הוועדה המיוחדת לפניות הציבור, כנסת 18, פרוטוקול מספר 163, 2012-05-15 12:00

דוד אזולאי: צהריים טובים לכולם.

דוד אזולאי: אני פותח את דיוני הוועדה לפניות הציבור ועל סדר היום שני נושאים חשובים מאד.

דוד אזולאי: אחד זה מבצע החלפת המקררים הישנים לצורך חסכון בחשמל, ויוזמת חברת החשמל לחסכון בחשמל בחודשי הקיץ.

דוד אזולאי: שני נושאים מאד חשובים, שניהם מדברים על חיסכון באנרגיה.

דוד אזולאי: מי שחי קצת במדינת ישראל, יודע שאנחנו לצערנו הרב נמצאים במצוקה, וככל שאנחנו מתקדמים לקראת שיא הקיץ, אז כל הזמן מזהירים אותנו, אפילו מאיימים עלינו, שהמצב שלנו קשה ושצריך לדאוג, לחסוך בחשמל.

דוד אזולאי: זה בסדר וכך צריך לעשות, אבל רבותי צריך לזכור, אנחנו נמצאים בעידן שכל הציבור יודע, כל הציבור מבין, אבל הוא גם צריך לדעת וצריך להעביר את המסרים האלה שיחלחלו לציבור הרחב.

דוד אזולאי: ומה לעשות, גם מנהלת הוועדה, שלומית וגם אני, למרות היותנו מעורבים בכל הדברים האלה, אני מודה שעד שהנושא הזה לא הגיע לסדר יומנו, לא היינו בקיאים בו.

דוד אזולאי: ואז הגענו למסקנה, וגם קיבלנו פניות של ציבור והגענו למסקנה שצריך לזמן את הגורמים הנוגעים בדבר ולקיים כאן דיון בוועדה, על מנת שהדברים או שיהיה איזה שהוא תיקון כדי להביא את זה, ואין לי ציפייה שזה יהיה ל-100% מהציבור, אבל לפחות לרוב הציבור – הדברים האלה צריך לדעת.

דוד אזולאי: המזכירה שלי אומרת לי היום – מה, יש בכלל כזה מבצע להחלפת מקררים, מי זכאי, מי לא זכאי.

דוד אזולאי: אמרתי לה, בבקשה.

דוד אזולאי: זה דוגמא ואני מדבר על אנשים שהם בעניינים.

דוד אזולאי: זה לא אנשים שהם עמך, שזה התפקיד שלנו קודם כל לדאוג להם, לא לדאוג לעצמנו.

דוד אזולאי: ואני אומר רבותי, אם אלה לא יודעים – משהו לקוי במערכת.

דוד אזולאי: משהו לא תקין.

דוד אזולאי: ומדובר פה על שני נושאים מאד מאד חשובים, האחד – הנושא של חברת חשמל שמדבר על איזה שהוא מצבע של שעות מיוחדות להפעיל את המערכת ולעשות השוואה לחשבון של אשתקד באותו זמן, ואז לקבל.

דוד אזולאי: אבל יחד עם זה, מה אומרים להם?

דוד אזולאי: עד ה-31 במאי.

דוד אזולאי: ומה אחרי ה-31 במאי?

דוד אזולאי: מה קורה עם זה?

דוד אזולאי: רבותי, אלה דברים שאני מציף את הבעיות הללו, אני גם שואל שאלות ואני לא רוצה גם לערבב את שני התחומים, אבל אני כבר מדבר אז אני אזכיר גם את הנושא של המקררים.

דוד אזולאי: כשמדובר על מקררים – המדינה קבעה שצריכים להחליף מקררים שנמצאים 7 שנים, בגלל שהם צורכי אנרגיה.

דוד אזולאי: אבל יחד עם זה, מי זכאי, מי לא זכאי.

דוד אזולאי: האם מישהו מפקח?

דוד אזולאי: סתם, ישבתי עם מנהלת הוועדה היום ושאלתי אותה שאלה ואמרתי לה תבדקי לי את זה.

דוד אזולאי: מה קורה, החליטו על מקרר X, Y, Z, שהם נמצאים במבצע.

דוד אזולאי: קבעו מחירים?

דוד אזולאי: מישהו מפקח על המחירים או שפה ההזדמנות היא לתת לכמה יבואנים לעשות קופה מהצד.

דוד אזולאי: אני לא יודע.

דוד אזולאי: אני לא מכיר, אני לא יודע.

דוד אזולאי: אבל תשמעו רבותי, אם הוחלט ללכת על איזה שהוא מבצע של החלפת מקררים, מישהו צריך לפקח על המערכת הזאת, מישהו צריך לבדוק האם בינתיים אותו יבואן לא הקפיץ את המחירים כדי להרוויח.

דוד אזולאי: לא יודע.

דוד אזולאי: אז אלה דברים שאנחנו צריכים לבדוק אותם, להציף אותם ואם צריך לתקן דברים בשביל זה אנחנו פה, בשביל לתקן את הדברים.

דוד אזולאי: אני אתחיל בנושא - - -

מרינה סולודקין: רגע אחד, זה לא בכל הציבורים.

מרינה סולודקין: אני כשעבדתי בפריימריז של ציפי, כשאני טלפנתי לאנשים, אמרו לי מה עם המקררים.

דוד אזולאי: לא ידעתי שאת עובדת עם ציפי.

מרינה סולודקין: אבל מה שאני אומרת - מה עם המקררים, אז אתה מבין?

שלומית אבינח: בואו נעשה הפרדה בתוך הפרוטוקול.

דוד אזולאי: אני מקבל את ההצעה של מנהלת הוועדה.

דוד אזולאי: הנושא הראשון, כפי שכתוב לכם בסדר היום, נושא החלפת המקררים הישנים לצורך חסכון בחשמל.

דוד אזולאי: אני מבין שזו יזמה של משרד האנרגיה, יש פה נציג של המשרד, בבקשה אדוני.

אדי בית הזבדי: שלום, שמי אדי בית הזבדי, אני מנהל האגף לשימור אנרגיה ממשרד האנרגיה והמים.

אדי בית הזבדי: אני ועמיתי הכנו לפני שנתיים תכנית לאומית להתייעלות אנרגטית בכלל המשק, בכל המגזרים, ועל פי התכנית הזאת גם נכנסנו למגזר הביתי, ומצאנו שהמגזר הביתי יכול לתרום כ-47% מהחיסכון מכלל 20% החיסכון הצפוי בשנת 2020.

אדי בית הזבדי: זאת אומרת 47% מ-20% זה רק המגזר הביתי.

אדי בית הזבדי: אנחנו אתרנו כשלי שוק במגזר הביתי.

אדי בית הזבדי: במגזר הביתי כמובן יש בעיקר את מכשירי החשמל הביתיים, ואת המבנה עצמו.

אדי בית הזבדי: במבנה עצמו, הטיפול במבנה הוא טיפול מאד יקר ולכן הלכנו לנושא של מכשירי החשמל, שזה לכל אחד מאיתנו יש בבית.

אדי בית הזבדי: בדקנו, ומאחר שיש כבר תקנות והתקנות שנכנסו לתוקף ב-1 בינואר 2005 כבר יצרו את הפול הזה שבארץ היא אפשר להביא מכשירים לא יעילים, שלא אנחנו אישרנו אותם, התקנות נכנסו לתוקף ב-2005 ולכן כל המבצעים שלנו הם מבצעים על מכשירים שקיימים בשוק, לפני 2005.

אדי בית הזבדי: הבדיקות נעשו כמובן, בסיס הבדיקות הוא נתונים סטטיסטיים של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, ונתונים של כניסה של מוצרי חשמל לבית ואבחן של אוכלוסיות.

אדי בית הזבדי: אבחנו שקיימות אוכלוסיות שמן הסתם לא יחליפו מכשיר חשמלי גם בן 20 שנה, אם הוא לא התקלקל.

אדי בית הזבדי: אבחנו אוכלוסיות שגם אם הוא יתקלקל, אז הם יתקנו אותו 30 פעם כי אין להם כסף בשביל לתת את הקפיטל הראשון.

אדי בית הזבדי: חשבנו על שני פרויקטים ובאנו עם זה.

אדי בית הזבדי: אגב הפרויקט הוא יזמה שלנו.

אדי בית הזבדי: היזמה שלנו אושרה על ידי האוצר, במסגרת התכנית הלאומית להפחתת פליטות.

אדי בית הזבדי: אני חוזר – התכנית הלאומית להפחתת פליטות ולאו דווקא תכנית לאומית לחסכון באנרגיה או בחשמל.

אדי בית הזבדי: נתנו לנו לטפל במגזר הביתי.

אדי בית הזבדי: הכנו תכניות, יצאנו במכרזים.

אדי בית הזבדי: המכרז הראשון יועד לאוכלוסייה החלשה.

אדי בית הזבדי: אנחנו פנינו לביטוח הלאומי ובשיתוף פעולה איתם איתרנו, כי אנחנו לא מכירים את האוכלוסיות, אנחנו מומחים לאנרגיה.

אדי בית הזבדי: ביקשנו לדעת מי האוכלוסייה הכי חלשה במשק, והם הגדירו לנו – מקבלי הבטחת הכנסה, מקבלי השלמת הכנסה.

ישראל אייכלר: למה כתוב מקבלי הבטחת הכנסה מהביטוח הלאומי?

ישראל אייכלר: לא ידעתם שיש עשרות אלפי מקבלי הבטחת הכנסה שלא מהמשרד לביטוח לאומי?

אדי בית הזבדי: לא.

אדי בית הזבדי: אנחנו בעניין של אנרגיה, אנחנו לא מומחים לסוציאליות.

אדי בית הזבדי: אנחנו לפני כן עשינו פיילוט עם משרד הרווחה.

אדי בית הזבדי: לא קיבלנו מהם שום מידע אחר בעניין הזה.

אדי בית הזבדי: אני לא מנסה להתחמק מהעניין, זאת הייתה התמונה.

אדי בית הזבדי: אנחנו ישבנו אצל הסמנכ"לית של הביטוח הלאומי, והיא הגדירה לנו את האוכלוסיות.

אדי בית הזבדי: אני מניח שאם היינו יודעים, מן הסתם היינו מנסים להגיע לאוכלוסיות אחרות.

אדי בית הזבדי: ברגע שנודע לנו שיש אוכלוסיות אחרות, גם כן ניסינו לבדוק את זה, לבדוק מי האוכלוסיות האחרות, איך מגיעים אליהן, אם יש דטא בייס.

אדי בית הזבדי: אגב, אנחנו עובדים, לידיעתכם, אנחנו לא מוכרים מקררים בחנויות לכל מאן דבעי, איזה דגם ואיזה זה.

אדי בית הזבדי: אנחנו עובדים כך שקודם כל יש מערכת ניהול שהיא מהביטוח הלאומי.

אדי בית הזבדי: בן אדם שזכאי ל-60% מענק ניגש עם תעודת הזהות שלו - - -

שלומית אבינח: כמו שבהנחות חשמל.

אדי בית הזבדי: אני מדבר כרגע על הפרויקט הראשון של המקררים.

אדי בית הזבדי: הבן אדם ניגש, אנחנו לא מזהים אותו, לא יודעים מי הוא, אין לנו קשר, אנחנו לא מחלקים את זה לחברים שלנו.

שלומית אבינח: איך הפנייה נעשתה?

שלומית אבינח: הביטוח הלאומי הודיע לאנשים?

אדי בית הזבדי: לא, לא, הביטוח הלאומי גם לא הודיע לאנשים.

אדי בית הזבדי: אנחנו פרסמנו, אני יכול להגיד לכם איפה פרסמנו.

אדי בית הזבדי: פרסמנו כמובן ברדיו, בקול ברמה, רדיו קול חי, שמס, קול ישראל, א', ב', ג', אתרי אינטרנט, YNET, וואלה, ZAP, כיכר השבת, כול אל עארב - - -

שלומית אבינח: מתי התחיל המבצע?

אדי בית הזבדי: המבצע של האוכלוסייה החלשה התחיל אם אני לא טועה ב-15 בדצמבר.

דוד אזולאי: כלומר, קבעתם קריטריונים באותו פרסום.

אדי בית הזבדי: קבענו קריטריונים.

דוד אזולאי: ואז מי שענה על הקריטריונים יכל לגשת.

דוד אזולאי: מי בדק אם הוא ענה על הקריטריונים?

אדי בית הזבדי: המערכת.

אדי בית הזבדי: מערכת הניהול.

אדי בית הזבדי: ניגשת עם תעודת הזהות, הקלידו, המערכת לא יכלה לאתר או לבחור או לעשות דטא בייס של כולם.

אדי בית הזבדי: ברגע שניגשת אם תעודת הזהות שלך והסמכת שיבדקו אם אתה זכאי או לא זכאי - - -

שלומית אבינח: אבל איך הבן אדם יודע לגשת לספק?

שלומית אבינח: איך הוא יודע שהוא במכרז?

אדי בית הזבדי: זה פורסם באינטרנט, מפורסם בעיתון.

שלומית אבינח: אני שואלת שאלה מכוונת, שאלה מנחה.

שלומית אבינח: איך בן אדם שמקבל הבטחת הכנסה, איך הוא יודע, אם הוא לא מחובר לאינטרנט, אין לו אינטרנט.

אדי בית הזבדי: מלכתחילה אנחנו ביקשנו להודיע לכלל האוכלוסייה המקבלת הבטחת הכנסה.

אדי בית הזבדי: ברור לך שאם היינו צריכים - - -

שלומית אבינח: אני שוב שואלת שאלה על השולחן.

אדי בית הזבדי: שאלה על השולחן – יש כ-280,000 מקבלי הבטחת הכנסה והשלמת הכנסה.

אדי בית הזבדי: המבצע היה על 21 מקררים, אז אם - - -

אור עמית: 21 סוגים?

אדי בית הזבדי: 21,000.

דוד אזולאי: יש לך מושג כמה נוצל?

אדי בית הזבדי: בוודאי.

אדי בית הזבדי: מה-21,000, אני חושב ש-20,780, משהו כזה, כמעט ניצול מלא.

אדי בית הזבדי: אנחנו מלכתחילה ביקשנו מהביטוח הלאומי את שיתוף הפעולה ופנייה לזכאים להודיע להם שזה מכרז שכל הקודם זוכה.

אדי בית הזבדי: ביטוח לאומי, משיקוליו הוא, החליט שהוא לא יכול לעשות את הדבר הזה.

אדי בית הזבדי: הייתי גם כן מוכן לשלם כסף עבור הדואר, אבל כנראה שזה לא כל כך עבד.

אדי בית הזבדי: יש כנראה סיבות אחרות למה לא.

אדי בית הזבדי: ברגע שגילינו שיש בעיה של אוכלוסיות מסוימות, ישבנו מול הביטוח הלאומי, איתרנו אוכלוסייה נוספת של מקבלות מזונות.

אדי בית הזבדי: ישבנו מול משרד החינוך, ברגע שנודע לנו על האברכים מקבלי קצבה כזו או אחרת.

אדי בית הזבדי: פנינו למשרד המשפטים לקבל - - -

ישראל אייכלר: הם הצליחו להשתתף?

אדי בית הזבדי: רק רגע.

אדי בית הזבדי: פנינו למשרד המשפטים.

אדי בית הזבדי: הפנייה הראשונה שלנו למשרד המשפטים קבעה בהחלט שאם אנחנו נותנים לאברכים מקבלי הבטחת הכנסה, אנחנו צריכים לתת גם לסטודנטים מקבלי הבטחת הכנסה.

ישראל אייכלר: למה לא?

אדי בית הזבדי: בסדר.

אדי בית הזבדי: אני לא אומר שלא, אבל אתה מבין שזה לא קורה מהיום להיום.

אדי בית הזבדי: שלחנו שאלה, קיבלנו תשובה, קיימנו דיון במשרד המשפטים לפני שבועיים ואנחנו מתכוונים לאתר את כל הזכאים, מהרמה של אברכים מקבלי הבטחת הכנסה, פלוס סטודנטים מקבלי הבטחת הכנסה ובפרויקטים אחרים נוספים שיהיו מיועדים אך ורק לאוכלוסייה הזאת, נשלב גם אותם.

