ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 18, פרוטוקול מספר 678, 2012-03-19 12:00

חיים כץ: צהריים טובים, היום יום שני בשבוע, כ"ה באדר, 19 במרץ 2012.

חיים כץ: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

חיים כץ: הנושא: הצעה לסדר היום (דיון מהיר): 'מאבטחים במזרח ירושלים', של חה"כ איתן כבל.

חיים כץ: בבקשה, אדוני, תן סקירה, מה הביא אותך לבקש דיון מהיר.

חיים כץ: כשיש בעיה פתאום אתה נזעק.

איתן כבל: אדוני היושב ראש, אני נזעקתי לקיים את הדיון שהיה צריך להתקיים כבר לפני זמן רב - - -

חיים כץ: בערך לפני כחודש.

איתן כבל: לא משנה, אבל התעקשתי שזה ימשיך ונעניתי לבקשתך.

איתן כבל: אמרתי את זה גם לחברים שביקשו את הדיון והם נשוא הסיפור, חבר הכנסת חיים כץ, לא בלשון המליצה ולא בלשון של חנפנות, הוא מהלוחמים הכי גדולים עבור ציבור העובדים במדינת ישראל, זאת לא קלישאה.

איתן כבל: מה שחיים כץ, לא משנה איפה הוא ואיפה אני נמצאים בפוליטיקה, עשה בקדנציה הזאת בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות, אין לו אח ורע במערכת החקיקה למען ציבור העובדים במדינת ישראל.

איתן כבל: אני מנצל את ההזדמנות לומר לו את זה מכל הלב.

חיים כץ: תודה רבה.

איתן כבל: אני נזעקתי לקיים את הדיון הזה בעקבות פנייה של קבוצה של עובדים שעבדו במסגרת חברת "מודיעין אזרחי" בפרויקט שאני מכיר עוד כשהיה פרויקט זמני והזמניות הזאת לא נגמרת, עוד לפני כעשרים שנה כבר, לאבטח במזרח ירושלים.

איתן כבל: אדוני היושב ראש, אפשר לפתוח כאן יריעה רחבה ושלמה.

איתן כבל: אני לא מציע לפתוח את היריעה כי זה לא תפקידך ולא תפקידי להיכנס לכל הרזולוציות האלה, נקודת המוצא המרכזית היא: זכות ההתאגדות.

איתן כבל: כלומר, אם אני עוסק בשאלה המרכזית, מבלי לשאול עכשיו האם בזכות ההתאגדות הזו "כוח לעובדים" הוא הכוח המרכזי מול העובדים, או החברים שלי מהסתדרות העובדים הלאומית שנכנסו גם לעניין הזה.

איתן כבל: יש בתי משפט שיקבעו ושהם ייכנסו לדברים האלה.

איתן כבל: מי כמוך מכיר את - - -

חיים כץ: לאן העובדים רוצים ללכת?

איתן כבל: הקבוצה שפנתה אליי היא קבוצה המאוגדת במסגרת "כוח לעובדים".

איתן כבל: אני, כשנכנסתי לעניין, הסתבר לי שאני מכיר את הנפשות הפועלות, חלקן גם ממשרד הבינוי והשיכון, אפילו לא ידעתי ושכחתי שאתה הקב"ט (קצין ביטחון), אני מתנצל, אבל אנחנו מכירים למעלה מעשרים שנה, השנים עושות את שלהן.

איתן כבל: אני מכיר כאן את נציגי ההסתדרות ואת חלק מהנציגים מ"מודיעין אזרחי".

איתן כבל: אתה יודע, יש לנו הכרויות.

איתן כבל: אני חושב, אדוני היושב ראש, אני לא רוצה להרים אוקטבות בדיון הזה כי אני רוצה שאנחנו נצא מכאן בידיעה שציבור העובדים, או החבר'ה הצעירים האלה, לא נפגעים במקום עבודתם, זכות ההתאגדות היא זכות בסיסית ואף אחד לא יפגע בה, שנדע שיושבים איתם, מדברים איתם, שהם מקבלים את התנאים כמו שצריך לקבל כל עובד במדינת ישראל ושמשרד הבינוי והשיכון, כגוף מרכזי במדינת ישראל, יודע לעמוד מאחוריהם ויודע לתת להם את כל הכלים כדי שיבצעו את עבודתם כמו שצריך.

