר באשדוד.

ארקדי קרוגליסוק: אני כבר לא כל כך עולה חדש, עליתי בשנות ה-90 ובנמל כבר 20 שנה וזה המזל שלי.

ארקדי קרוגליסוק: אני מהנדס תקשורת במקצוע, פה אני עובד בתור טכנאי תקשורת, ממש במקצוע, ומאוד מבסוט.

ארקדי קרוגליסוק: מיותר להגיד את זה.

ארקדי קרוגליסוק: פשוט בהזדמנות אני רוצה להגיד לך, דני, שאני מאוד אוהב את הדעות הפוליטיות שלך ואני רוצה לאחל הצלחה לממשלה החדשה ובעיקר לליכוד ולישראל ביתנו.

דני דנון: בדרך כלל מדברים על עובדי הכנסת, יש כאן שלוש עובדות כנסת, עובדי הכנסת הכי מרוצים להיות עובדי כנסת, ליד נמל אשדוד זה תחרות קשה.

ולדימיר צ'רנוב: אני מהנדס ימי במקצוע ועובד כמהנדס ימי של הנמל, במחלקת בינוי.

ולדימיר צ'רנוב: במערכת אני מ-1994 ובנמל החל מהרפורמה ב-2005, קודם עבדתי ברשות הנמלים, עבדתי גם בחברה לתכנון לפני כן.

ולדימיר צ'רנוב: מאוד מרוצה מהעבודה, זו עשייה, אני יכול ליישם את הרעיונות שלי ולעשות דברים חדשים.

ולדימיר צ'רנוב: כמה דברים אנחנו עשינו כמו מסעות בטוניים, סיבים סינתטיים, זה היה חידוש עולמי למעשה, שזה מאפשר עבודה עם הרבה פחות תיקונים מאשר כל סוג אחר של מסעות בנמל.

שוקי סגיס: תואר של מהנדס ימי זה דבר שמאוד מאוד- - - הוא בא עם זה ביחד והביא את זה וזו תרומה מאוד גדולה.

דודו אפריאט: חבר'ה, תפרגנו ל- - -, עובד נמל, חבר מועצת גן יבנה מטעם הליכוד, כל הכבוד ל- - -

לימה טיגשאל: אני בנמל כבר 11 שנה, במחלקת מניעת נזקים.

לימה טיגשאל: אני חייב להגיד לך, אני עוקב אחרי התקשורת מה שאתה עושה בקהילה וכל מה שקשור לקהילה, באמת אני עוקב אחריך ו- - - אני לא תומך ב- - -

קריאה: הוא במפלגת העבודה.

דני דנון: את החשבון נסגור איתך אחר כך...

לימה טיגשאל: אני הגעתי ב-2002, בהתחלה שהגעתי היה פחד קצת, פה עבודה מאוד טובה ואפשר להתקדם פה, אין מחוז שאני ביקשתי שעובדיה אמר לי לא, אם אתה רוצה להתקדם וללמוד, נותנים לך את האפשרות וזה כמו משפחה.

לימה טיגשאל: אני אספר לך על חבר שלי שהגיע פה, לפני כן עבד עשר שנים בחברת חשמל, בחור מאוד מוערך, תראו אותו, כל הזמן, נתנו לו ויום אחד הלך הביתה.

קריאה: בחברת חשמל אין קביעות כמו פה, עשר שנים הם יכולים לסחוב אותך.

קריאה: גם על זה צריך לעשות הצעת חוק.

קריאה: בן אדם נכנס לחברה, עובד חמש שנים ואחרי זה זורקים אותו.

עובדיה כהן: אל תשנו את זה בשנים הקרובות כי אנחנו נהנים מהחבר'ה שבאים שם, מעולים אחד אחד, באים מוכנים.

לימה טיגשאל: אז בזמנו נכנסו לבזק, לביטוח לאומי, אנשים ש- - - אחרי שהם ניצלו את התקציב של משרד הקליטה- - - אני אומר לך, שתדע לך, משרד הקליטה מזרים כסף, ברגע שנגמר הראשון שמפטרים אותם זה העולים.

דני דנון: תודה.

דני דנון: רק לומר.

דני דנון: יחיאל, ראש העיר, לא פה, הוא התנצל, אבל אנחנו עובדים ביחד על הקמה של מרכז מורשת ליוצאי אתיופיה באשדוד.

דני דנון: התכניות אושרו וזה הולך להיות מרכז מכובד מאוד של העדה.

אפרת קסלר: מאוד חשוב שגורמים בקהילה יעודדו את האנשים שלהם להגיש מועמדות למכרזים.

לימה טיגשאל: זה מה שאנחנו עושים- - - באמת צריך להודיע להם שיש מכרזים, ש- - - ולנסות לעבור את המבחנים.

אפרת קסלר: שיעשו להם את האבחנות.

דודו אפריאט: אני לא יודע אם יודעים את זה פה הרבה, אבל במכוני קליטה, במבחני המיון, יש הקלה לעולים חדשים.

לימה טיגשאל: אין, זו הבעיה.

דודו אפריאט: יש הקלה לעולים חדשים, בדוק.

דודו אפריאט: יש התאמות.