ישראל אייכלר: למה פרויקטים אחרים, למה לא בפרויקט הזה?

אדי בית הזבדי: הפרויקט הזה ממומן ב-30%.

אדי בית הזבדי: מי שרוצה יכול לגשת, הוא לא צריך אותנו.

אדי בית הזבדי: אתה רוצה סבסוד של 60%.

ישראל אייכלר: לא, לא, אני מדבר על הפרויקט של האוכלוסייה החלשה שנתתם.

אדי בית הזבדי: אני מדבר על הפרויקט של האוכלוסייה החלשה.

אדי בית הזבדי: במידה ויהיה פרויקט - - -

דוד אזולאי: תראה, התחושה שלי שאתה, עד שתקבל את התשובות - - -

אדי בית הזבדי: לא, תשובות יש לי.

דוד אזולאי: אבל בעצם כבר לא יהיה במלאי, נגמר.

דוד אזולאי: זאת השאלה.

אדי בית הזבדי: זה לא מכרז אחד.

אדי בית הזבדי: אנחנו יצאנו עם מכרז לאוכלוסייה חדשה, כל המקררים אזלו, אגב תוך שבוע.

אדי בית הזבדי: הפרויקט היה צריך להיות לשנה, נגמר בשבוע.

אדי בית הזבדי: אחרי זה יצאנו עם מכרז לאוכלוסייה הכלכלית, ובאוכלוסייה הכללית אנחנו סיפקנו כ-47,000 מקררים לפני שלושה שבועות.

דוד אזולאי: מתוך?

אדי בית הזבדי: לא, המכרז היה על 47,000 מקררים, תוך שלושה שבועות נמכרו כ-35,000 מקררים.

אור עמית: מתי המכרז הזה יצא?

אדי בית הזבדי: ב-17 באפריל, אם אני לא טועה, ממש בשבוע שאחרי פסח, ביום שלישי, אז תמצאי את התאריך.

אדי בית הזבדי: המקררים מהדגמים הגדולים יותר אזלו תוך שבועיים.

אדי בית הזבדי: אנחנו הגדלנו אפילו את המכסה על חשבון המקררים הפחות נמכרים, והיום אנחנו נמצאים בסך הכל ב-12,000 מקריים, שעדיין לא נוצלו אבל הפרויקט הוא לשנה, כך שאנחנו מאמינים שהוא כן ינוצל.

אדי בית הזבדי: יצאנו למכרז נוסף לאוכלוסייה הכללית שנסגר לפני יומיים, וכבר פתחנו אותו.

אדי בית הזבדי: אנחנו במכרז השני כבר הובא לידיעתנו שיש בעיה נוספת, מקררים שומרי שבת ושומרי שבת למהדרין.

אדי בית הזבדי: גם את הנושא הזה תקפנו וגם את הנושא הזה, במכרז הנוכחי - - -

דוד אזולאי: נתתם לזה מענה במכרז.

אדי בית הזבדי: נתנו.

אדי בית הזבדי: למרות שהמכרז כבר יצא לאור, אנחנו הכנסנו הבהרות וביקשנו להוסיף.

אדי בית הזבדי: ביקשנו מכל הספקים, מי שיש לו מקררים שומרי שבת למהדרין, שיציע גם אותם.

דוד אזולאי: אתם שמתם לב, מה שקרה כאן בעצם, מידרתם אוכלוסיות שלמות מהמבצע החשוב הזה.

דוד אזולאי: אני לא רוצה לחשוד חלילה וחס שהתכוונתם לכך, אבל שים לב.

דוד אזולאי: יש אוכלוסייה אחת שהיא מקבלת הבטחת הכנסה, שהם לא נמצאים בביטוח הלאומי, הם נמצאים דווקא במשרד החינוך, וגם סטודנטים; ובנוסף לכל, גם אם כן, אז בעצם יש קבוצה אחת שלא יכולה להנות מהעניין הזה, בגלל שהם שומרי שבת.

אדי בית הזבדי: אוקי, צר לי, אולי טיפה לאכזב אותך.

אדי בית הזבדי: קודם כל אנחנו לא מידרנו ולא הייתה לנו כוונה למדר.

אדי בית הזבדי: העניין שלנו עם המקרר הוא בזבזן בחשמל.

אדי בית הזבדי: אם הוא יושב אצלך, אצלו או אצלו או אצלי, זה לא משנה מאיפה זה בא.

אדי בית הזבדי: אנחנו, מכלול הידע שלנו זה התמחות באנרגיה ואנחנו לא יכולים לדעת דברים, אלא אם כן הם עולים.

אדי בית הזבדי: אם באותה נשימה שאמרתם לנו שיש גם כן אברכים, היינו יודעים שגם קיימת בעיה של שבת, מן הסתם הדבר הזה לא היה עולה במכרז השני, היינו כבר פותרים אותו מזמן.

אדי בית הזבדי: וברגע שקיבלנו את המידע הזה, בדקנו את זה בצורה רצינית ביותר, עם שני המכונים המוסמכים או המוכרים בארץ, אחד צומת ואחד ההלכה, אני לא זוכר את השם, סליחה, תסלחו לי; וקיבלנו את התשומות שלהם וביקשנו במכרז הנוכחי שנסגר ביום ראשון, לצרף תעודות שלהם.

אדי בית הזבדי: ואני שמח לומר שבמכרז הזה יש פתרון לכל הגדלים של המקררים ויש תעודות ויש אישורים.

אדי בית הזבדי: לפחות את העניין הזה פתרנו.

דוד אזולאי: גם שומרי שבת שזכאים יכולים להשתתף.

אדי בית הזבדי: שומרי שבת למהדרין.

אדי בית הזבדי: לא זו בלבד, אנחנו עוד לא פתחנו, עוד לא דרגנו, אבל ברגע שאנחנו נדרג - - -

שלומית אבינח: מתי זה ייצא?

שלומית אבינח: מתי בן אדם, משפחה, מתי היא תוכל לרכוש את המקרר שהיא רוצה?

אדי בית הזבדי: אז אנחנו מאד מאד מקווים שזה לפתחך.

אדי בית הזבדי: כמו שאתה יודע, כרגע אמנם המכרז יצא ונסגר, אבל כרגע התקציב הוא די מוקפא.

ישראל אייכלר: למה, כי הממשלה התרחבה?

אדי בית הזבדי: לא, זה עוד לפני הממשלה וזה עוד לפני שדיברו אפילו על בחירות.

אדי בית הזבדי: אני אבקש לדבר איתך אחרי זה ביחידות על העניין הזה.

אדי בית הזבדי: אנחנו בעניין הזה, זאת אומרת עשינו הכל על מנת – אלף, לא למדר אף אחד, ב', לתת פתרון לכל הבעיות שצצו.

אדי בית הזבדי: ג' - - -

אבנר עורקבי: למה לא עשיתם את זה קודם?

אדי בית הזבדי: כי אנחנו מומחים לאנרגיה, אנחנו לא מומחים ל - - -

אבנר עורקבי: אנחנו ציבור שומרי השבת לא יכולים - - -

דוד אזולאי: סליחה רגע.

אדי בית הזבדי: אני רוצה לספר לך שיש מכירות גם ביישובים חרדיים כמו בבית"ר עילית נמכרו מקררים כאלה.

אבנר עורקבי: אני לא יחיד בארץ.

אבנר עורקבי: אז מה אתה רוצה להגיד לי, שאני צריך להיות ממודר?

אדי בית הזבדי: אף אחד לא ממדר אותך.

אדי בית הזבדי: אף אחד אין לו עניין למדר אותך.

אבנר עורקבי: אמרת שאני לא יחידי בארץ, אני צריך להיות ממודר?

אבנר עורקבי: אנחנו 80% מהתושבים שומרי השבת.

דוד אזולאי: שלום, ברוך הבא, טוב לדעת שהגעת, אבנר, ברוך הבא.

דוד אזולאי: מה שלומך?

אבנר עורקבי: לא טוב.

אבנר עורקבי: כשאני שומע את הדברים האלה – אז לא טוב.

דוד אזולאי: תהיה רגוע וניתן לך דבר ותוכל להגיד את מה שאתה רוצה.

דוד אזולאי: רק עוד דבר אחד שאני רוצה להבהיר בעניין הזה.

דוד אזולאי: אני רוצה שתדע, אני אישית פניתי לשר התשתיות, ידידנו השר עוזי לנדאו - - -

אדי בית הזבדי: בעניין האברכים.

דוד אזולאי: נכון.

אדי בית הזבדי: ואני עניתי לך.

דוד אזולאי: אוקי, בסדר.

דוד אזולאי: חשבתי שמישהו יגיד - - -

אדי בית הזבדי: אני חושב שגם אתה פנית.

דוד אזולאי: אני פניתי, את זה אני יודע.

ישראל אייכלר: אני פניתי ומבחן התוצאה לציבור הזה של מקבלי הבטחת הכנסה שלא דרך הביטוח הלאומי, אין מקררים וזאת אפליה ברורה, בהנחה, ואני מניח שבאמת לא הייתה לכם שום כוונה.

ישראל אייכלר: אבל גם אחרי שהערנו לשר, לא תוקן הדבר.

אדי בית הזבדי: הדבר בהחלט תוקן.

אדי בית הזבדי: אנחנו לא, במכרזים הנוכחיים - - -

ישראל אייכלר: אבל אתה אומר שאין תקציב למכרזים האלה.

אדי בית הזבדי: אני מסביר לך מה שקרה פה.

אדי בית הזבדי: קודם כל המקררים במכרז הראשון נגמרו תוך שבוע.

אדי בית הזבדי: אפילו אם אני אעשה הוקוס פוקוס אני לא יכול - - -

דוד אזולאי: רגע אדי, מה ציפיתם?

דוד אזולאי: עם כזה מבצע שהציבור יישב בבית, כשיש לו הזדמנות להחליף מקרר.

דוד אזולאי: מה הוא יעשה?

שלומית אבינח: כמה כסף היה התקציב הראשון?

אדי בית הזבדי: במכרז הראשון אנחנו שילמנו כ-37 מיליון שקלים.

אדי בית הזבדי: במכרז השני אנחנו נשלם בסופו כ-50 מיליון שקלים.

שלומית אבינח: 37 מיליון זה גם האוכלוסייה החלשה וגם הכללית?

אדי בית הזבדי: לא, לא, זה רק לאוכלוסייה החלשה.

אדי בית הזבדי: זה לגבי 21,000 מקררים.

אדי בית הזבדי: לגבי 47,000 מקררים אנחנו נשלם גם 50 מיליון שקלים ולגבי המכרז החדש שבינתיים המצב שלו כמו שאתם שומעים, גם פה זה 50%.

שלומית אבינח: הוא מוקפא.

אדי בית הזבדי: המכרז לא מוקפא.

אדי בית הזבדי: הובטח לנו שעד אמצע יוני יאשרו, אבל - - -

דוד אזולאי: בוא נגיד, צריך כיסוי תקציבי.

דוד אזולאי: המכרז קיים, יצא, אבל צריך כיסוי תקציבי.

אדי בית הזבדי: אגב, הייתה פה החלטת ממשלה על הפרויקטים האלה בהפחתת פליטות ואני פשוט כנראה לא כל כך מבין איך הדברים עובדים, אבל - - -

דוד אזולאי: טוב.

שלומית אבינח: בכמה מקררים מדובר במכרז החדש?

אדי בית הזבדי: במכרז החדש גם מדובר בכ-47,000-50,000 מקררים.

אדי בית הזבדי: בסך הכל אנחנו מכניסים, מזרימים - - -

שלומית אבינח: לכלל האוכלוסייה?

אדי בית הזבדי: כן.

אדי בית הזבדי: ואחריו צריך לבוא מכרז לאוכלוסייה החלשה.

אדי בית הזבדי: אם הכל יהיה בסדר אני מניח שאנחנו נצא למכרז בסביבות חודש אוגוסט-ספטמבר, והחלוקה תהיה בסביבות בערך חודש וחצי-חודשיים - - -

שלומית אבינח: זה לחלשה אתה מדבר.

אור עמית: מה ההבדל בין המכרזים לאוכלוסייה חלשה ו - - -

דוד אזולאי: לא רבותי.

דוד אזולאי: גברתי, אני אאפשר לך.

אבנר עורקבי: אם יש הבדלים אנחנו צריכים לשמוע אותם, אם יש הבדלים בין מכרז למכרז.

דוד אזולאי: תשמע, אתה תשאל וגם תקבל תשובות.

דוד אזולאי: בבקשה, חברת הכנסת מרינה סולודקין.

מרינה סולודקין: אני במבצעים הראשונים התחלתי לקבל תלונות, ואתה צודק שלא היה מספיק פרסום.

מרינה סולודקין: גם לא הגיעו לכאן כדי להסביר את כל הפרטים, שאנחנו מייצגים את האוכלוסיות החלשות והנחלשות.

מרינה סולודקין: ואני אגיד לכם שבמבצעים הראשונים אני קיבלתי תלונות שהיו תורים גדולים להחליף את המקררים, ובתורים האלה עמדו בדואים ועולים חדשים ביחד.

מרינה סולודקין: והיו סצנות לא נעימות בכלל ועכשיו אני מבינה שזה היה מספר מוגבל של מקררים, 21,000.

מרינה סולודקין: אז כל התלונות שאני קיבלתי, שאנשים אפילו הגיעו, אבל לא הצליחו, בגלל שהטבע של האוכלוסיות שונה מאד, ואני גם לא חושבת שזה טענות שלי למשרד האנרגיה, כי אני מקבלת את ההסבר שלך, שזו אידיאולוגיה להחליף כדי שיהיה חסכון.

מרינה סולודקין: אבל מישהו, ואנחנו צריכים לחשוב מי, צריך לחשוב גם על סדר וגם צדק וגם הרבה דברים אחרים.

מרינה סולודקין: אתה מדבר רק על מקררים ואני - - -

אדי בית הזבדי: לא, יש גם כן מזגנים ויצאנו - - -

מרינה סולודקין: מזגנים.

מרינה סולודקין: אצלי ההיסטוריה הייתה עם צעקות.

מרינה סולודקין: במזגנים, בגלל שאנשים פנו אלי, שמחליפים לאלה שיש, אבל להרבה אנשים אין והם לא מסוכנים.

אדי בית הזבדי: זה פרויקט לחיסכון באנרגיה, זה לא פרויקט ל - - -

מרינה סולודקין: בטוח, אני מבינה.

מרינה סולודקין: אבל מה שאני אומרת, פתאום את יושבת תחת התקפות, טלפונים, 1,000 טלפונים ביום, אז מה שאני אומרת שאנחנו חייבים תקשורת, וזה צריך להיות לא רק בין הכנסת לעם.

שלומית אבינח: אני לא שמעתי אל המבצע הזה.

שלומית אבינח: קיבלנו פנייה, הנה, יש פה פנייה שנשלחה שקיבלנו.

מרינה סולודקין: אז מה שאני מבקשת, להסביר בחוברת לוועדה מה קורה פה.

אדי בית הזבדי: אני יכול להתייחס.

אדי בית הזבדי: אנחנו יצאנו עם כמה וכמה מבצעים.

דוד אזולאי: דקה, תרשה לי.

דוד אזולאי: אני אאפשר לך לענות, אבל רק נעשה סיבוב ונשמע כמה חברים ואחר כך תוכל לענות לכולם ביחד.

דוד אזולאי: אני גם רוצה אחר כך להתייחס, מעניין מה אתם עושים עם המקררים הישנים.

דוד אזולאי: זה מעניין אותי סתם, בלי קשר לעניין.

ישראל אייכלר: אולי אפשר להעביר אותם לאנשים שאין להם, במזגנים בעיקר.

שלומית אבינח: עושים גריטה.

אור עמית: אז מה עשינו בזה?