איתן כבל: אני אומר לך, אדוני היושב ראש, ואני אומר גם כאן לעובדים, עובד שלא פועל על פי הכללים או לא עושה את עבודתו, אני לא מגן עליו, זה לא התפקיד שלי להגן עליו, יש דרך לטפל בו.

איתן כבל: אבל אני חושב שיש כאן איבוד פרופורציות ביחס כלפי העובדים.

איתן כבל: אני אומר את זה בעדינות כי אני רוצה שהדברים כאן יישמעו גם על ידי העובדים וגם על ידי הנהלת "מודיעין אזרחי".

איתן כבל: אני אומר, אדוני היושב ראש, עדיין ברובד עדין, שאני מקווה שנצא מכאן בידיעה שאפשר לשבת ולסגור את הדברים האלה מבלי לעשות מזה רעש שאולי הוא יותר גדול ממה שצריך.

איתן כבל: תודה.

חיים כץ: לא.

חיים כץ: לא.

חיים כץ: אחרי הסקירה שלך אני עדיין לא מבין על מה מדובר.

חיים כץ: תן לי סקירה מה קורה.

איתן כבל: אני יכול להגיד לך אבל אחטא, אני מציע שאחד מנציגי העובדים יציג בדיוק את הדברים.

איתן כבל: זה מורכב משתי רמות, יחסי עבודה פעם אחת ותנאי עבודה.

איתן כבל: אני חושב שהדברים יישמעו בצורה עניינית, אני מבקש, כפי שאמרתי לכם, לא להתמקד בפירוטכניקה אלא בעניין עצמו.

חיים כץ: יש פה מישהו מהעובדים שיודע להציג את הדברים?

חיים כץ: מה התפקיד שלך בכוח?

אלי גל: אני פעיל מרכזי בהתאגדות הזאת.

אלי גל: בעצם אני עובד כבר שלוש שנים בפרויקט.

חיים כץ: מה זה הפרויקט?

אלי גל: פרויקט אבטחה במזרח ירושלים.

אלי גל: אנחנו החלטנו להתאגד בעקבות שורה של תנאים לא ראויים, הפרשות שכר לא תקינות ועוד כמה דברים שהעברנו אותם למשרד הבינוי והשיכון ול"מודיעין אזרחי".

אלי גל: בעקבות כך הגיעה אלינו תגובה מאוד בעייתית מהחברה, בין אם זה אומר פיטורי עובדים, בין אם זה אומר איומים בפועל, בין אם זה אומר שבעצם לא מוכנים לדבר איתנו.

אלי גל: אני יודע שהחברה מסתובבת ואומרת שהיא מוכנה לדבר עם כל אחד כולל - - -

חיים כץ: איך משלמים לכם?

אלי גל: מה זאת אומרת?

חיים כץ: כסף.

אלי גל: דרך הבנק.

אלי גל: מה זאת אומרת?

אלי גל: לא הבנתי את השאלה.

אלי גל: סליחה.

חיים כץ: אתה מקבל שכר מינימום?

אלי גל: לא על זה הטענה שלנו.

אלי גל: אנחנו לא מקבלים שכר מינימום.

חיים כץ: אתם מקבלים את כל התנאים הנלווים?

אלי גל: לא.

אלי גל: ממש לא.

חיים כץ: הבראה, ביגוד.

חיים כץ: נסיעות, שעות נוספות, פנסיה?

אלי גל: ביגוד לא מקבלים, הבראה מקבלים חלקית – תלוי בכל מיני חישובים של אחוזי משרה, למרות שאני יכול להעיד על עצמי, אני אחד שעובד בממוצע 220 שעות, אני חושב שמשרה בישראל זה 186 שעות, אני עובד 220 שעות בממוצע בחודש ועדיין קיבלתי רק שלושה ימי הבראה במשך שנתיים.

חיים כץ: בסדר, בשנה הראשונה אתה לא צריך לקבל יותר.

אלי גל: לא.

אלי גל: בשנה הראשונה צריך לקבל חמישה ימים, שישה בשנה השנייה.

אלי גל: אבל זה לא משנה.