דודו אפריאט: עושים התאמות בגלל שהם עולים חדשים.

דודו אפריאט: לא צריכים לפחד ממבחנים.

אפרת קסלר: אנחנו בנמל שואפים בהחלט לגיוון תעסוקתי, גם מהבחינה הערכית וגם מהבחינה העסקית של מגוון ידע ומגוון דעות.

אפרת קסלר: שיטת הגיוס, ככל שדובר פה, היא מכרזים, אנחנו מפרסמים מודעה פומבית, מי שעובר ממשיך בתהליך, נבחן במכון, נבדקת התאמה.

אפרת קסלר: מי שנמצא מתאים להמשך תהליך על ידי מכון האבחון מגיע לוועדה.

אפרת קסלר: כמו שדיברנו כאן, אנחנו לא רואים אותם הרבה, לא במבחנים ולא בוועדות.

אפרת קסלר: כלומר הם לא מגישים כל כך מועמדות.

אפרת קסלר: אנחנו כן מפרסמים לגורמים בקהילה האתיופית, אנחנו בקשר גם עם הג'וינט, אנחנו בקשר עם לשכת התעסוקה, אבל ממש יש את הצורך שגורמים בקהילה ואפילו בלשכת התעסוקה יעשו עבודה לאותם עולים חדשים ויגידו להם לגשת ויעזרו להם לגשת, יכינו אותם, גם למבחנים וגם לוועדה.

אפרת קסלר: כי מבחינתנו, ברגע שמגיעים לוועדה, הכול פתוח.

דני דנון: תודה.

דני דנון: יורם, בבקשה.

יורם סויסה: קודם כל אני אתחיל בלחזק את הדברים של כולם.

יורם סויסה: נמל אשדוד לא מקום העבודה הכי טוב בארץ, הוא הכי טוב בעולם.

יורם סויסה: אין מקום עבודה שיותר טוב מנמל אשדוד.

יורם סויסה: אין דבר כזה בעולם, לא אופי העבודה, לא האנשים, לא החברויות פה.

יורם סויסה: אין דברים כאלה.

יורם סויסה: מקום מדהים.

יורם סויסה: אני אגיד רק לעניין הקליטה של העדה האתיופית.

יורם סויסה: דווקא דני דנון שאני בקשר מתמיד איתו דאג לי בתחילת שנת הלימודים האחרונה לכ-150 תיקים לעולים האתיופים בגן יבנה, עלינו שם בית-בית וחילקנו להם.

יורם סויסה: אני חושב שהבעיה של הקליטה של העולים האתיופיים זה חוסר המודעות.

יורם סויסה: יש להם בעיה של תקשורת, לדעת מתי יוצא מכרז בנמל אשדוד.

יורם סויסה: יצא מכרז לנמל אשדוד לקליטת סוורים, אני חושב ששם צריך ללכת פשוט לבניינים שלהם, אני ניגשתי לבניינים.

יורם סויסה: לעלות לבניינים האלה זה לראות מדינת עולם שלישי, כאילו אנחנו חיים במדינה אחרת והם חיים במדינה אחרת.

יורם סויסה: הם מבשלים באמצע הסלון את הלחם שלהם, אלה דברים מדהימים, אלה דברים שצריך לראות בעין כדי להבין.

קריאה: העולים החדשים חדשים.

יורם סויסה: העולים החדשים חדשים.

יורם סויסה: כדי שאחד כזה יגיש מועמדות, אתה צריך לבוא עם המכרז ביד ולהגיד לו, 'אדוני, יש כניסה לנמל, לך תעשה ככה וככה וככה'.

יורם סויסה: לפרסם בעיתונות?

יורם סויסה: הם לא קוראים, הם לא מגיעים לעיתון, הם לא מגיעים לשום מקום שאומר להם בכלל.

יורם סויסה: זה פשוט לעלות ולהגיד להם ולאסוף אותם ולקרוא להם, לבחורים הצעירים, החבר'ה שמשרתים בצבא, הם לומדים, הם עושים הכול, אין להם את הקטע הזה של לדעת מה קורה ואיפה אפשר להיכנס לעבוד.

יורם סויסה: הם לא יודעים.

יורם סויסה: חוסר מודעות.

לימה טיגשאל: יש טלוויזיה באמהרית, רדיו, יש את רק"ע.

קריאה: לפרסם בטלוויזיה האמהרית.

יורם סויסה: ואני שמח שהגעת, דני.

יורם סויסה: תודה רבה.

דני דנון: תודה.

דני דנון: אני רוצה באמת להודות לגדעון, לשוקי, לבוריס, לכל החברים הטובים שלי פה, אני למדתי ואני חושב שבאמת אתם צריכים לנצל את ההזדמנות ואת הכוח שיש לנמל היום עם הפנים לחברה בעיר אשדוד, ומבחינתי אני, גם כחבר ועדת כלכלה שמשפיע רבות בתוך מה שקורה בכנסת, אשמח מאוד לראות איך מקדמים את הדברים ומקדמים גם את אשדוד וגם את הנמל וגם את העולים שבאים לפה.

דני דנון: אז תודה רבה לכולם, תודה לדנה, מנהלת הוועדה, ולכל מי שארגן את הסיור.