אדי בית הזבדי: אנחנו רוצים לחסל את הבזבזנים, לא להעביר אותם למקומות אחרים.

דוד אזולאי: אז מה הועילו חכמים בתקנתם?

דוד אזולאי: בבקשה, חבר הכנסת אייכלר.

אדי בית הזבדי: ואז המסכן שאין לו כסף לשלם חשמל, ישלם גם כן חשמל בשמיים.

ישראל אייכלר: אדוני יושב הראש, מנהלת הוועדה וחברי הכנסת.

ישראל אייכלר: קודם כל, השם בית הזבדי, זבד זה דורון, מתנה.

ישראל אייכלר: אז בית הזבדי זכה לחלק דורונות, מתנות לעם ישראל.

שלומית אבינח: יש פה גם את דורון, ממשרד התשתיות.

ישראל אייכלר: אז דורון זה בכלל.

ישראל אייכלר: זבד ודורון זה בעצם כמעט אותו דבר, ולכן קודם כל צריך לברך על המבצע הזה.

ישראל אייכלר: אני לא יודע כמה אנרגיה תחסכו, אבל הרבה אנשים יברכו אתכם על זה שיש להם.

ישראל אייכלר: מדובר באנשים שלא יכולים להשיג את הפריג'ידר החדש.

ישראל אייכלר: טוב אמרת שאנשים מתקנים הרבה פעמים וכל תיקון ותיקון זה תיקון בשביל הטכנאי, כי הוא מקבל 250 שקלים בשביל לבוא ולהגיד שזה הגומי של הדלת והטכנאי השני אומר, ואני אומר לכם מניסיון, שזה גז חסר.

ישראל אייכלר: והטכנאי השלישי בא ואומר – הלך המנוע.

ישראל אייכלר: הטכנאי הרביעי אומר – חבל, לך תקנה פריג'ידר חדש.

דוד אזולאי: אתה יודע, כל מה שאתה אומר חשבתי שזה קורה רק אצלי.

ישראל אייכלר: לא, זה קרה אצלי.

דוד אזולאי: לא היה לי נעים להגיד את זה.

ישראל אייכלר: ועד שאמרתי בוא נקנה פריג'ידר חדש, בלי הנחות, בלי שום דבר, אבל רוב האזרחים לא יכולים להרשות לעצמם פריג'ידר חדש, ולכן זה מאד מאד חשוב ההחלפה.

ישראל אייכלר: אבל, אחרי שאתה ממונה רק על האנרגיה ולא יכולת לדעת שיש עשרות אלפי אברכים שמודרו בתכנית הזאת - - -

אור עמית: וסטודנטים.

ישראל אייכלר: וסטודנטים.

אדי בית הזבדי: אני מאד מבקש, המילה 'מודרו' היא מילה מאד קשה למה שאנחנו עושים.

ישראל אייכלר: לא לך אמרתי.

אדי בית הזבדי: אתה ממדר כשאתה יודע שיש לך כוונה.

אדי בית הזבדי: כשאין לך כוונה אתה לא ממדר.

ישראל אייכלר: אז זהו, אתה כאיש משרד האנרגיה אני משוכנע והצלחת לשכנע אותנו שלא היה לך שום דבר, ואתה בא בתום לב ובלב טהור.

ישראל אייכלר: אבל המדינה כמדינה יצרה מציאות.

ישראל אייכלר: אני לא יודע אם זה הביטוח הלאומי היה צריך להגיד שיש עוד איזה כמה עשרות אלפי סטודנטים ואברכים שלא נמצאים בביטוח הלאומי והיו צריכים להגיד לך את זה.

ישראל אייכלר: או השר, ברגע שנודע לו היה צריך להכניס מיד את ה - - -

דוד אזולאי: והוא ידע את זה.

ישראל אייכלר: והוא ידע את זה והודענו לו את זה.

ישראל אייכלר: המדינה, מדינת ישראל, עשתה פה מעשה של אפליה ואיך זה נקרא – Discrimination, אפליה שבעולם כולו לא מקובל היום.

ישראל אייכלר: זה יכול לקרות רק בישראל ורק כלפי ציבורים מסוימים.

ישראל אייכלר: אוי ואבוי אם היו עושים את זה כלפי הבדואים, חס וחלילה, ואז יש להם פה נציגים שלא היו מרשים לנו את זה, ובתקשורת היו אומרים שמדינת ישראל היא מדינה גזענית וכל מיני דברים כאלה.

ישראל אייכלר: פה זה עבר בשלום.

ישראל אייכלר: מה שמדאיג אותי, נניח שהייתה פשלה.

ישראל אייכלר: אז אומרים – בואו נתקן את זה מיד.

ישראל אייכלר: מדאיג אותי שאתה אומר שבמכרז הבא, שאתה עדיין מחכה לתקציב, אז זה יהיה.

אדי בית הזבדי: אגב, היה תקציב לזה, אחרת לא הייתי יוצא למכרז, אתה יודע.

ישראל אייכלר: אז שוב אנחנו עומדים - - -

אדי בית הזבדי: איתך יושב סגן השר.

ישראל אייכלר: אני כאזרח וכמייצג אזרחים, רואה פה מצב שהוא, אני לא יודע להגדיר אותו.

ישראל אייכלר: המצב עצמו מגדיר את עצמו.

ישראל אייכלר: הציבור יראה ו - - -

מרינה סולודקין: אפשר גם זווית אחרת.

מרינה סולודקין: האברכים הם אנשים צעירים ואנחנו מדברים על אוכלוסיות חלשות וזקנות, אני חושבת שקודם כל הם צריכים לדבר.

מרינה סולודקין: ובגלל זה צריכים קריטריונים - - -

ישראל אייכלר: אבל יש גם עולים צעירים, לא רק קשישים.

מרינה סולודקין: עולים צעירים, אני לא חושבת שהם צריכים לקבל משהו מהמדינה, אבל זו עמדה אישית.

ישראל אייכלר: טוב, אז זה הוויכוח בין קומוניזם לבין קפיטליזם.

ישראל אייכלר: נעשה את זה במדור לפילוסופיה.

אדי בית הזבדי: אנחנו לא הבחנו בין צעירים למבוגרים.

אדי בית הזבדי: כל מי שהיה זכאי על פי הקריטריונים שנקבעו, בשיתוף עם המוסד לביטוח לאומי, אנחנו אפילו לא הכרנו אותו.

ישראל אייכלר: אני מאמין לך.

ישראל אייכלר: אבל אנחנו כוועדת כנסת, הקריטריון לא היה בסדר.

שלומית אבינח: רגע, אבל לי לא ברור משהו בעניין.

שלומית אבינח: כשבן אדם רוצה לגשת להחליף מקרר, הוא צריך להציג תעודת זהות בפרהסיה, כאילו לספק – אני זכאי.

שלומית אבינח: איך זה הולך?

שלומית אבינח: מדובר פה גם באיזו שהיא - - -

דוד אזולאי: דווקא לדעתי השיטה היא שיטה ראויה ומכובדת - - -פ

שלומית אבינח: לא, אבל איך הספק באמת יודע?

דוד אזולאי: משום שלא הייתה פה פגיעה בצנעת הפרט.

דוד אזולאי: עצם העובדה שאדם יכול - - -

שלומית אבינח: כשהוא מגיע עם תעודת זהות לספק?

אדי בית הזבדי: הוא מגיע ומקלידים את תעודת הזהות שלו.

אדי בית הזבדי: שום פרט אחר לא נמסר – כן או לא.

אדי בית הזבדי: מאחר שאת באת כבר לקבל, אז מן הסתם את רוצה שמית שהוא יוכיח, איך הוא יכול להוכיח?

שלומית אבינח: ברור, אבל אם הביטוח הלאומי העביר את הנתונים שלהם לספק.

אדי בית הזבדי: אבל הביטוח הלאומי לא העביר את הנתונים לספק.

אדי בית הזבדי: הנתונים נמצאים בממשל זמין, בפרויקט שם.

ישראל אייכלר: שהוא זכאי.

אדי בית הזבדי: כן, והספק לא יכול לקבל דטא בייס של אנשים זכאים.

אדי בית הזבדי: הוא לא יכול.

דוד אזולאי: לדעתי דווקא הרעיון הזה מוצא חן בעיני והוא רעיון מבורך, ואני חושב שבאמת פה עשיתם דבר ראוי ומכובד.

ישראל אייכלר: אבל כשאתה עושה דבר בצורה, גם מבחינת כמויות, אם אני לוקח כיכר לחם אחת וזורק למחנה עובדים שעובדים כל היום, אני גורם למלחמה ביניהם.

ישראל אייכלר: וזה מה שהזכירה ורמזה חברת הכנסת מרינה סולודקין.

ישראל אייכלר: שאתה יוצא למבצע כזה, אתה צריך להכין מספיק מקררים למספר האנשים הזכאים שהם בפוטנציאל שיבואו.

ישראל אייכלר: אתה לא יכול לזרוק לחם ולהגיד – בואו, תעמדו בתור, כמו בחנויות אחרות שראינו.

ישראל אייכלר: אז עומדים בתור ומחכים ורבים אחד עם השני.

ישראל אייכלר: הייתי באוקראינה, ראיתי תורים, שאלתי מה כתוב פה למעלה, חשבתי שכתוב שם בנק, שמחלקים כסף.

ישראל אייכלר: אז אמרו לי לא, לחם.

ישראל אייכלר: זה היה בשנת 1989 ופעם ראשונה ראיתי את זה.

ישראל אייכלר: דבר שני, כתוב פה ש-17,000 צרכנים נרשמו, מתוכם 3,000 לא נקלטו ו-1,500 - - -

שלומית אבינח: לא, זה משהו אחר, זה הנושא השני.

שלומית אבינח: אתה קפצת.

דוד אזולאי: יש שני נושאים על סדר היום.

ישראל אייכלר: הבנתי.

ישראל אייכלר: אז הדבר השני זה העניין של המהדרין שהזכיר יושב הראש.

ישראל אייכלר: גם את זה צריך לקחת בחשבון.

אדי בית הזבדי: ברגע שנודע לנו – תוך כדי מכרז אנחנו טיפלנו, ובמכרז הנוכחי, זה שנסגר ביום ראשון ופתחנו אותו - - -

שלומית אבינח: תוך כמה חודשים הוא יהיה.

אדי בית הזבדי: יש בהחלט גם פתרון לשומר שבת רגיל וגם לשומר שבת מהדרין, על כל המשתמע.

ישראל אייכלר: אז יש לנו ממך את הבשורה שבמבצע הבא יהיו גם סטודנטים ואברכים המקבלים ממשרד החינוך וגם פריג'ידרים של מהדרין?

אדי בית הזבדי: כן, וגם נשים מקבלות מזונות.

ישראל אייכלר: כן, גם הן לא קיבלו?

אדי בית הזבדי: הן גם לא קיבלו.

אדי בית הזבדי: זה לא שמידרנו דווקא אותם.

אדי בית הזבדי: מי שקיבלנו מהביטוח הלאומי, שם הוא נכנס.

אדי בית הזבדי: אגב, לא אנחנו מוסרים את הדטא בייס, שתבינו שהדטא בייס בא מהביטוח הלאומי.

ישראל אייכלר: אז צריכים להגדיל את הכמות לפי מה שהגדרתם אוכלוסייה.

מרינה סולודקין: יש לנו נציג של הביטוח הלאומי?

שלומית אבינח: לא הזמנו.

דוד אזולאי: לא, אני לא יודע, תראו, הביטוח הלאומי עבד פה עבודה טכנית.

דוד אזולאי: הם ביקשו, קיבלו וזהו, בה זה נגמר.

ישראל אייכלר: זה כשל בירוקרטי, אני מניח שזה כשל בירוקרטי.

שלומית אבינח: הביטוח הלאומי עובד עם חברת חשמל שנים, אבל יש את הנתונים.

ישראל אייכלר: המבחן יהיה בתיקון.

ישראל אייכלר: אם בסיבוב הבא לא יבואו תירוצים שאין מספיק כסף, או אין מספיק פריג'ידרים, אלא באמת יעשו את זה כדרוש, אז אני אדע שמודה ועוזב ירוחם.

ישראל אייכלר: זאת אומרת פעם קודמת הייתה פשלה, קורה, במדינה בירוקרטית כמו שלנו שהביטוח הלאומי לא יודע על זכאי משרד החינוך.

ישראל אייכלר: אבל אם לא - - -

שלומית אבינח: משרד האנרגיה לא יודע.

אדי בית הזבדי: אנחנו לא יודעים על אף אחד.

אדי בית הזבדי: אנחנו עוסקים באנרגיה, סליחה.

ישראל אייכלר: משרד האנרגיה לא אמור לדעת, אבל צריך להיות שילוב, צריכים להיות כמו גלגלים מסתובבים בתוך שעון, שאחד צריך להזין את השני ולא שיבואו.

ישראל אייכלר: אבל השאלה היא מה יהיה.

ישראל אייכלר: אני הבנתי מדבריך שהמכרז הבא לא מאושר עדיין, וזה מה שמדאיג אותי.

דוד אזולאי: לא שלא מאושר, יש מכרז, הוא לא מתוקצב.

ישראל אייכלר: לא מתוקצב עדיין.

אדי בית הזבדי: אני רוצה להבהיר, הייתה החלטת ממשלה, הממשלה תקצבה אותנו לשנתיים ב-270 מיליון שקלים, כולל הפרויקטים האלה.

אדי בית הזבדי: יצאנו ב-2011, ב-2012 אנחנו התחלנו את המכרזים.

אדי בית הזבדי: יצאנו כבר למכרזים ותקעו אותנו.

אדי בית הזבדי: חשבו ש - - -

ישראל אייכלר: למה תקעו?

ישראל אייכלר: הרי התחילו - - -

דוד אזולאי: חשבו שהולכים לבחירות, בסוף לא הולכים לבחירות.

אדי בית הזבדי: לא, לא, זה היה לפני הבחירות.

ישראל אייכלר: קודם כל בחירות זה לא מזיק.

דוד אזולאי: מישהו ידע שהולכים לבחירות, עזוב, נו.

אדי בית הזבדי: כל הסיפור התחיל לפני חודש בערך.

אור עמית: אולי חברת החשמל לא רצתה לחסוך.

ישראל אייכלר: אז אם יתוקן הדבר הזה – אני מברך על התיקון.

אדי בית הזבדי: אני נאיבי, אני לא רוצה לחשוד.

דוד אזולאי: אני חושב שהמבצע הזה או הרעיון הזה הוא רעיון מבורך, הוא רעיון טוב, באמת.

דוד אזולאי: אני חושב גם שהדברים נעשו בצורה ראויה ומכובדת.

דוד אזולאי: יש כאן בעיה ואני חושב שהייתה כאן איזו שהיא פשלה, שחייבים לבוא ולתקן אותה ואני חושב שאנחנו כחברי כנסת נעמוד לצדכם בעניין הזה, מפני שאם מדובר על - - -

ישראל אייכלר: אבל אל תתחייב שלא תתמוך בתקציב אם יהיה קיצוץ בזה.

ישראל אייכלר: כי אם תתחייב, תצטרך לקיים.

ישראל אייכלר: אנחנו הרי כן מכירים.

דוד אזולאי: טוב.

אדי בית הזבדי: אגב, מבחינתנו, שלוש הבעיות שאני מזהה, אנחנו קוראים לזה אוכלוסייה זכאית נוספת, ונושא של מקררים שומרי שבת, מבחינתנו זה נפתר, פתרנו את זה.

אדי בית הזבדי: בכל הפרויקטים הבאים זה יקבל ביטוי.

דוד אזולאי: השאלה, האם כל אותם מקררים שאדוני מדבר עליהם, שיש בהם את המנגנון של שמירת שבת, משתתפים במכרז?

אדי בית הזבדי: אני יכול לומר לך רק אחרי שאני פותח את זה, אבל אני יודע שאנחנו ביקשנו את זה כמגישים את המכרז, יש דרישות קדם שאתה מגיש.

אדי בית הזבדי: זה בדרישות קדם.