אלי גל: לגבי פנסיה מפרישים משכר מינימום ולא מכל גובה השכר, יש כאן - - -

יוסף אברג'יל: אני יכול להגיב?

יוסף אברג'יל: אני בקר שכר של - - -

חיים כץ: אתה, כשתרצה לדבר, תרים את היד וכשאני אתן לך רשות אתה תדבר.

חיים כץ: יותר אתה לא מתפרץ בדיון.

אלי גל: בנוסף, שעות שבת לא משולמות כראוי ועוד שורה של ליקויים ותנאים פיסיים בעמדות שהם לא תקינים.

חיים כץ: אני רוצה להבין, כשבאת לעבודה שלך קבעו לך שכר בסיס.

אלי גל: יש חלוקה לשכר בסיס ותוספת סיכון.

חיים כץ: ועבור תוספת סיכון הוא לא מפריש לך לפנסיה.

אלי גל: לפי דעתי אנחנו מקבלים הפרשה לפנסיה, אם אני מבין נכון, משכר מינימום.

חיים כץ: כמה?

חיים כץ: 15% אתה והמעסיק?

אלי גל: הלוואי.

חיים כץ: כמה?

אלי גל: אני יכול להעביר את ההפרשים בין מה שאמור להיות בפועל לבין מה שאנחנו מקבלים.

אלי גל: יש הפרשים בין 400 לבין 500 שקל כל חודש רק בהפרשי פנסיה, בין מה שאמור להיות מופרש לבין - - -

חיים כץ: אם לא מפרישים לך לפי החוק, אנחנו העברנו חקיקה לפני כחצי שנה, שזה שעשה איתך את ההסכם, אם אתה לא מקבל את ההפרשות, הוא ייתבע על עבירה פלילית על ידי המדינה והוא ישלם קנס אישי שאי אפשר לשפות אותו.

חיים כץ: אם יש מישהו כזה שעשה איתך את ההסכם בחדר והוא לא משלם לך את מלוא ההפרשות, שיבין לאן הוא הולך.

אלי גל: כמו שאנחנו מציגים במסמך יש פערים מאוד גדולים בין הרצוי למצוי.

אלי גל: בנוסף, התנאים הפיסיים בעמדות היו במצב ירוד, מוזנח - - -

חיים כץ: אפשר לקחת אחד כזה ולעשות לו טסט-קייס ולגבות אתכם ב, ו-וואלה, לתבוע.

חיים כץ: יכול להיות נחמד לראות איך החוק עובד.

אלי גל: ראשית אנחנו עושים - - -

איתן כבל: זה אחד החוקים החשובים שנחקקו בשנים האחרונות בעניין.

אלי גל: מה שנוצר בעקבות זה שהיינו מספיק אמיצים לבוא ולהתלונן, זה שפנינו קודם כל למעסיקים שלנו, לקב"טים שלנו, בתגובה קיבלנו איומים מפורשים בפיטורין.

אלי גל: כמו - - -

חיים כץ: אני רואה שאתה עובד שלוש שנים ולא פיטרו אותך.

אלי גל: נכון.

אלי גל: אבל הורידו אותי בדרגה ושני עובדים אחרים פוטרו, ממש פוטרו מהפרויקט - - -

חיים כץ: יכול להיות שהם לא היו מספיק טובים?

אלי גל: שמע, יש הקלטה שאני הקלטתי את המעסיק הישיר שלי שאומר 'חברת "מודיעין אזרחי" יודעת שזה לא חוקי ובכל זאת היא תפטר אותך'.

אלי גל: הקלטה מפורשת, אני מוכן להשמיע אותה לאדוני אם צריך.

חיים כץ: באיזה צד אתה של התאגוד?

אלי גל: אני דרך "כוח לעובדים".

חיים כץ: והם לא יודעים ללכת לבית דין לעבודה?

אלי גל: יש צו ו"מודיעין אזרחי" לא מקיימים אותו.

אלי גל: ניגשנו לבית הדין, בית הדין הורה להחזיר את האנשים לעבודה ולמנוע פגיעה, ובכל זאת בשטח הדברים ממשיכים לקרות כאילו אין דין ואין דיין.

חיים כץ: הם ישלמו קנסות בסוף.