אדי בית הזבדי: מי שרוצה להגיש – ספקים, אני יודע שבכל סדרי הגודל, בכל ההיקפים, למשל אנחנו מחלקים את המקררים לשלוש קבוצות, בכל קבוצה כזאת יש לפחות כמה דגמים שהם כן שומרי שבת.

דוד אזולאי: תודה.

דוד אזולאי: דורון.

אדי בית הזבדי: אתם רציתם לדעת משהו בקשר לגריטה.

דורון אהרון: אני פה בכובע של רשות החשמל, לא בכובע אחר.

דוד אזולאי: אדרבא.

דוד אזולאי: זה התחום שלכם.

דוד אזולאי: יש לכם מה להוסיף, אני אשמח לשמוע.

דוד אזולאי: אני צריך לשאול שאלה לגבי הנושא של הפיקוח, על זה לא קיבלתי תשובה.

דוד אזולאי: האם יש פיקוח על אותם ספקים שלא ייווצר מצב שהם מקפיצים מחיר והם נהנים משני העולמות.

אדי בית הזבדי: הם אלף לא יכולים.

אדי בית הזבדי: נוצרה איזו שהיא בעיה שלא הספק, המוביל, בא ומבקש תוספות.

אדי בית הזבדי: אגב, הפרויקט הוא פרויקט סגור.

אדי בית הזבדי: אתה צריך לשלם רק מה שאנחנו פרסמנו, אגורה לא יותר.

אדי בית הזבדי: זה שלוש שנים אחריות, זה הובלה עד פתח הבית, לא משנה באיזו קומה אתה גר ואיפה הבית שלך רחוק מהכביש.

אדי בית הזבדי: זה פירוק והרכבה של דלתות וזה פינוי המקרר הישן לאתר גריטה.

אדי בית הזבדי: אני משלם לספק אך ורק אחרי שהמקרר נגרט באתר גריטה ונגרט בהתאם לכללים של המשרד לאיכות הסביבה ולא לכללים שאני קבעתי.

אורי מקלב: ולא נוצר מצב שזה חזר בדלת האחורית?

אדי בית הזבדי: להגיד לך במיליון אחוז שלא קרה דבר כזה, אני לא יכול להגיד לך.

אדי בית הזבדי: אבל אני חוזר ואומר, הרוב, ב-90%, ב-95% מהמקרים - לא.

אורי מקלב: איך יש לכם פיקוח על זה?

אדי בית הזבדי: אנחנו שלחנו לפחות פעם פעמיים לכל אתר גריטה מפקחים, וגם מפקחים של המשרד לאיכות הסביבה, וגם כשהם טענו או העלו טענות, ברגע שבדקנו וראינו והסברנו להם מה, כי נטען כאילו לאתר הגריטה מגיעים מקררים שלא עובדים בכלל, אז מה הועילו חכמים בטענתם?

אורי מקלב: יש אמירה שאומרת שעל גנב אחד לא מספיק שוטר אחד.

אורי מקלב: על גנב אחד צריך שני שוטרים.

אדי בית הזבדי: אתה יודע מה זה לספק 70,000 מקררים?

אדי בית הזבדי: אתם מתארים לעצמכם איזו לוגיסטיקה?

דוד אזולאי: חבר הכנסת מקלב, אני חושב שצריך להסתכל פה גם על חצי הכוס המלאה.

דוד אזולאי: וחצי הכוס המלאה, היה פה מבצע - - -

אדי בית הזבדי: אז יהיו 5% שעשו - - -

דוד אזולאי: היה פה מבצע ראוי והיה מבצע שאנשים נהנו מהמבצע.

אדי בית הזבדי: אגב, היחיד בעולם.

אדי בית הזבדי: אני בדקתי את זה לפני כן.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כמה עולה מקרר?

אדי בית הזבדי: תלוי איזה דגם ותלוי באיזה מבצע.

אדי בית הזבדי: אם זה מבצע לאוכלוסייה החלשה, אז זה בין 800 שקלים ל-1,300 שקלים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה מה שהוא משלם?

אדי בית הזבדי: זה מה שהוא משלם.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כמה אתם אוספים את הכסף?

אדי בית הזבדי: אני רוצה להבהיר דבר אחד, לשאלתך.

דוד אזולאי: סליחה, לא שמעתי, חברת הכנסת יוליה שמאלוב, מה השאלה שלך?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני שאלתי כמה עולה מקרר וכמה עולה הסבסוד.

אדי בית הזבדי: קודם כל המקררים הם במכרז, אז מראש, בגלל שזה מכרז המחירים היו נמוכים יותר.

אדי בית הזבדי: זאת אומרת, אם בן אדם היה הולך לקרוא את המקרר הזה, מן הסתם זה היה עולה לו לא את המחיר שזה עולה לו פלוס הסבסוד שלנו, אלא יותר מזה.

אדי בית הזבדי: עכשיו בתוך זה תוסיפי שלוש שנים אחריות מלאה, שזה עולה כסף, תוסיפי בתוך זה את ההובלה, את הפינוי ואת הפירוק של הדלתות ואת הקומות, זה הרבה כסף.

שלומית אבינח: מה קורה עם המקררים שאזלו מן המלאי?

אדי בית הזבדי: אזלו מהמלאי.

אדי בית הזבדי: אנחנו לא יכולים, אין לנו כסף אין סופי.

אדי בית הזבדי: נגמר, אנחנו עושים פה, בגלל זה עשינו מכרז נוסף והוספנו אותו.

אדי בית הזבדי: אגב, המקררים לאוכלוסייה החלשה במבצע של המקררים לאוכלוסייה החלשה היו 150 חנויות שהספקים חתמו איתם על הסכמים.

אדי בית הזבדי: במכרז לאוכלוסייה הכללית, על מנת למנוע את מה שאת אמרת, אנחנו דרשנו מהספקים שיגדילו את כמות החנויות ומ-150 זה קפץ ל-550 בערך.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ובכללי כל אחד יכול לבוא ולקבל.

אדי בית הזבדי: כן, לקבל סבסוד של 30%.

שלומית אבינח: לא, אם יש לו מקרר ישן, לא כל אחד.

אדי בית הזבדי: לא כל אחד.

אדי בית הזבדי: רק מי שמחליף, זה מקרר תמורת מקרר.

דוד אזולאי: אז מי שמתחתן לא יכול.

אבנר עורקבי: ומי שאין לו בכלל?

אדי בית הזבדי: סליחה שאני פה גס טיפה - אנחנו לא לשכת הסעד – אנחנו עוסקים בחשמל.

אבנר עורקבי: אז הוא ילך לקנות בדרום תל אביב לקנות מקרר?

דוד אזולאי: כן, כן, תיאורטית כן.

אבנר עורקבי: אז מה הועילו חכמים בתקנתם?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: נו באמת, אבנר, מה אתה רוצה?

דוד אזולאי: אבנר, אין לדבר סוף, באמת.

דוד אזולאי: אנחנו יכולים לבקר והכל, אבל כאשר נעשתה פעולה ברוכה, בואו גם נגיד מילה טובה.

אבנר עורקבי: לא, אני אומר מילה טובה.

דוד אזולאי: יפה, סך הכל אל תשכח, קרוב ל-50,000 איש במדינת ישראל, 50,000 משפחות נהנו - - -

אדי בית הזבדי: עד עכשיו 70,000.

דוד אזולאי: יפה, 70,000 משפחות שנהנו מהמבצע הזה.

דוד אזולאי: היו פה ושם ליקוים ואני אומר ליקויים לא פשוטים, לא קלים, באמת.

דוד אזולאי: הנושא של שומרי שבת, הנושא של הבטחת הכנסה, של סטודנטים ואברכים, הדברים האלה.

דוד אזולאי: אבל אני מקבל את הדברים שלך כאן שאכן זה יבוא על תיקונו.

דוד אזולאי: יש כרגע בעיה והבעיה היא, אני פונה כאן לחברי הכנסת, נדמה לי שכולם כאן בקואליציה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם אתה צריך, אני אהיה באופוזיציה.

דוד אזולאי: תראי, לחפש היום חבר באופוזיציה זה קשה, אין.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: האמת שאני בוועדות עדיין מתנהגת כאופוזיציה, כי עוד לא התרגלתי.

דוד אזולאי: בכל אופן, אני חושב שבעניין הזה יש לנו תפקיד חשוב כחברי כנסת, לדאוג לך שהתקציב שנקבע לצורך העניין הזה, שאכן ינוצל.

דוד אזולאי: מפני שבין השורות פה שמעתי שכנראה שיש כוונה לא לנצל את כל הסכום שקבעה הממשלה.

דוד אזולאי: אבל זה משהו שאנחנו צריכים לדבר עליו ולראות איך אנחנו עושים.

דוד אזולאי: אני כבר לחשתי לחברי - - -

דורון אהרון: כהערת אגב, כל 25,000 מקררים לפי החשבון שאני עשיתי עכשיו, הוא שווה ערך לתחנת כוח.

דורון אהרון: זה לא שעושים טובה.

דורון אהרון: כל 25,000 מקררים זה בערך 400 מגה וואט חיסכון.

דורון אהרון: 400 מגה וואט, לסבר לכם את האוזן, עולה חצי מיליארד דולר.

אבנר עורקבי: דורון, למה אתה מגלה את הסודות שלהם?

דוד אזולאי: אני חושב שדורון התכוון - - -

דורון אהרון: אני לא חושב שאני טועה, ובאנרגיה אני מבין.

דוד אזולאי: דורון התכוון להגיד דבר אחד – זה נהנה וזה לא חסר.

דוד אזולאי: זהו, זו הנוסחה.

אדי בית הזבדי: אני רוצה לציין שאנחנו הולכים לקראת פרויקטים נוספים, כמו החלפה של דודי חשמל בדודי שמש, שפה זה חיסכון אדיר של 1,000 שקלים למשפחה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה להגיש הצעת חוק שאסור להשכיר דירה בלי דוד שמש.

דוד אזולאי: אני חושב שבעניין הזה, זה אחד הדברים שצריך לעשות, כהערת אגב אני אומר את זה.

דוד אזולאי: לצערי הרב יש עדיין בניינים חדשים שבונים היום ואני חושב שצריך לפעול בעניין הזה, להתחיל לא לאפשר.

אדי בית הזבדי: כמו שאתה יודע, אנחנו יזמנו פנייה למשרד הפנים ולמשרד השיכון, בכוונה לחייב לפחות 15 קומות, בגלל הבנייה הרוויה היום, לפחות 15 קומות מתחת לגג.

אדי בית הזבדי: לדאבוני הרב אנחנו הצלחנו, אני אומר הצלחנו כי זה גם נחשב הצלחה, שהם היום מחייבים מעל 9 קומות, לפחות 7 קומות מתחת לגג.

אדי בית הזבדי: זאת אומרת עד 9 קומות כולם חייבים.

אדי בית הזבדי: מעל 9 קומות, וזה גם כן הייתה פה מלחמה לא פשוטה ואנחנו מתכוונים לא להרפות מהעניין הזה ולהמשיך וללחוץ גם בעניין הזה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש לי שאלה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש יזמה שאני מנסה לקדם כבר הרבה וגם נפגשתי עם אנשי חברת חשמל.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתה יושב כרגע בכנסת ישראל, שהמזגן פה דלוק אני לא יודעת על כמה טמפרטורות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כל המקום הזה, שאנחנו מייצגים את מדינת ישראל, מקפיא ופשוט עולה מיליונים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה במקום להחליף את הדוודים?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תתלבשו, התקשורת גם מאד תאהב את זה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תתלבשו קודם כל על כנסת ישראל.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש פה בזבוז חשמל בלתי רגיל, כולל זה דרך אגב.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם היה לי פה תמי 4 לא הייתי צריכה בזבוז כזה.

אור עמית: תמי 4 הרבה פעמים עולה לך יותר.

קריאה: מי ברז.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא חשוב, לא תמיד 4, אפשר גם מי ברז, גם היא צודקת באמת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מקסימום נורעל קצת, זה לא כזה רע.

אדי בית הזבדי: אני רוצה לציין שגם בכנסת נעשית פעילות להתייעלות אנרגטית.

אדי בית הזבדי: תסתכלי למעלה את הנורות האלה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: איזה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שום דבר לא נעשה פה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זאת בושה, ושזה יירשם בפרוטוקול.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שבכל ישיבה, ואני חושבת שבמקום שאתם תתחילו הלאה, תתחילו מפה, מהבית הזה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם יש משהו שהוא לא יעיל בחשמל, זה הכל מתחיל מכנסת ישראל.

דוד אזולאי: תודה.

דוד אזולאי: אני נהנה לשמוע.

דוד אזולאי: אני מבקש, יקראו אותך לסדר בהנהלת הקואליציה.

אדי בית הזבדי: לגבי השאלה למה אנחנו לא הכנו כמות מקררים מספקת.

אדי בית הזבדי: רבותי, זה כסף.

אדי בית הזבדי: אין לנו.

אדי בית הזבדי: אין.

אדי בית הזבדי: או שאנחנו לא נותנים או שאנחנו לא נותנים.

מרינה סולודקין: אם אנחנו צריכים להתלבש בצורה נורמאלית, אז יוליה זה בסדר.

מרינה סולודקין: זה לבוש רשמי.

מרינה סולודקין: אני חושבת שצריכים - - -

שלומית אבינח: אבל עדיין קר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תקשיבי, זה כבר לא רישוי לבוש.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש פה 'שובה', באים לפה עם פרוות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה גם פגיעה בחיות.

אדי בית הזבדי: אנחנו תמיד מפרסמים את הטמפרטורה הנדרשת למיזוג, לחימום ו/או לקירור.

אדי בית הזבדי: אנחנו קבענו שזה צריך להיות בסביבות 24-25 מעלות.

שלומית אבינח: בכנסת זה 20-21 מעלות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה בדיוק מה שאני רוצה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: איפה זה?

אדי בית הזבדי: באתר של משרד האנרגיה, בפרסומים שלנו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל מה תעשה לאלה שלא עושים את זה?

אדי בית הזבדי: אני לא יכול לעשות, זו מדינה דמוקרטית.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז אני מציעה לך שתתחיל לעשות.

אדי בית הזבדי: זו מדינה דמוקרטית, זה לא שזה תלוי בי.

אדי בית הזבדי: נתחיל להעמיד שומרים?

דוד אזולאי: רבותי, ההערות נרשמו וראוי להעביר אותן לנוגעים בדבר בכנסת, ואני חושב שהן הערות נכונות.

דוד אזולאי: מצד שני, כשקר פה, לפחות אני מרוויח שבאים כולם בלבוש צנוע, אז זה בסדר.

אורי מקלב: אם הוא יתעלם באווירה החמה, אבל האווירה היא אווירה מיוחדת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני בכלל מציעה, לפי מה שאתם אומרים, להדליק גם מזגנים ברחובות גם.

דוד אזולאי: בבקשה אדוני.

אורי מקלב: קודם כל תודה רבה לך אדוני יושב הראש, על עצם קיום הדיון בנושא הזה ובנושא השני.

אורי מקלב: צריך לחזור ולציין שהוועדה לפניות הציבור לא דנה דווקא בדברים שמעסיקים את העיתונאים ואת הפוליטיקה הגבוהה.

אורי מקלב: היא דנה בדברים שהעם מדבר.

מרינה סולודקין: נכון מאד, לכל השנים זה נכון.

אורי מקלב: וזה מאד רצוי ואתה ממשיך ואתה אפילו מעצים את המסורת הזו ואתה עושה את זה מהנכונות שלך, ואתה מצליח להגיע להישגים בלי להתלהם, ובזה תמיד יש מה ללמוד ואני מודה לך שאתה ממשיך לעסוק בדברים האלה.

אורי מקלב: אני מתנצל שלא הייתי פה בתחילת הדיון, קראו לי להציג הצעת חוק של חבר הכנסת גפני ושלי והלכתי באמצע.

אורי מקלב: גם אתה היית שם לכמה דקות.

אורי מקלב: בכל אופן, אני באמת מודה למשרד על היזמה ועל הרעיון, בכל אופן משהו מחוץ לקופסא לעשות כזה דבר, להסתכל קצת - - -

מרינה סולודקין: מקלב וגפני זה דיביזיה.

אורי מקלב: אנחנו הולכים ביחד בחוקים, זה נכון.

אורי מקלב: זה לא רק חוק שלנו, זה חוק גם של אברהם מיכאלי ויש עוד חמישה-שישה נציגים.

אורי מקלב: זה לא סקטוריאלי.

אורי מקלב: בכל אופן, הרעיון הוא באמת נכון, זה רעיון שלא היינו רגילים כל כך במדינת ישראל, ללכת בגישה הזאת.

אורי מקלב: אני מניח שאתם גם פתוחים לביקורת ובעיקר ביקורת בונה, וזה דבר חשוב.

אורי מקלב: בנושא הזה אני אומר קודם כל דבר שקרוב אלי, זה נכון שהייתה כאן הדרת אנשים שומרי מצוות ושומרי שבת בכמה היבטים וקודם כל כמובן, אני מבין שהזכירו את זה, בעלי הבטחת הכנסה של משרד החינוך.

דוד אזולאי: אנחנו נתבקשנו לא להשתמש במילה הדרה, בנושא זה, כי הייתה פה תקלה ואני קיבלתי.

אורי מקלב: אמרו את זה גם?

אורי מקלב: אז אני רוצה להתחיל בדבר הזה ואני אומר את זה באופן דומה.

אורי מקלב: בנושא של הבטחת הכנסה, אני מבין שזה בבדיקה אצל היועץ המשפטי, והיה לי קשר רצוף עם המנכ"ל ועם השר ואני מקווה, כמו שאתם אומרים, שמוצאים את הדרך בדבר הזה.

אורי מקלב: אני רק תמהה למה לא נלחמתם על זה, למה הסכמתם.

אורי מקלב: יועצים משפטיים אמרו שאין לנו את הדרך כמו, ובעצם כן היה את הדרך, ואפשר את הדרך וכמו שהממשלה יודעת היום לתת את זה, אחרי הבג"ץ, אז גם המדינה יכולה.

אורי מקלב: הממשלה יודעת היום לתת הבטחת הכנסה למשרד החינוך, הם נותנים את הבטחת ההכנסה, ועל אף הבג"ץ שהיה, הם אמרו שכל מי שרוצה יכול להצטרף, כולל בני הישיבות וכולל גם סטודנטים שנמצאים באותה רמה שיש להם שלושה ילדים ואין להם רכב, וכולנו יכולים לקבל את זה, ואני מקווה שתלכו בדרך הזאת.

אורי מקלב: אבל אני כן רוצה להגיד לך, אדוני יושב הראש וחברי חברי הכנסת.

אורי מקלב: הנושא של פוקד שבת.

אורי מקלב: פוקד שבת, מרגע שיצא לרחוב, התובנה הזאת - - -

אדי בית הזבדי: סליחה, אני לא שומע טוב.

אדי בית הזבדי: מה אמרת?

אדי בית הזבדי: פוקד שבת?

אורי מקלב: פוקד שבת, מי שלא יודע, אני מקווה, אני לא יודע אם לא יודעים - - -

שלומית אבינח: אני לא יודעת.

אדי בית הזבדי: אני לא יודע מה זה פוקד שבת.

דוד אזולאי: אני קורא לזה מנגנון שבת.

דוד אזולאי: הרעיון הוא אותו רעיון.

מרינה סולודקין: כמו מעלית שבת.

דוד אזולאי: זה מנגנון מיוחד שנמצא בתוך המקרר, שמאפשר לפתוח - - -

אדי בית הזבדי: כן, כן, זה אני יודע, פשוט לא ידעתי שככה קוראים לזה.

אורי מקלב: מקרר באופן טבעי עובד על תרמוסטט.

אורי מקלב: אתה פותח את המקרר, נכנס חום, אז הוא צריך להפעיל אותו.

אורי מקלב: לא נכנס חום – הוא לא מופעל.

אורי מקלב: עכשיו, אם אני בשבת רוצה להשתמש במקרר, אם אני פותח אותו אני מפעיל את המקרר אז אני בעצם מחלל את השבת.

אורי מקלב: אז יש מנגנון שנקרא פוקד שבת, שהוא נותן, יש לו את הזמן שלו כמו שיש מיחם שבת, כמו שיש דברים אחרים ואפשר להשתמש בהם.

אורי מקלב: הוא עובד לפי קצב אוטומטי, ולאו דווקא שתלוי ב-, או שיש כאלה שעושים את זה לא מיד, זה לאחר זמן.

אורי מקלב: יש בזה כמה וכמה שיטות איך פועלים בעניין הזה.

אורי מקלב: ומשהת

אורי מקלב: פרסם שהמשרד אמור לעשות את המבצע הזה קודם כל למעוטי יכולת, פניתי בכתב.

אורי מקלב: אני פניתי כבר בשנת 2011.

אורי מקלב: יש לי מכתב שאני פניתי בעניין הזה - - -

אדי בית הזבדי: בנושא של פוקד שבת?

אורי מקלב: כן, בנושא של פוקד שבת.

אורי מקלב: והיינו גם בקשר עם לשכת השר.

אורי מקלב: גם אחרי שפורסם ולא בוצע, אנחנו כבר פנינו ואמרנו הרי דיברנו אתכם, ככה שלא.

אורי מקלב: אני אומר את זה - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה זה עושה, זה מייקר?

אורי מקלב: לא.

אורי מקלב: אנחנו גם מוכנים שפוקד שבת יהיה על חשבון הצרכן, אבל זה צריך להיות מקררים שמתאימים לזה.

אורי מקלב: לא כל מקרר בנוי גם לזה.

אורי מקלב: דרך אגב, אם כבר העלית את זה, ותודה רבה, צרם לי קצת שבפרסום שהיה היו 6 חברות שהן חברות מחוץ לארץ, של מקררים לא ישראלים, ואולי מקרר בגודל מסוים, מאד קטן, שהוא היה ישראלי.

אדי בית הזבדי: יש לך טעות בנתונים.

אדי בית הזבדי: לא היו 6 חברות, היו 3 חברות, היו 8 סוגים של מקררים.

אדי בית הזבדי: אנחנו לא יכולים, ברשותך, לאלץ חברות לגשת למכרז, אם הן לא ניגשות למכרז.

אורי מקלב: הנה, אז אתה רואה.

אורי מקלב: מה שקורה, אם היית דורש מהן פוקד שבת, ממילא היו ישראליות.

אדי בית הזבדי: אז אני אסביר לך למה.

אדי בית הזבדי: אני גם אסביר לך משהו.

אדי בית הזבדי: אנחנו באים לייעל את צריכת האנרגיה, סליחה.

מרינה סולודקין: אני אגיד לך היבט פוליטי למה שאתה אומר, שר האנרגיה כמעט נפל מכיסאו בגלל החשמל הכשר.

אדי בית הזבדי: אני רק רוצה להביא לידיעתך נתון אחד מאד מעניין.

אדי בית הזבדי: הדרישה שלנו למקררים שיהיו מדורגים בדירוג אנרגטי B.

אדי בית הזבדי: דירוג אנרגטי B נחשב למקרר חוסך חשמל.

אדי בית הזבדי: לא היה במשק שום מקרר ושום חברה שניגשה עם דירוג אנרגטי B עם פוקד שבת.

אדי בית הזבדי: עכשיו, בעקבות המכרזים שלנו, רוב המקררים שמגיעים לארץ הם בדירוג אנרגטי B, עם פוקד שבת.

אדי בית הזבדי: זאת אומרת, מה שאנחנו עשינו, עשינו דבר מאד מעניין.

אדי בית הזבדי: לא התכוונו לזה, שגם מקררים עם פוקדי שבת היום, אתה יכול למצוא עם דירוג אנרגטי B, בעקבות המבצע.

אדי בית הזבדי: יתרה מזאת, גם מחירי המקררים - - -

אורי מקלב: באיזה נפח?

אדי בית הזבדי: הנפחים, יש לנו - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אין מקררים ישראלים?

אדי בית הזבדי: במכרז החדש יש גם מקררים ישראלים.

אדי בית הזבדי: במכרז הקודם לא היה, כי לא היה להם דירוג אנרגטי B.

אבנר עורקבי: הייצור שלהם הוא בישראל?

אדי בית הזבדי: לפי החוקים של מדינת ישראל המקרר צריך להיות, לפחות 30% מהרכיבים שלו, אם אני לא טועה ואני מבקש לא לתפוס אותי במילה הזאת, 30% מרכיבים מתוצרת הארץ.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל יש בארץ מקררים - - -

אדי בית הזבדי: יש רק חברה אחת, תדיראן אמקור.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: נו, אז למה בכלל לא לעשות מבצע כזה על תדיראן?

אדי בית הזבדי: אבל לא יכולתי לעשות מבצע כי לא היו להם מקררים מתאימים.

אדי בית הזבדי: עכשיו יש להם במבצע הזה מקררים מתאימים.

אדי בית הזבדי: הם קיבלו כסף מהמדען הראשי לפתח מקרר עם דירוג אנרגטי B, והם ניגשו למכרז.

אדי בית הזבדי: אני מניח שאם הם יעמדו בקריטריונים – הם יהיו בפנים.

אדי בית הזבדי: אנחנו לא הידרנו לא את תדיראן ולא את החרדים ולא אף אחד.

אדי בית הזבדי: אנחנו פשוט משרד שאמון על נושא של הפחתת צריכת האנרגיה, ושמנו את המטרה שם ולשם שאפנו.

דוד אזולאי: תודה, תודה רבה.

אדי בית הזבדי: אני גם ציינתי, זה לא משנה לי איפה המקרר יושב – אצלך, אצלה או אצלי.

אורי מקלב: אבל אם אני לא יכול לקנות אותו ולא יכול להרכיב אותו - - -

דוד אזולאי: רבותי, בבקשה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: פוקד שבת בכלל, באופן כללי, הוא עושה גם משהו לאנרגיה – שזה יותר או פחות?

אדי בית הזבדי: הוא מעלה טיפה את צריכת האנרגיה בשבת.

דורון אהרון: זה משנה.

דורון אהרון: גם מקרר זולל החשמל צרך הרבה אנרגיה, אז מה זה משנה?

אורי מקלב: או שהוא מעלה או שהוא מוריד.

אדי בית הזבדי: הוא מעלה, אבל רק בשבת.

דורון אהרון: אבל הוא מעלה גם במקרר שזלל אנרגיה, אז הוא זלל הרבה, וגם החדש.

אדי בית הזבדי: דורון, אני מבקש ממך, דורון.

דורון אהרון: אל תבקש ממני, אדי, אני אגיד מה שאני רוצה.

אדי בית הזבדי: אני מבקש ממך.

דוד אזולאי: רבותי - - -

אדי בית הזבדי: אם ככה לשיטתו, אני גם כן צריך לאפשר מקררים מדרוג G, למה לא?

דורון אהרון: אני לא אמרתי לך - - -

אדי בית הזבדי: דורון, אז אני מאד מבקש ממך.

דורון אהרון: אל תבקש ממני, אני אגיד מה שאני רוצה.

אורי מקלב: זה מקום לדמוקרטיה.

דוד אזולאי: רבותי, אני חושב שמותר לכל אחד להביע את דעתו.

אורי מקלב: חובה שכל אחד יביע את דעתו.

דוד אזולאי: כן, בבקשה, רק בקצרה.

אינה צוקרמן-קלוש: שמעתי שאתה רוצה לעבור לנושא הבא אז רציתי ליידע.

אינה צוקרמן-קלוש: אני מהמועצה הישראלית לצרכנות.

אינה צוקרמן-קלוש: אנחנו למען האמת לא קיבלנו כל כך הרבה תלונות בעניין הזה, אבל כן קיבלנו כמה תלונות ויש תלונות שחוזרות על עצמן, בעניין לעניין העיכוב באספקה.

אינה צוקרמן-קלוש: לפי מה שיצא לנו לקרוא בחוזים, במכרז עצמו, האספקה אמורה להיות תוך 20 ימים.

אינה צוקרמן-קלוש: אנשים כתבו לנו שמבטיחים להם תוך 90 ימים והרבה פעמים זה גם עיכוב מעבר לזה.

אינה צוקרמן-קלוש: אז זאת אומרת שכנראה שחברות לא עומדות בתנאי המכרז, אז אולי יש משהו לעשות בנדון.

אינה צוקרמן-קלוש: יותר מזה, החברות עונות לנו, כשאנחנו כותבים להם את זה, שיש עיכוב באספקה, הן עונות שהאחריות על הייבוא הוא על משרד התשתיות.

אדי בית הזבדי: ברור לך שזה - - -

אינה צוקרמן-קלוש: יכול להיות.

אדי בית הזבדי: אנחנו לא מייבאים כלום.

שלומית אבינח: אבל צריך לדעת את זה.

אדי בית הזבדי: זה דבר, וסליחה שאני אומר את זה, אני אשמח מאד לראות את הדבר הזה.

אינה צוקרמן-קלוש: יש לי את זה פה כתוב.

אדי בית הזבדי: אני אומר ככה, במדינת ישראל נמכרים כ-120,000 מקררים בשנה, לאורך כל השנה.

אדי בית הזבדי: אנחנו אז יצאנו עם המבצע, ובמבצע הזה אנחנו גרסנו.

אדי בית הזבדי: אגב, נתון נוסף שקיבלתי מהביטוח הלאומי, גם 800 שקלים מאוכלוסיות חלשות, לא יהיה להם כסף לשלם.

אדי בית הזבדי: והדבר המפתיע הוא שהאוכלוסיות החלשות דווקא רצו את המקררים הגדולים, היותר יקרים.

אדי בית הזבדי: זאת אומרת זה לא בדיוק - - -

דוד אזולאי: יש להם הזדמנות.

אבנר עורקבי: אני אגיד לך גם למה, כי יש להם יותר ילדים.

אדי בית הזבדי: רק שנייה.

אדי בית הזבדי: תן לי להסביר.

אדי בית הזבדי: מה שאני מנסה להסביר - - -

דוד אזולאי: זה אומר שהאנשים האלה יש להם משפחות ברוכות ילדים, הם רצו לנצל הזדמנות.

דוד אזולאי: מתי משפחה כזאת יכולה לזכות לכזה מקרר.

אדי בית הזבדי: אין לי בעיה עם זה, בכלל לא.

אדי בית הזבדי: לכן במכרזים האחרים אנחנו נתנו יותר - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני במקומכם הייתי ממלאת את זה גם באוכל.

אדי בית הזבדי: יותר מקררים גדולים נתנו.

אדי בית הזבדי: מה שקורה כאן, כשיבואן ואנחנו חותמים על חוזה שהוא בעצם חוזה שנתי, כי אנחנו חשבנו שזה יתפרש לשנה.

אדי בית הזבדי: פתאום יש בום כזה, אז ברור שהיבואן לא ייבא את המקררים באותה כמות שהוא היה אמור לייבא.

אדי בית הזבדי: אז זה לא אנחנו מייבאים.

אדי בית הזבדי: אנחנו לא מייבאים, אנחנו לא אחראים על הייבוא.

אדי בית הזבדי: בכל אופן, אני חוזר ואומר, חלק מהטענות הן טענות של אספקה וכל בעיה שהגיעה למשרד שלנו טופלה תוך פחות מ-24 שעות.

אדי בית הזבדי: היו בעיות, ישנן בעיות וגם יהיו בעיות.

אדי בית הזבדי: זה מבצע עם לוגיסטיקה, יש מובילים שבאים אליך הביתה, אומרים לך – את לא רוצה לשלם לי 50 שקלים על התוספת קומה, אני לא מביא לך ואת נבהלת ואת משלמת.

אדי בית הזבדי: ואם את מתקשרת אלינו, מסדרים עם הספק, אנחנו מחזירים לכם את הכסף וגם מתנצלים והיו מקרים כאלה.