חיים כץ: אל תדאג, העובדים יקבלו פי שלוש ממה שהם היו צריכים לקבל תמורת עבודה.

אלי גל: אני מקווה שכך.

אלי גל: מה שקרה אחרי שהעובדים פוטרו.

אלי גל: בעצם התנכלו לנו בעבודה.

אלי גל: אנחנו מבקשים היום שיפסיקו להתנכל אלינו, שמשרד הבינוי והשיכון, שהוא המעסיק הישיר שלנו - - -

חיים כץ: אי אפשר להטיל עליהם סנקציות שיפסיקו להתנכל לכם, אנחנו יכולים לבקש מהם.

חיים כץ: אנחנו יכולים לבקש מהם להפסיק להתנכל.

אלי גל: זה מה שאנחנו מבקשים.

אלי גל: אנחנו מבקשים שמשרד הבינוי והשיכון יגלה יותר מעורבות.

אלי גל: פנינו כמה פעמים למשרד הבינוי והשיכון.

אלי גל: בכל פעם שפנינו למשרד הבינוי והשיכון, באורח די מפליא העובדים שפנו פוטרו או נפגעו, יכול להיות שזה צירוף מקרים מאוד מקרי, אתה יודע, אני לא יודע איך זה קרה.

אלי גל: עובדתית, בכל פעם שפנינו, אנשים פוטרו ונפגעו.

אלי גל: אנחנו מאוד מבקשים ש"מודיעין אזרחי" ישבו איתנו.

אלי גל: הם פשוט מסרבים בתוקף לשבת איתנו.

אלי גל: הם לא מעוניינים לשבת איתנו וכל מה שהם טוענים ואומרים, 'אנחנו מוכנים לשבת עם כל אחד, רק לא עם והחבר'ה של ההתאגדות הזאת'.

חיים כץ: כבר היו ניצחונות ל"כוח לעובדים", היה עם המנקים באוניברסיטאות - - -

איתן כבל: עם "חיפה כימיקלים".

חיים כץ: היו כמה ניצחונות.

אלי גל: כמו שאני יודע שעכשיו בהתארגנות החדשה, בעצם החברה שמה אנשים שכל תפקידם לשבור אותנו.

אלי גל: אנחנו מבקשים שתנסו אותנו, חברת "מודיעין אזרחי", לא פניתם אלינו, אנחנו פנינו אליכם מספר פעמים.

אלי גל: אני לא יודע את השמות שלכם, רק- - -

יוסף אברג'יל: יוסי.

אלי גל: יוסי, אנחנו פנינו אליך הרבה פעמים במיילים ובכל מיני דרכים דומות, ושוב ושוב התעלמויות.

אלי גל: למה אתם לא יושבים לדבר איתנו?

חיים כץ: אתם לא מעניינים, אתם חפצים אולי.

אלי גל: מה?

אלי גל: אני לא מרביץ, אני מבטיח.

חיים כץ: אתם לא מעניינים, באמת אתם לא מעניינים.

חיים כץ: אתם אמצעי להרוויח כמה גרושים.

אלי גל: בדיוק, לכן אנחנו נמצאים כאן ואנחנו מבקשים, אם אפשר, שיישבו לדבר איתנו, יכול להיות שכל העניין מאוד פשוט.

חיים כץ: תודה.

חיים כץ: כן, אדוני.

חיים כץ: תודה.

חיים כץ: אני עובד שבע שנים, אחמ"ש (אחראי משמרת) בעיר העתיקה ובסך הכלל תשע שנים בפרויקט.

חיים כץ: אני קצת מוחה על דברי חברי אלי גל.

חיים כץ: בכל בעיה שהייתה לי במשך השנים האלה פניתי לקצין הביטחון שיושב כאן ולבוסים במשרד הבינוי והשיכון.

חיים כץ: כל בעיה ולו הקטנה ביותר נפתרה.

חיים כץ: לך מעבירים פנסיה על כל הסכום?

דוד אביטן: תראה, אני לא חשב שכר.

דוד אביטן: יש לך כאן חשבי שכר, שאל אותם.

דוד אביטן: אני מדבר על תנאי העסקה - - -

חיים כץ: תגיד לי, אתה עושה צחוק?