אינה צוקרמן-קלוש: דבר נוסף, בעיה נוספת.

דוד אזולאי: רבותי, אני רוצה לסכם את הנושא הזה.

דוד אזולאי: בבקשה.

אור עמית: שלום, שמי אור עמית, אני מהמשמר החברתי בכנסת.

אור עמית: הנושא הספציפי הזה מאד מאד בדמי ולכן אני מתנצלת על קריאות ביניים ככה מתרגשות.

אור עמית: כמה דברים, אני חזרתי לארץ אחרי שהות ארוכה בחו"ל ב-2009.

אור עמית: חיפשתי מקרר אז בדירוג אנרגטי A, לא היה מקרר כזה.

אור עמית: אתם מדברים איתי על מקרר אנרגטי בדירוג B, אני לא יודעת למה לא A.

אור עמית: לא היה דבר כזה וקודם כל כמובן שזו יזמה מבורכת, מאוחר מדי, מעט מדי, אבל יותר טוב מכלום.

מרינה סולודקין: למה מאוחר?

אור עמית: מאוחר מדי.

אור עמית: זה דבר שהיה צריך להתחיל מזמן.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל צריך להגיד להם כל הכבוד.

מרינה סולודקין: כל הכבוד.

אור עמית: כל הכבוד, אבל.

אור עמית: אני רוצה להעיר הערה אחת, כל החברים המכובדים שדאגו למפסקים שומרי השבת או מה שזה לא יהיה, דיברו על זה כאילו-, הנושא פה הוא התייעלות אנרגטית, לא רק חיסכון כספי לאוכלוסייה כזו או אחרת.

אור עמית: עכשיו, ברגע שאת כל הישיבה ניהלו סביב העניין הזה, הם הלכו, לא מעניין אותם שום דבר אחר.

אור עמית: עכשיו, אני רוצה להגיד דבר כזה - - -

אבנר עורקבי: אני לא הלכתי, אני פה.

אור עמית: כן, אבל אתה לא חבר כנסת.

אבנר עורקבי: גם היושב ראש פה.

אור עמית: כן, הוא יושב הראש.

אור עמית: מצד אחד מדברים על התייעלות אנרגטית על ידי החלפת מקררים, מצד שני ואי אפשר להפריד את הדברים, כי מדובר במדיניות, משרד האנרגיה והתשתיות אלף - - -

דורון אהרון: משרד האנרגיה והמים.

אור עמית: והמים, מנסה להעביר גם כן במחטף עניין של ייבוא גנרטורים על סולר, כדי לעבור לנושא השני, כדי לדאוג כביכול למחסור בחשמל, שזה יזהם הרבה יותר מהמקררים שיחליפו או לא יחליפו.

אור עמית: ב', מעכב באופן דקרוני את התפתחות השוק הסולארי בארץ, כך שזה לעג לרש.

אור עמית: זה נחמד, זה יפה, אבל זה עלה תאנה.

דורון אהרון: הדברים אינם מדויקים.

דורון אהרון: זה לדבר סתם.

אור עמית: זה לא לדבר סתם.

אור עמית: זה לא דברים לא מדויקים.

אור עמית: גם שלכם לא מדויקים.

דוד אזולאי: אתם יודעים, אני רוצה להגיד לכם, שאלו פעם יהודי למה תמיד יהודי כששואלים אותו – עונה בשאלה.

דוד אזולאי: אז הוא אומר – למה לא?

אור עמית: אני לא עניתי בשאלה, אני מסרתי נתונים, אז אני מבקשת לא לזלזל בדבריי.

דוד אזולאי: חס ושלום, אני לא מזלזל בדבריו של אף אחד.

דוד אזולאי: עם כל הכבוד, ואני נתתי לך להשמיע את דבריך בשקט, למרות שנאמרו דברים שלא ראויים.

דוד אזולאי: אני חושב, יש כאן - - -

אור עמית: מה לא ראוי?

אור עמית: כל מה שאמרתי הוא אמת.

דוד אזולאי: יש כאן פעולה מבורכת של משרד התשתיות לחיסכון באנרגיה ונעשתה פעולה מבורכת, ואני מברך על כך ואני אמרתי את זה בתחילת דברי ובסוף דבריי.

דוד אזולאי: צריך לראות את חצי הכוס המלאה שהייתה כאן.

דוד אזולאי: קרוב ל-70,000 מקררים הוחלפו במדינת ישראל וזה דבר חשוב, וזו המדינה היחידה בעולם - - -

אבנר עורקבי: זו המדינה היחידה בעולם שעשתה דבר כזה.

אדי בית הזבדי: יש תכניות לעוד 70,000.

דוד אזולאי: ואנחנו מקווים שהמבצע הזה ימשיך.

דוד אזולאי: אלא אני חושב שישנן אוכלוסיות מסוימות שלא היו יכולות להנות מהמבצע הזה ולא נהנו מכך; והדבר השני, שקיבלתי על כך תשובה, שאכן במכרזים הבאים, הנושא של אותם אנשים שומרי שבת, הם חלק מאזרחי מדינת ישראל והם זכאים להטבה הזאת, ומפני שהוא שומר שבת לא צריך למדר אותו ואותו הדבר לגבי אותן אוכלוסיות של סטודנטים שמקבלים הבטחת הכנסה, גם הם יהיו זכאים.

דוד אזולאי: אני רק מבקש לדעת מתי להערכתכם המכרז יסתיים, כדי לצאת לדרך.

אדי בית הזבדי: אם יהיה לי אישור מהאוצר היום, תוך שבועיים אנחנו בוחרים ספקים, יש להם 40 יום להיערכות והודרוב.

אדי בית הזבדי: אין לי בעיה.

אדי בית הזבדי: הבעיה שלי שאין לי אישור מהאוצר.

דוד אזולאי: אוקי, הבנתי.

דוד אזולאי: תודה רבה.

דוד אזולאי: אנחנו נפנה גם לאגף התקציבים, גם למשרד האוצר וליושב ראש ועדת הכספים, על מנת לבקש את התערבותם בנושא הזה, כי אם הייתה הקצבה – צריך לשמור על ההקצבה הזו מכל משמר ואני בטוח שבמבצע הזה יש מי שנהנה ויש מי שלא חסר, ובסופו של דבר כולנו יוצאים מרוויחים מהנושא הזה.

דוד אזולאי: רבותי, ברשותכם, אני עובר לנושא השני.

מרינה סולודקין: לפני זה, רק שאלה אחת.

מרינה סולודקין: אותם 70,000, מה המדינה שילמה, אלה שכבר חולקו.

אדי בית הזבדי: על אלה שכבר במבצע – כמעט 100 מיליון שקלים.

דוד אזולאי: יפה.

אבנר עורקבי: למה אי אפשר לעשות את זה בארץ?

אבנר עורקבי: אתה עושה פה הרבה חיסכון למדינה.

דוד אזולאי: רבותי, בואו לא ניכנס לדברים כאלה.

דוד אזולאי: הרי כל דבר שיעשו תמיד יהיו שאלות ותמיד יהיו טענות.

דוד אזולאי: אני רוצה לעבור ברשות

דוד אזולאי: כם לנושא השני והוא יזמת חברת החשמל לחיסכון בחשמל בחודשי הקיץ.

דוד אזולאי: הנושא הזה עלה גם בתקשורת וגם בעקבות פניות, ואני חושב שאנחנו כוועדה לפניות הציבור, מן הראוי שנעלה את זה, שכאשר חברת החשמל יוצאת באיזה שהוא מבצע כדי לעודד חיסכון באנרגיה, וזה מתחבר לנושא הקודם, חשוב מאד שהציבור יידע מכך.

דוד אזולאי: ואם כבר עושים מבצע, גם לוח הזמנים שנותנים – חשוב שיהיה לוח זמנים שהציבור יכול לעמוד בו.

דוד אזולאי: והדבר היותר חשוב מהכל, שגם הציבור ירגיש מיד בתוצאה של החיסכון.

דוד אזולאי: כי לפי מה שקבעתם, זה אומר שהציבור ירגיש בזה רק בסוף שנת התקציב, כלומר רק לקראת דצמבר.

דוד אזולאי: השאלה פה אם לא מחטיאים את המטרה, כאשר אזרח רואה שבחודש הבא חסך X כסף, הוא רואה את זה, הוא מרגיש את זה.

דוד אזולאי: השאלה אם לא היה כדאי לעודד בצורה הזאת, כדי שבאמת אם רוצים חיסכון באנרגיה, וגם נשאלת השאלה הנוספת – למה רק קבעתם עד ה-31 במאי.

דוד אזולאי: אלה הדברים.

שלומית אבינח: ולמה רק באינטרנט.

דוד אזולאי: צורת הפרסום בכלל.

קריאה: אולי אני אתן רגע לפני שתעני לו על הפרטים הטכניים.

מירב יוסף: אני לא רוצה להתייחס לפרטים הטכניים, אני רוצה לתת לו גם רגע.

מירב יוסף: אני מירב יוסף, אני ראש אגף צרכנות ברשות.

מירב יוסף: קודם כל, כדי לתקן, אז דווקא במקרה הזה, אנחנו הרשות לחשמל יצרה את המבצע הזה, בשיתוף עם משרד האנרגיה והמים, מתוך ראייה עתידית של בעיה באספקת חשמל, שעתידה להיות בקיץ הקרוב ובמסגרת הסדרים נוספים שאנחנו בנינו ברשות לניהול מחסור.

מירב יוסף: ההסדר הזה הוא הסדר ראשון בכלל במדינת ישראל, שמתייחס לחיסכון של הצרכנים הביתיים והצרכנים הכלליים.

מירב יוסף: ראיתי שנתנו לכם פה הסבר מה זה ביתי ומה זה כללי.

מירב יוסף: בעצם כל אלה שמחויבים בחשבון החשמל בתעריף אחיד, הם אלה שיוכלו להצטרף להסדר.

מירב יוסף: המחשבה שלנו הייתה קודם כל, בגלל שאנחנו מדברים על ניהול מחסור בקיץ הקרוב, אנחנו מתייחסים לתקופה שמיוני 2012 ועד ספטמבר 2012, ארבעה חודשים, שלמעשה מהווים בין תקופת חשבון אחת לשתי תקופות חשבון, שצרכנים יכולים לחסוך בהן בצריכת החשמל.

מירב יוסף: מהסיבה הזאת, בגלל שמדובר בשתי תקופות חשבון, כנראה, שאדם יוכל לחסכון בחשמל שלו, ובגלל שהתקופות, הרי תקופות חשבון הן לא מקבילות לתקופה שלנו.

מירב יוסף: כאשר חברת חשמל מגישה חשבון חשמל, אז החשבון לא בהכרח ב-1 ביוני ועד ה-1 באוגוסט.

מירב יוסף: זה יכול להיות ב-15 ביוני ועד ה-15 באוגוסט וכו'.

מירב יוסף: מהסיבה הזאת מצאנו לנכון שההחזרים יהיו ממש בתום התקופה, כדי שכל הצרכנים שבאמת חסכו בתקופות האלה, יכלו לקבל את הכסף שלהם.

מירב יוסף: ולכן, גם כתבנו בהסדר שלנו, שההחזר יהיה בחשבון השני העוקב, זאת אומרת בסביבות דצמבר 2012, כדי שאנשים יוכלו באמת לקבל את כל הכסף שהם חסכו, על פני כל התקופה, ולא פעם ככה ופעם ככה, שזה יהיה מסודר.

יואל חסון: אני רוצה להוסיף שגם קבעתם שהם יקבלו ריבית חשב כללי, שזה בסביבות 4% לשנה, מסוף תקופת ההסדר עד החשבון שהם יקבלו.

מירב יוסף: נכון, אף אחד לא יפסיד.

מירב יוסף: זה יואל, חברי מחברת החשמל.

דוד אזולאי: אז זה יוצא פעם בשנה או פעמיים בשנה שיקבלו את ההחזרים.

מירב יוסף: לא, יקבלו פעם אחת בסוף השנה הזאת, והם יקבלו בעצם את כל הכסף, מה שהם חסכו - - -

דוד אזולאי: אבל זה לא מבצע חד פעמי.

מירב יוסף: זה חד פעמי.

מירב יוסף: זה רק לקיץ הקרוב.

מירב יוסף: זה רק ליוני עד ספטמבר 2012, בגלל החשש מהמחסור בחשמל ומהפסקות חשמל, והרצון שלנו פעם ראשונה בהיסטוריה פה, לתת גם לצרכנים הביתיים איזה שהוא תמריץ לחסוך.

מירב יוסף: משהו שהם יוכלו להשתתף, כי עד היום זה היה רק הצרכנים הגדולים, המפעלים וכל הדברים האלה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ואתם נותנים כסף או שאתם מורידים את החשמל.

מירב יוסף: אז זהו, אני אספר.

מירב יוסף: אולי דורון ירצה - - -

דוד אזולאי: רציתי לשאול מבחינה טכנית, איך האזרח מתנהל כדי להנות מהמבצע הזה.

מירב יוסף: אוקי, אז פה היה את נושא חובת הרישום.

מירב יוסף: ביקשנו להירשם באתר האינטרנט ובמוקד 103 של חברת החשמל.

מירב יוסף: דרך אגב, הארכנו את המועד.

מירב יוסף: אתמול הייתה לנו החלטת מליאה בעקבות פניות של צרכנים - - -

שלומית אבינח: בעקבות פניות הוועדה לפניות הציבור.

מירב יוסף: והארכנו עד ה-1 ביולי.

דוד אזולאי: יפה.

מירב יוסף: עכשיו, בעיקרון בן אדם נרשם ואחרי שהוא נרשם, אני נרשמתי אז אני יכולה לספר לכם ממש מזה.

מירב יוסף: בן אדם נרשם, הוא מקבל הודעה – נרשמת, הנך נכנס להסדר וכמה ימים אחר כך הוא מקבל מן עלון כזה שמסביר לו מה הייתה הצריכה שלו בשנה המקבילה הקודמת, כמה היעד שלו לחיסכון בחשמל, זאת אומרת בכמה אני צריכה לחסוך בחשמל כדי להיכנס להנחה.

מירב יוסף: עכשיו, ההנחה מדורגת – אם אתה חוסך בין 10% ל-15% בצריכת החשמל ביחס ליוני עד ספטמבר שנה שעברה - - -

דוד אזולאי: ההשוואה היא לשנה קודמת?

מירב יוסף: שנה קודמת, כן.

מירב יוסף: אתה מקבל 10% בתעריף - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה לא משמעותי בחורף.

מירב יוסף: לא, לא, לא, יוני.

שלומית אבינח: אבל מי שלא היה צרכן, לא יכול מלכתחילה להנות מהמבצע.

מירב יוסף: בוודאי כי - - -

דוד אזולאי: כי אין השוואה.

מירב יוסף: אתה מקבל רק אם חסכת.

מירב יוסף: בין 10% ל-15% זה 10%.

יואל חסון: מירב, מ-בין 15% ל-20% - זה 10%, ובין 20% ל-30% זה 20%.

מירב יוסף: אוקי.

מירב יוסף: הייתה עוד שאלה אחת?

דוד אזולאי: של הפרסום, להביא את זה לידיעת הציבור.

מירב יוסף: נורית הדוברת שלנו, בעניין הפרסום.

דוד אזולאי: ברכותי לתפקיד החדש.

נורית פלתר: כבר שלוש שנים.

נורית פלתר: אנחנו מעלים בעצם קמפיין למודעות הציבור בכמה רבדים.

נורית פלתר: אלף יש לנו פה שיתוף פעולה עם חברת החשמל, אני אציין והיא בטח תרצה להרחיב אחר כך.

נורית פלתר: חברת החשמל שולחת בצרופות לחשבונות את המסמך הזה – כיצד הציבור יכול לחסוך בכל חשבון שנשלח.

נורית פלתר: אני קיבלתי את זה רק אתמול לדוגמא.

נורית פלתר: בנוסף, חברת החשמל פרסמה היום, בכל העיתונים, בכל המגזרים, מודעה לפרסום.

נורית פלתר: אנחנו יוצאים בקמפיין רדיו בשבוע הבא, אותו דבר, בכל המגזרים ובכל כלי התקשורת, והחל מיוני אנחנו עולים גם בקמפיין טלוויזיה עם הודעות.

דוד אזולאי: אם עושים את זה בכל השפות?

נורית פלתר: בכל השפות.

נורית פלתר: יש לנו בעיה עם אמהרית, אבל אנחנו נפתור אותה.

אחמד טיבי: הסכימו לקבל את המודעה בעיתון באמהרית?

נורית פלתר: יש לנו בעיה עם זה.

קריאה: הם לא מקבלים הודעות.

דוד אזולאי: מי?

אחמד טיבי: עיתון אחד באמהרית, והם לא רוצים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: רגע, זה בכסף?

נורית פלתר: כן, אנחנו משלמים כדי שיפרסמו את המודעות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ומה הסיבה, סליחה?

נורית פלתר: קיבלתי תשובה דרך הלפ"מ, כי הם המתווך שלי, זה שהעיתון הזה הוא עיתון שיוצא לפעמים יומית ולפעמים יוצא ולפעמים לא יוצא, ובכל מקרה הוא לא מקבל מודעות חיצוניות.

נורית פלתר: אבל אני מאמינה - - -

אדי בית הזבדי: יש להם ברדיו פרסום.

נורית פלתר: בדיוק.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: והם אחר כך בוכים אין לנו כסף, אין לנו כסף.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הנה, נותנים להם כסף – הם לא לוקחים.

אדי בית הזבדי: יש להם ברדיו פינה, אפשר לפרסם שם, בתור מודעות שירות או משהו כזה.

נורית פלתר: נכון, נכון.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אפשר לתת למולה כל יום שלישי דקה של נאום, הוא יעמוד ויסביר לאנשים.

נורית פלתר: לא, אבל אם אנחנו יוצאים מכאן היום ואתם לא מתקשרים ל-103, שולחים פקס או נכנסים לאינטרנט ונרשמים, אז זה כישלון שלנו.

מרינה סולודקין: אנחנו מבטיחים לך שאנחנו נדבר עם שלמה מולה.

מרינה סולודקין: בסדר?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה אתם חושבים שיש לעיתון הזה כזאת תפוצה, אם פעם הוא יוצא ופעם הוא לא יוצא?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זו לא הדרך להגיע אליהם.

דוד אזולאי: תראו, רבותי, אני חושב שבאמת צריך למצוא את הדרך.

דוד אזולאי: אני מציע לכם לשקול גם להגיע למשפחות באמצעות כל האמצעים שאתם מכירים, לא צריך להוסיף - - -

נורית פלתר: יש לי דיוור ישיר למשפחות הללו, כלומר בחשבון החשמל.

דוד אזולאי: אני חושב שגם צריך ללכת באמצעות בתי הספר אולי, באמצעות תיבות הדואר.

מרינה סולודקין: ברחובות יש שכונה שלמה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: רגע, את אומרת שיש לך ... בית?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז תעשו את זה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם העיתון הזה יוצא ולא יוצא – זה לא רלבנטי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בתוך החשבון, קחו מישהו שמתרגם לכם, עושה את אותו דבר.

יואל חסון: שמי יואל מיכסלון, אני מנהל המחלקה לצרכנות ותעריפים בחברת החשמל.

יואל חסון: לגבי השפה האמהרית, כפי שנאמר פה, יש להם עיתון אחד שיוצא והם לא מוכנים.

יואל חסון: אנחנו תרגמנו מודעות קודמות שלנו בנושאים אחרים לאמהרית והעברנו להם והם כתבו את זה, הפכו את זה לידיעה עיתונאית שלהם.

יואל חסון: זאת אומרת ככלל הם טוענים שהם לא מפרסמים מודעות.

יואל חסון: אם הם מקבלים את המודעה ואנחנו תרגמנו את זה לאמהרית, אז הם הופכים את זה לכתבה עיתונאית שלהם ולא מפרסמים את זה כמודעה של חברת חשמל.

קריאה: למה?

יואל חסון: אני לא בהנהלת העיתון האמהרי, אז אני לא יכול לענות למה הם עושים את זה, אבל זו העובדה.

יואל חסון: עכשיו, לגבי פרסום, כל הנושא של הפרסום הוטל על חברת החשמל, בהתאם להחלטת הרשות ואמת המידע שהרשות הוציאה.

יואל חסון: אז אנחנו, כפי שכבר נאמר פה, אנחנו פרסמנו את זה דבר ראשון לפני שהתחלנו בעיתונות, באתר האינטרנט שלנו.

יואל חסון: ישר הוצאנו את הצרופה שאתם רואים פה, וכבר עצרנו את הצרופה הזאת וממחר יוצאים צרופות חדשות עם התאריך החדש של ה-1 ביולי ולא ה-31 במאי.

שלומית אבינח: אבל למה צריך להגביל מלכתחילה בתאריך?

מירב יוסף: יש לך תקופה מוגבלת, שלומית.

שלומית אבינח: אבל הוא רוצה להירשם - - -

אדי בית הזבדי: את לא יכולה בספטמבר לעשות את זה.

שלומית אבינח: בסדר, אבל הוא היה בחו"ל - - -

מירב יוסף: אז אחר כך יתלוננו שלא נתתי להם מספיק זמן לחסוך.

מירב יוסף: את יודעת.

דוד אזולאי: לא, אני חושב שאם מדברים על מבצע מוגבל לתקופה מסוימת - - -

אדי בית הזבדי: צריך למקסם את החיסכון ולמקסם את ההשפעה ואת האפקט שלה.

מירב יוסף: בדיוק.

דוד אזולאי: אם זה באוקטובר - - -

שלומית אבינח: לא באוקטובר.

נורית פלתר: גם ב-20 בספטמבר אם הוא יירשם, מה ייצא לו מזה?

שלומית אבינח: לא, אבל אם הוא היה בחו"ל ולא ידע?

דורון אהרון: יש פה שתי שאלות.

שלומית אבינח: לא, גם אתם לא נותנים מעבר ל-30%, כי אתם אומרים שמי-, כאילו מהחומר שאני קראתי, מעבר ל-30% לא נותנים בכלל, כי אם לא נותנים, סימן שבן אדם סגר, לא היה בדירה.

שלומית אבינח: אבל אם המדינה רוצה לחסוך, אז למה לא לתת הנחה כשבן אדם נסע שלושה חודשים לחו"ל - - -

מירב יוסף: אז, ייסע לחו"ל ויעשה כסף?

שלומית אבינח: לא, אבל זה חיסכון למדינה.

דוד אזולאי: לא, סליחה, אם את מדברת על אדם שנוסע לחו"ל, הרי אתם יודעים בחברת חשמל שמיד יכולים לבדוק את זה, זה לא בעיה.

דוד אזולאי: הצריכה פתאום יורדת בצורה דרסטית וכשלא נמצאים בבית אנחנו יודעים.

נורית פלתר: נכון, נכון.

יואל חסון: אז אני אסיים את הנושא של הפרסום.

יואל חסון: אז אנחנו בהתאם, כפי שאמרתי, להחלטת הרשות, מפרסמים בכל העיתונים.

יואל חסון: אתמול שלחתי למרכז המידע של הכנסת את כל סוגי הפרסום שלנו, אז קיבלתם את זה בחומר לקראת הישיבה, אני חושב.

יואל חסון: אז היום אנחנו פרסמנו את זה וכבר היום את רואים מודעות.

יואל חסון: זה בידיעות אחרונות של היום – מודעה בגודל של חצי דף וזה פורסם היום בידיעות, בדה-מרקר, המודיע והמבשר ובמהלך השבוע הזה זה יפורסם בשאר העיתונים, שזה מעריב, ישראל היום, הארץ, גלובס, כלכלי, במגזר הרוסי בווסטי, במגזר החרדי – יתד נאמן, המבשר, המשפחה, יום-יום וגם במגזר החרדי נעבדה פריסה בעיתונים המקומיים, בערים שיש בהן ריכוז גדול של אוכלוסייה חרדית.

יואל חסון: במגזר הערבי – אסנארה, כל אל עראב ופנורמה.

יואל חסון: במגזר האנגלי – ג'רוזלם פוסט והרלד טריביון.

יואל חסון: על השפה האמהרית כבר דיברנו, ונפרסם בכל העיתונים המקומיים שיוצאים – ידיעות חיפה, תל אביב, כל המקומונים.

אחמד טיבי: גם בתחנות הרדיו זה חשוב.

נורית פלתר: כן, בשבוע הבא כולן.

יואל חסון: זהו, זה הפרסום ואנחנו כבר השבוע יוצאים בפרסום בכל ערוצי התקשורת.

דוד אזולאי: אני שמח לשמוע ובהחלט זה אחד הדברים שכיוונו אליהם בישיבה הזאת, וטוב שהדברים הם כך.

דוד אזולאי: אני רק חושב שנכון שהעלויות הן גבוהות לפרסום כזה, אבל יחד עם זה, שכרו בצדו, כי ככל שיש פרסום – יש יותר מודעות – יש יותר מודעות – יותר חסכון באנרגיה.

דוד אזולאי: ובסופו של דבר זה מה שכולנו רוצים.

יואל חסון: ואני רוצה להוסיף משהו.

יואל חסון: העברתי גם אתמול למרכז המידע של הכנסת קובץ שלם של כתבות בעיתונים, כתבות מהסוג הזה.

יואל חסון: מתפרסמים בדפים הראשונים של כלי התקשורת, בעיתונים, כתבות ברדיו ובטלוויזיה.

יואל חסון: זאת אומרת הציבור, מי שמסתכל בעיתון, אז הוא רואה את הכתבות האלה לפני שהוא רואה את המודעות.

יואל חסון: זאת אומרת, מי שמסתכל בעיתונות, מי שנוסע באוטו ושומע רדיו ומי שמסתכל בטלוויזיה, נחשף ויודע.

יואל חסון: אני לא חושב שיש מישהו בציבור שלא שמע או ראה את המבצע הזה.

דוד אזולאי: תודה.

אדי בית הזבדי: אני פתחתי ואמרתי בהתחלה, אנחנו עשינו סקר ובדיקה וכל משפחה בישראל יכולה להוריד את צריכת האנרגיה שלה לפחות ב-40-47%.

אחמד טיבי: 47%?

אדי בית הזבדי: כן, וזה תלוי כמה תעשה לעניין הזה.

אחמד טיבי: אבל אתם אומרים שאי אפשר - - -

דוד אזולאי: באמת רציתי לשאול, מה קורה עם אדם שנרשם למבצע ולא חסך?

נורית פלתר: זה נורא, לא קרה כלום.

דוד אזולאי: אז לא קונסים או משהו.

דורון אהרון: אדוני יושב הראש, אני רוצה באמת, אני כאן אמנם לא מטעם משרד האנרגיה והמים, אלא כחבר מליאת רשות החשמל.

דורון אהרון: השאלות ששלומית שאלה הן שאלות מצוינות, הן שאלות נכונות.

דורון אהרון: אנחנו התחבטנו בהן במליאה.

דורון אהרון: בוא נגדיר רגע את המטרה והמטרה היא – לקראת הקיץ הקרוב, וגם החברה העלתה כאן שאלה לגבי הגנרטורים.

דורון אהרון: בקיץ הקרוב אנחנו נמצאים בבעיה.

דורון אהרון: מי שלא יודע – יש בעיה, יש בצורת חשמל בקיץ הקרוב, יש חשש מאד כבד לאי אספקת חשמל.

דורון אהרון: כתוצאה מכך יש שתי פעולות.

דורון אהרון: הפעולה האחת הנעשית ברשות החשמל היא פעולות תעריפיות, וזו דוגמא לפעולה תעריפית, שבה אנחנו מנסים לתמרץ את הצרכן להיות חלק מההתייעלות הזאת.

דורון אהרון: זה גם צד פסיכו-כלכלי.

דורון אהרון: זאת אומרת, אני צריך לגרום לך להבין שאתה צריך קודם כל להתייעל, להרגיש את זה בתעריף - - -

אחמד טיבי: מה, מעלים את המחירים כאילו?

דורון אהרון: התעריף לצערי עולה, ואני אומר את זה, כשאנחנו מחליטים, אנחנו בנושא הזה מנסים בכל דרך שהיא לתמרץ את הצרכן לחסוך, מבלי להעלות את התעריף ומבלי לייקר לך את צריכת החשמל.

דורון אהרון: שנייה, אני אסיים חברים, ואני מבטיח שאני אדבר גם על העלאת התעריף ותאמינו לי שכחבר מליאה אין דבר יותר קשה מהעלאת תעריף.

דורון אהרון: אני אומר לך את זה, ויושבות פה שתי חברות שרואות אותי כל פעם שצריך להעלות תעריף, וזה הדבר שהכי קשה לי לעשות ואני התנגדתי להעלאת התעריף האחרונה, שתדע.

דורון אהרון: גם אני וגם חברי.

דורון אהרון: אז עכשיו אני אגיד דבר כזה, ההסדר הזה, אנחנו דורשים איזו שהיא השתתפות.

דורון אהרון: ההשתתפות של הצרכן היא נעשית דרך הפנייה לחברת החשמל.

דורון אהרון: אתה, ברגע שאתה פונה, אתה יצרת סוג של מחויבות.

דורון אהרון: ההגבלה של 30% נובעת מהחשש שיהיה אדם שהוא לא נמצא בבית והוא עכשיו מה שנקרא בעגה הכלכלית – פרי ריידר.

דורון אהרון: הוא לא נמצא בבית והוא בעצם לא צורך חשמל, והוא יהנה, יקבל איזה שהוא סוג של תגמול.

דורון אהרון: עכשיו, התגמול הזה, אני אצטרך לקחת אותו מהתעריף.

דורון אהרון: הוא לא יש מאין.

דורון אהרון: אז לכן אנחנו הגבלנו 30%.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה זה 30%?

דורון אהרון: אם את תחסכי מעל 30% - את לא תקבלי שום תמריץ, כי אנחנו, למרות מה שאדי אמר פה - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז מה אתם רוצים?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תוכלו לחסוך יותר.

נורית פלתר: לא, יוליה, את מיד תביני.

דורון אהרון: הנחת העבודה שלנו היא שבפרק זמן של חודשיים את לא מסוגלת להתייעל אנרגטית יותר מ-20% - 25%, למרות מה שנאמר פה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: נשב בחושך אחרי זה.

יואל חסון: דורון, אני רק רוצה להוסיף פה, שמי שזוכר הקיץ האחרון היה קיץ קל יחסית.

יואל חסון: קיץ 2011 היה קיץ קל, הרבה יותר מקיץ 2010.

יואל חסון: הצריכה ביולי – אוגוסט ב-2011, הייתה ב-2.2% פחות מאשר ב-2010 ושיא הביקוש בשנת 2011 היא 4.5% פחות מ-2010.

יואל חסון: זאת אומרת הבסיס שאנחנו מתחילים בו, הוא נמוך.

יואל חסון: זאת אומרת לרדת, אם יהיה קיץ קשה השנה, הסיכוי שיהיה חיסכון גדול בחשמל הוא לא גדול.

יואל חסון: זאת אומרת אנחנו לוקחים השוואה לקיץ שהיה קיץ קל, ואם השנה יהיה קיץ קשה – אז לקוחות לא יוכלו לחסוך הרבה בחשמל.

דוד אזולאי: יש לכם צפי?

דורון אהרון: כן, זה 3.5% בדרך כלל.

יואל חסון: אז לא לתלות בזה יותר מדי תקוות.

יואל חסון: אבל עוד משהו אני רוצה להוסיף, חשוב מאד פה.

דוד אזולאי: דקה, ברשותך, אני רוצה שדורון יסיים את דבריו, כי אני גם רוצה לדעת, דיברת בעצם על שני דברים.