דוד אביטן: למה עושה צחוק?

חיים כץ: יש לי אליך שאלה.

חיים כץ: אתה נראה לי בחור אינטליגנט, לך מעבירים פנסיה על כל הסכום?

חיים כץ: אתה מקבל את כל התנאים הסוציאליים שלך?

חיים כץ: סליחה, הוא לא צריך סנגורים, ביקשת, אני אתן לך לדבר.

דוד אביטן: כשאני אסיים לעבוד בפרויקט מזרח ירושלים, אני אקח את כל התלושים ואבדוק - - -

חיים כץ: אתה מתבלבל, על רכיבים שלא נתנו לך אי אפשר לקנות זכויות אחר כך - - -

דוד אביטן: אבל לא - - -

חיים כץ: סלח לי, אולי שלחו אותך לומר משהו, אולי, תקשיב.

חיים כץ: לי בטח אתה לא יודע להסביר.

חיים כץ: אני, גילוי נאות, יושב ראש ועד עובדי התעשייה האווירית.

חיים כץ: אני בקי בתנאי שכר, בקי קצת בעניינים.

חיים כץ: יש רכיבים שלא תוכל לקנות אותם והוא לא יוכל להעביר לך את הכסף שהוא לקח לך.

חיים כץ: יש זכויות מוקנות בחוק שהוא לא ידע לקנות לך אותם.

דוד אביטן: אדוני היושב ראש, יכול להיות שאתה צודק, אבל פה באתי להגיד משהו מאוד קצר, בדיוק דקה, תנאי ההעסקה שלנו ברובם טובים.

דוד אביטן: נכון, יש בעיות, אבל כשהבעיות האלה הועלו בפני קציני הביטחון הן טופלו.

דוד אביטן: לא היה מצב, כמו שאמרו כאן בתקשורת, שפנו החברים לתקשורת ופנו לערוץ 2, שאין שירותים ואין מים, לא היה מצב שהשתנתי בעמדה, סליחה על הביטוי, ולא היה מצב שסיימתי משמרת כשאני צמא.

חיים כץ: למה הם אומרים?

דוד אביטן: תשאל.

חיים כץ: אני שאלתי, למה הם אומרים?

חיים כץ: למה קם בן אדם בבוקר - - -

דוד אביטן: אני אומר לך מה היה איתי, יכול להיות - - -

חיים כץ: תקשיב, בן אדם בדרך כלל בא לעבוד, רוצה לבוא לעבוד, הוא מרגיש שהעבודה שלו, ולא משנה מהי העבודה, היא כמו בית וזה הדבר הכי חשוב לו והוא רוצה להתפרנס ולחזור הביתה מהעבודה.

חיים כץ: זה מה שהוא רוצה.

חיים כץ: בן אדם, אף פעם, גם לא כוועד, אף פעם לא קם בבוקר ושואל, 'מה אני משבית היום, מה אני סוגר היום'.

חיים כץ: הלקוחות חשובים, הפרנסה חשובה לו.

חיים כץ: זה לא שפתאום קמים אנשים בבוקר ואומרים, 'וואלה אני הולך לריב עם הממונים, אני הולך להרביץ לזה- - - אין כאלה דברים, אין כאלה דברים.

חיים כץ: תראה, אני יותר צעיר ממך, אני בתפקיד הרבה שנים, אני מוביל ארגון גדול של 17,000 עובדים, מכל הסוגים, מכל המינים, ספקטרום של הרבה עבודה, הרבה מאוד, ואף פעם לא קם בן אדם בבוקר ואומר, 'אני הולך לחבל בעבודה'.

חיים כץ: אין כאלה דברים.

חיים כץ: פתאום אנשים קמים בבוקר אומרים 'רגע, אנחנו נבוא, נסכן את הפרנסה שלנו'.

חיים כץ: כן, אדוני, אתה.

יעקב מרגי: צהריים טובים.

יעקב מרגי: קודם כל אני מברך על הכנס הזה של הוועדה ומודה ליוזם הוועדה, חבר הכנסת איתן כבל.

יעקב מרגי: אני יעקב מזמר, אני מחזיק ארצי של ענף השמירה והניקיון בהסתדרות הכללית החדשה.

יעקב מרגי: לי נראה היום, אני באמת אומר את זה לך, אדוני היושב ראש ולחברים הנמצאים כאן, יש כאן איזו מידה של ניסיון היתממות והעברת חלק מהאינפורמציה לוועדה ולעומד בראשה.

יעקב מרגי: מי שביקש את הדיון היום, חבל שחבר הכנסת איתן כבל לא נמצא, הם לא מספרים לך ולחברים שנמצאים פה מה היה בדיון בבית הדין האזורי לעבודה בירושלים.

חיים כץ: ספר לי אתה.

יעקב מרגי: אני אומר, קודם כל אני רוצה לומר מה נאמר שם, הם לא מספרים מה היה בדיון.

יעקב מרגי: נאמר כאן לגבי ערוץ 2 שהכתב בשטח לא נתן את הסקירה - - -

חיים כץ: מה היה בערוץ 2?

חיים כץ: לא מכיר את זה.

יעקב מרגי: אני אומר לך.

יעקב מרגי: מה שהיה, הם באופן שיטתי ועקבי, יש מה שנקרא מגמתיות של הכתב לתקוף את ההסתדרות.

יעקב מרגי: כשאומרים לו 'אדוני הנכבד, בוא תתעד - - -

חיים כץ: ההסתדרות היא לא האישו כאן.

יעקב מרגי: אני אגיד לך, זה בדיוק האישו.

חיים כץ: ההסתדרות לא האישו.

חיים כץ: האישו פה הם העובדים לטוב ולרע.

חיים כץ: סלח לי, אדוני, ההסתדרות לא האישו פה.

חיים כץ: לא מעניין אותי אם תקפו את ההסתדרות, זה לא מעניין.

יעקב מרגי: זה קשור בשרשרת של נושאים שאדוני חייב לדעת אותם.

יעקב מרגי: אתה לא יכול להזמין, ברשותך, אני אומר את זה ואולי זה קצת חצוף מצדי, לקיים את הישיבה הזו ובסופו של יום הם כאילו הם המסכנים - - -

חיים כץ: מי זה הם?

יעקב מרגי: העובדים הנכבדים האלה שהם כביכול מוכים כל היום.

יעקב מרגי: אני לא הכנתי פה עותקים בשביל לתת לאדוני, אבל יש לי תיעוד איך העובדים הנכבדים האלה, כולל הבחור הנחמד, , היה במרחב ירושלים בהסתדרות - - -

חיים כץ: מה זה נוגע אחד לשני?

חיים כץ: אוקי, סלח לי.

חיים כץ: תודה.

חיים כץ: הבנתי אותך.

חיים כץ: כן, אדוני.

יוסף אברג'יל: שלום.

יוסף אברג'יל: אני בקר שכר ב"מודיעין אזרחי", אני מרכז את ביקורת החשב הכללי בחברה.

יוסף אברג'יל: אני נפגש עם עשרות עובדים ועם נציגי ההסתדרות - - -

קריאה: רק לא עם נציגי הוועד.

חיים כץ: סלח לי, בבקשה.

יעקב מרגי: אם יורשה לי להשלים.

חיים כץ: אתה לא דיברת בכלל לעניין.

חיים כץ: פה ההסתדרות לא על השולחן, אני לא דן בהסתדרות, אני לא מדבר על פעילות ההסתדרות, שום דבר.

חיים כץ: מה שמעניין אותי עכשיו הם העובדים.

חיים כץ: גמרת לדבר.

יעקב מרגי: זהו?

יעקב מרגי: חבל.

חיים כץ: בסדר.

חיים כץ: אני מבקש ממך זהו.

יעקב מרגי: אני לא אדבר, אבל זה חבל.

חיים כץ: אני אוציא אותך אם תמשיך בעניין.

חיים כץ: אם אתה רוצה, אתה יכול ללכת.

יוסף אברג'יל: שוב.

יוסף אברג'יל: אני בקר שכר מטעם "מודיעין אזרחי".

יוסף אברג'יל: אני מרכז את כל ביקורת של החשב הכללי מטעם החברה ואני נפגש עם עשרות עובדים מדי שנה, מטפל בכל בעיה שעולה, נפגש עם נציגי ההסתדרות לעתים תכופות.