דוד אזולאי: דבר אחד שאחת הפעולות שאתם עושים כרגע זה להביא לידיעת הציבור את הדרך לחסוך באנרגיה.

דוד אזולאי: בסדר.

דוד אזולאי: אבל מה קורה ונניח שלא הייתה היענות, ולפי הנתונים שיש כרגע – אין היענות, מתוך 2.5 מיליון צורכי חשמל במדינת ישראל, 15,000 איש משתתפים במבצע, זה אומר שזה כמעט אפסי.

דוד אזולאי: השאלה שלי מה קורה אם נניח למרות הקמפיין הגדול שאתם הולכים לעשות ולמרות כל מה שאתם צריכים לעשות, ובכל זאת לא הצלחתם – האם יש לכם כוונה בשלב זה או אחר לעשות ניתוקי חשמל יזומים על ידי חברת החשמל.

נורית פלתר: זה חברת החשמל צריכה לענות.

דורון אהרון: רגע, שנייה אחת.

דורון אהרון: קודם כל, אתה יודע, בחוק לישראל של אתמול, היה כתוב – באין חזון ייפרע העם ושומר תורה אשריו.

דורון אהרון: אז לצערי, אנחנו היום באין חזון.

דורון אהרון: בגלל שלא היה את החזון להקים את תחנות הכוח אף על פי שאני אגיד עכשיו תחנה פחמית – אני מאמין שהיא תסתכל עלי בעיניים בוהקות וכועסות, אבל היום מייצרים בסולר, אנחנו מזהמים פי כמה וכמה אילו היינו מקימים את התחנה הפחמית.

דורון אהרון: היום אנחנו מייצרים בסולר, מכיוון שאין לנו צינור גז, כי מטע בננות היה יותר חשוב מצינור הגז.

אור עמית: כיוון שאין אנרגיה סולארית.

דורון אהרון: אנרגיה סולארית מייקרת את החשמל.

דורון אהרון: רק הייקור האחרון, ייקרנו במלמעלה מאחוז בעקבות אנרגיה סולארית.

דורון אהרון: היא עולה פי ארבעה.

קריאה: קשקוש.

דורון אהרון: קשקוש?

נורית פלתר: זה לא קשקוש גברת, למה את אומרת דבר כזה?

דורון אהרון: בסדר, אני אתעלם.

יואל חסון: היום הייתה כתבה בטלוויזיה שגם באירופה הירוקה - - -

דורון אהרון: שנייה, באמת, בואו, אני לא אאריך יותר.

דוד אזולאי: רבותי, אני מבקש.

דוד אזולאי: עם כל הכבוד, יושבים פה אנשי מקצוע שמבינים קצת בנושא הזה.

דורון אהרון: תעריף החשמל לקוט"ש אנרגיה סולארית הוא היום שקל, ותעריף מחיר הייצור הוא 20 אגורות.

דורון אהרון: תגידי לי מה יותר יקר, אולי יש לך אריתמטיקה שונה.

דוד אזולאי: דורון, אני מבקש, יש לי בקשה אליך - - -

דורון אהרון: ...

דורון אהרון: פרמיה סביבתית שמשקפת את עלות הנזק הסביבתי מזיהום של סולר.

דורון אהרון: אני מצטער, אני במקרה כתבתי את המדיניות של המשרד לאנרגיה ומים בנושא אנרגיות מתחדשות.

דורון אהרון: אני מזמין אותך לפגישה נעימה, באמת, בארבע עיניים, להסביר לך את הכל בשמחה ותראי שיכול להיות שאת טועה, אולי.

דורון אהרון: אולי גם אני טועה.

דורון אהרון: אבל אני אמשיך.

דוד אזולאי: דורון, זה לא הוועדה להגנת הסביבה.

דורון אהרון: בסדר.

דורון אהרון: יושב הראש שאל אותנו לגבי היקף.

דורון אהרון: כמו שאמרתי לגבי המקררים, ש-25,000 מקררים זה בערך שווה ערך לתחנת כוח.

דורון אהרון: 17,000 אזרחים שיעשו חיסכון, אפילו שיירשמו עכשיו רק 17,000 וזה לכאורה זה מספר נמוך, שיחסכו לי 50 מגה וואט, 10 מגה וואט בשיא ביקוש קיצי, יכול להיות שהם יהיו ההבדל בין אי אספקת חשמל לאספקת חשמל.

דורון אהרון: שעת אי אספקת חשמל היום שקולה, כל קוט"ש שלא מסופק סליחה, זה 110 דולר.

דורון אהרון: אוקי?

דורון אהרון: אז לי שווה היום לעשות את כל המאמצים כדי שבקיץ הקרוב אני לא אקלע לאי אספקת חשמל.

דוד אזולאי: אבל פה אני רוצה לצאת בקריאה ובבקשה.

דוד אזולאי: אני מבקש שלא ייווצר מצב לגרום לניתוקים יזומים על ידי חברת החשמל.

דוד אזולאי: אסור שבעידן של היום - - -

דורון אהרון: מאה אחוז צודק.

דוד אזולאי: פשוט להעניש ציבור שלם, וכאן הייתה תקופה, אם אתם יודעים, אני מקווה שהדבר הזה נפסק, של ניתוקי מים ברשויות המקומיות, ושם חברת מקורות ישבה על השיבר הראשי.

דוד אזולאי: מי ששילם או מי שלא שילם – לא קיבל מים.

דורון אהרון: רק מילה אחת יושב הראש, למה שאתה מעיר עכשיו.

דורון אהרון: אני חושב שאם יש משהו שמפחיד את השר שלי – זה מה שאמרת עכשיו.

דורון אהרון: אני לא חושב שיש משהו שהוא פוחד ממנו יותר מזה.

אדי בית הזבדי: אני רק רוצה לציין שיש מערכת של אספקת חשמל והמערכת הזאת יכולה לספק מה שהיא יכולה ולא מעבר לזה.

אדי בית הזבדי: ואם הצריכה תהיה מעבר לזה – אז אנחנו בבעיה רצינית ואנחנו נאלץ לנתק, למרות שאנחנו לא אוהבים את זה.

דורון אהרון: עושים הכל כדי שזה לא יקרה.

אדי בית הזבדי: יחד עם זה, רציתי לציין שהפרויקט של המקררים - - -

דוד אזולאי: בעניין הזה צריך להעביר מסר גם לציבור, שזאת סנקציה שעומדת לרשותכם ולא צריך לנצל אותה.

אדי בית הזבדי: בפרויקט של המקררים אגב, כל מקרר חוסך לכל משפחה בסביבות 1,200 קילו וואט שעה בשנה ואם אנחנו נכפיל את זה ב-70,000 מקררים שנכנסו כבר עכשיו לשוק, אז אנחנו נראה כמה אנחנו יכולים לחסוך בקיץ הזה.

אבנר עורקבי: זה לא פייר.

אבנר עורקבי: אם פה מספרים לנו ששנה שעברה הייתה פחות קשה מבחינת צריכת חשמל, אז עכשיו אומרים לנו שאם השנה יהיה יותר חם אז אנשים יצרכו יותר.

דורון אהרון: אז אני אגיד, זה לא מושפע רק מחום, זה מושפע גם מתמ"ג, שינויים בתוצר.

דוד אזולאי: אתה צריך לקחת דברים שלא היו בשנה שעברה, כל הסיפור עם מצרים זה לא היה לנו בשנה שעברה, את זה אתה צריך לזכור.

דוד אזולאי: נושא הגז וכל מה שקורה לנו עם מצרים, אני צריך להגיד לך?

דוד אזולאי: זה חלק מהדברים שאף אחד לא צפה.

דוד אזולאי: נוסף לכל, לצערי הרב, מה לעשות, מדינת ישראל במשך שנים לא השקיעה בתחנות כוח חשמל במדינת ישראל, בתחנות כוח של שאיבות מים והתפלת מי ים.

דוד אזולאי: אלה דברים שלא יודע משום מה חשבו שזה לא יגיע אלינו, זה לא יקרה אצלנו, אבל זה קורה.

אדי בית הזבדי: למרות המאמצים של משרד האנרגיה, הייתי חייב להוסיף.

דוד אזולאי: אני לא אכנס כרגע לזה, זה לא הנושא כרגע.

יואל חסון: אני רק רוצה להבהיר עוד נקודה, שבהסדר הזה מי שיירשם יכול להנות, כי שיטת החישוב היא חודשית.

יואל חסון: כל חודש בנפרד.

יואל חסון: יכול להיות שהוא יקבל ביוני הנחה וביולי הוא לא יקבל.

יואל חסון: אחרי זה באוגוסט הוא לא יקבל, בספטמבר הוא יקבל.

יואל חסון: כל חודש מחושב בנפרד.

דוד אזולאי: זה מצטבר ואז בסוף שנה מקבלים.

יואל חסון: הוא יקבל את הכל ביחד.

דוד אזולאי: כל הכבוד.

דוד אזולאי: רבותי, אני רוצה לסכם את הדיון.

יואל חסון: מוקד 103.

דוד אזולאי: מוקד 103 ואת זה הם הביאו, קיבלתי רשימה מפורטת עכשיו של כל אמצעי התקשורת במדינת ישראל, ואני אומר, עד כמה שאני קצת בקיא בעסק הזה, לשמחתי אני יכול להגיד שכמעט אין עיתון ואין אמצעי תקשורת שהם לא יופיעו בו, יעבירו את המידע לציבור הרחב, והדבר הכי חשוב – מוקד 103 הוא יותר יעיל מכל דבר.

יואל חסון: אני רוצה להגיד, 103 זה שיחת חינם מטלפון קווי.

אורי מקלב: אנחנו תמיד מביאים את 103 כדוגמא למשהו יעיל.

אורי מקלב: אנחנו תמיד מביאים דווקא את חברת החשמל.

אורי מקלב: כך צריך לבוא לתאגיד מים ולהגיד - - - כשאני פרסמתי ...

אורי מקלב: מצרים, אני אומר שאנחנו עכשיו מעודדים את זה.

אורי מקלב: זה דבר מאד עידוד לחיסכון, זה עוד פעם דבר מאד חדשני מאד ונותנים הנחה משמעותית ואי אפשר להתעלם מהנחה של 10% שיכולה להגיע גם ל-30%.

אורי מקלב: עלה כאן בוועדה נושא של חשמל תעו"ז – תעריפי עומס וזמן, ואז ...

אורי מקלב: צריך להיות בכפייה, והייתה כאן התנגדות, מכיוון שאמרנו שלא יכול להיות שאתם יכולים לשנות הרגלים של משק בית איך להתנהג, ואנשים שיקבלו תעריפים גבוהים, מי שיקבל תעריפים נמוכים זה מי שישתמש בחשמל בבית בשעות מסוימות.

אורי מקלב: דהיינו זה אומר שבתים שהפעילות שלהם ממשיכה כל היום, בית עם הרבה ילדים או בתים שבאחת כבר חוזים, או בתי ספר, וחוזרים באחת, אז הם יצטרכו לשלם.

אורי מקלב: אנשים שבאמת נמצאים ומגיעים רק בחמש, שש או שבע אחר הצהריים הביתה, הם יזכו.

אורי מקלב: ואנחנו חשבנו בינתיים זה עוד לא נהיה חובה, נכון, זו אפשרות עדיין, שצרכנים נמוכים, שהם לא מעל כך וכך, והצרכנים הפרטיים לא - - -

נורית פלתר: לא, לא, כבר בנינו תעו"ז ביתי לעניין.

אורי מקלב: כן, אבל לא בכפייה.

נורית פלתר: לא בכפייה, לא מנדטורי, לא.

אורי מקלב: מה עשו במצרים?

אורי מקלב: במצרים כשרצו להעביד את ישראל בפרך, אמרו להם תשמעו, הנה המלך יוצא, ומדדו והעסיקו אותם ופיתו אותם ואמרו להם תשמעו, תהיה לכם הנחה, תקבלו תוספת במחיר, ואמרו בואו נראה כמה לבנים אתם יכולים לעשות.

אורי מקלב: ואחרי התפוקה שהם עשו ברוב מאמץ, אמר המלך – עכשיו כל יום אני רוצה לעשות ככה.

אורי מקלב: לא משנה שהתעייפתם, לא משנה שאני לא נותן לכם תבן, הכל אתם רוצים.

אורי מקלב: וזה נכון מאד לעודד לחיסכון, אבל שזה לא ישמש אחר כך - - -

דורון אהרון: אני מוחה על ההשוואה, הרב.

דוד אזולאי: אני לא מאמין שחברת החשמל כאלה משוכללים.

אורי מקלב: ואז יאמרו לא, עכשיו אנחנו נכניס אתכם לתעריפים כאלה – מי שישתמש בזה ומי שלא – אנחנו נעשה את זה הפוך.

אורי מקלב: עידוד כן, וולונטרית – כן, מודדים, זו נקודה חשובה.

אורי מקלב: אבל להפוך את זה ל - - -

דוד אזולאי: מה שחשוב שדבריך עכשיו נרשמו בפרוטוקול, ואם זה יקרה - - -

קריאה: אז הוא יגיד אמרתי לכם.

אדי בית הזבדי: אני רוצה לומר שעם התפתחות הטכנולוגיה, אתה בעתיד תוכל להחליט בבית איזה מהשקעים שלך עובד עם תעו"ז, ואז זה הרבה יותר חכם.

קריאה: יש להם מחברת חשמל תכניות של אנרגיה סולארית שהם שמים על בתים את כל הקולטים האלה שקולטים את האנרגיות הסולאריות מהשמש, והם עושים כזה דבר – הם פשוט משלמים עבור שכירות למקום שם, לאותם בתים ואת החשמל שהם מקבלים מזה – הם מוכרים בעצמם בכסף שווה לאותו חשמל שהם מייצרים בתחנות הכוח.

דוד אזולאי: יש רק בעיה קטנה שם, שהמדינה מגבילה את זה.

קריאה: יש עלות.

קריאה: העלות של הגז, שהגז הזה עכשיו נפסק ממצרים, שהוא הסיבה העיקרית לכל הבעיה כאן - - -

דורון אהרון: יותר זולה מהסולארי.

דורון אהרון: איך אני?

קריאה: יש אפשרות לעשות את זה ואת אותה השקעה לשים בסולארי.

אבנר עורקבי: אתה לא מבין שיש הרבה בלאי בדבר הזה.

אבנר עורקבי: יש המון בלאי בדבר הזה.

דורון אהרון: בלילה אין שמש, אם אתה לא יודע.

דורון אהרון: אין מה לעשות.

דוד אזולאי: רבותי, אני רוצה לסכם את הדיון.

דוד אזולאי: אני שמח שבעקבות הדיון הזה, גם הדיון הזה וגם הדיון הקודם, נעשו דברים עוד לפני שהגענו לדיון וכאן שמענו את הבשורה וזה משמח אותי.

דוד אזולאי: זה אומר שיש רגישות לציבור הרחב ואנחנו מייצגים כאן ציבור ואני מאד מקווה שכל מה שנאמר כאן אכן יהיה מיושם.

דוד אזולאי: זה אומר בעיקר להביא למודעות של הציבור לכל הנושא של החיסכון באנרגיה, ואני חושב שככל שהציבור יהיה שותף, כך ייטב לכולנו.

דוד אזולאי: יחד עם זה אני חוזר ואומר, לא תמיד הסנקציה היא הדבר המועיל, אבל ברור שבאיזה שהוא מקום צריך שבמודעות של הציבור שיידעו שיש גם סנקציות.

דוד אזולאי: כרגע מה שעושים, יש מה שנקרא סור מרע – זה תחסוך באנרגיה, ועשה טוב – זה שהציבור גם בסופו של יום נהנה מכך שהוא שותף לחיסכון.

דוד אזולאי: אני רוצה באמת לקוות שהדברים האלה ייכנסו לביצוע מידי, גם בנושא המקררים וגם בנושא צריכת החשמל וככל שהדברים יביאו לתועלת – הרי שבסופו של יום כולנו נצא נשכרים.

דוד אזולאי: תודה רבה לכולם, אני מודה לכם.