יוסף אברג'יל: "מודיעין אזרחי", מאחר שהיא עובדת בעיקר במגזר הציבורי, כפופה להנחיות החשב הכללי שקובעות עשרות ביקורות מדי שנה לפי נהלים ברורים וקבועים על ידי טובי רואי החשבון וטובי עורכי הדין במשק.

יוסף אברג'יל: מן הסתם, אני מניח שרואה חשבון רם כספי יודע לבדוק את תלושי השכר של אלי וגל ואחרים לא פחות טוב ממנו, כל מה שנאמר כאן, אין לו אחיזה במציאות - - -

חיים כץ: אתה משלם להם פנסיה על כל השכר?

יוסף אברג'יל: התשובה היא כן, אבל יותר מזה אני אומר, אתה תפנה - - -

חיים כץ: אני לא פונה, אני שואל אותך, מה אתה שולח אותי?

יוסף אברג'יל: אני אומר לך, רם כספי עשה רק בשנה האחרונה שלוש ביקורות שונות על משרד הבינוי והשיכון.

יוסף אברג'יל: הביקורות יצאו בצורה טובה מאוד.

יוסף אברג'יל: מעבר לכך עובדתית זכינו במכרז מחדש.

יוסף אברג'יל: כל הביקורות - - -

חיים כץ: זה לא אומר כלום.

יוסף אברג'יל: זה אומר הרבה.

חיים כץ: זה לא אומר כלום.

יוסף אברג'יל: עובדתית כל הביקורות עוברות לחשב הכללי ויש להם אמירה ברורה בעניין הזה.

יוסף אברג'יל: אם החשב הכללי או - - -

חיים כץ: מי חתם על ההסכם מולם?

יוסף אברג'יל: משרד הבינוי והשיכון.

חיים כץ: החשב של משרד הבינוי והשיכון?

יוסף אברג'יל: כן בהחלט.

יוסף אברג'יל: היועצת - - -

חיים כץ: יש כאן נציגים של משרד הבינוי והשיכון?

חיים כץ: אתה הנציג.

חיים כץ: הם מקבלים את כל התנאים הסוציאליים שהם צריכים לקבל?

חיים כץ: כי מי שיישא בדין זה לא "מודיעין אזרחי".

חיים כץ: "מודיעין אזרחי", אם לא נתן את התנאים, הוא לא יוכל להתמודד במכרזים של המדינה שלוש שנים, עם רם כספי ובלי רם כספי.

חיים כץ: החשב שלכם שחתם על ההסכם, שיהיה לך ברור - - -

נועם פלקוביץ: החל מלפני חודשיים אתה מתכוון.

חיים כץ: כן.

חיים כץ: החל מלפני חודשיים, אם הם לא יקבלו את כל התנאים הרשומים בחוק הוא ייפגע אישית.

חיים כץ: נשאלת השאלה, אני לא נכנס לא "לכוח העובדים" לא ל"עובדים לאומיים", לא להסתדרות הכללית, כאן אנחנו נציגי העובדים, ההסתדרות לא צריכה הגנה.

חיים כץ: נשאלת השאלה אם החשב שחתם על ההסכם שלהם דאג שהם יקבלו את כל הרכיבים, את כל מה שאזרח צריך לקבל לפי החוק, זה הכול.

נועם פלקוביץ: לא דאג, דואג.

חיים כץ: דואג ועשה את זה בחתימתו?

נועם פלקוביץ: אנחנו עוד לפני החוק הפעלנו, בהנחיית החשב הכללי, כמו שנאמר פה, משרד של רואי חשבון שיבדקו את כל הטענות של העובדים.

נועם פלקוביץ: אנחנו בודקים תמיד - - -

חיים כץ: איפה התוצאות של הבדיקות?

נועם פלקוביץ: אני היועץ המשפטי.

נועם פלקוביץ: אנחנו כבר שנים מבצעים בדיקות.

נועם פלקוביץ: כל טענה שהעובדים מעלים מטופלת במהירות, לדעתי תוך 24 שעות, על ידי מי שאחראי על פרויקט מזרח ירושלים ומטפל בפניות של העובדים.

נועם פלקוביץ: קרה מקרה לפני שבוע שהעובד שלנו הודיע לעובד שהתלונן, עובד מבין המאבטחים, שמחכה לו צ'ק בחברה, הוא לא ידע.

נועם פלקוביץ: משרד הבינוי והשיכון הודיע לעובד שיש לו כבר צ'ק בחברה על מה שהוא התלונן והוא לא ידע.

חיים כץ: למה לא פרסמתם את נתוני הבדיקה שערכתם?

נועם פלקוביץ: לפרסם איפה?

חיים כץ: הייתם מגיעים לוועדה ואומרים 'עזוב את כל מה שהם טוענים' - - -

נועם פלקוביץ: אני לא יודע מה הם טוענים.

אלי גל: העברנו רשימה.

נועם פלקוביץ: אני שומע עכשיו.

אלי גל: בפעם הראשונה?

חיים כץ: עד עכשיו אתה לא יודע מה הם טוענים?

נועם פלקוביץ: אנחנו יודעים משהו?

חיים כץ: מה אתה שואל אותו?

חיים כץ: איתן כבל, אתה מבין מה קורה כאן?

איתן כבל: את האמת לא.

איתן כבל: רק לא נעים לי מנועם.

חיים כץ: שמע, באים משרד הבינוי והשיכון, הם אומרים, עזוב מה אתה מדבר, הכול גן עדן, נפלו כמה עובדים מהירח, ו-וואלה, חלמו מה שחלמו וקמו בבוקר ואמרו, 'משעמם לנו בעבודה, אנחנו רוצים למצוא עניין - - -

איתן כבל: להטריד את משרד הבינוי והשיכון - - -

חיים כץ: קודם כל באו להטריד אותך, אתה בן אדם עסוק והם רצו להטריד, ואנחנו שומעים שהכול בסדר.

חיים כץ: אתה מסכים שהכול בסדר?

איתן כבל: אני בטוח, בלי לראות, ששום דבר לא בסדר, לא נעים לי להגיד לנועם ולא נעים לי להגיד לקב"ט, ששניהם חברים שלי קרוב לעשרים שנה, אני מכיר את המערכות איך הן עובדות, אתה מכיר את המערכות איך הן עובדות.

איתן כבל: אני מוכן יותר מכך, אני מוכן לבוא ולבדוק באופן אישי, אם אני אדרש, כדי לראות מקרוב באמת איך הדברים נעשים ומתנהלים.

איתן כבל: אני חושב שנועם, בסוף, הרי אנחנו מכירים את הדברים, משרד הבינוי והשיכון יראה - - -

חיים כץ: עכשיו הוא מחייך, הוא מדושן עונג.

חיים כץ: עכשיו הוא מחייך.

נועם פלקוביץ: זה הבית שלך, הוא תמיד פתוח, כל הדלתות.

חיים כץ: כן?

מרטין וליר: אני מארגון "כוח לעובדים".

מרטין וליר: אני מלווה את הוועד הזה כבר שנה וחצי.

מרטין וליר: מהרגע הראשון שהעובדים האלה החליטו להתאגד, הם פנו אלינו.

מרטין וליר: אגב, אנחנו עושים את זה בהתנדבות.

מרטין וליר: אני רוצה לציין, ישבתי בדיונים שלך כשאתה העברת את חוק הגברת האכיפה, שעליו דיברת.

מרטין וליר: זה חוק נהדר, אנחנו כן נפעיל אותו, כבר הגשנו תלונה למשרד התמ"ת (התעשייה, המסחר והתעסוקה) נגד חברת "מודיעין אזרחי", אנחנו בודקים, אני לא רוצה לדבר כרגע על הבדיקות שהחברה עושה או הבדיקות של משרד הבינוי השיכון עושים, זה לא רלוונטי, אנחנו עושים בדיקות מקבילות.

מרטין וליר: אנחנו כן נממש את החוק הזה כי זה חוק נהדר והוא מטיל אחריות משפטית על מזמין השירות.

מרטין וליר: הגיע הזמן וטוב שזה קרה.

מרטין וליר: אני רוצה להגיד משהו על האנשים שיושבים פה.

מרטין וליר: לא בכדי נציג העובדים החלופי יושב לצד - - -

חיים כץ: הוא לא אמר שהוא נציג עובדים.

מרטין וליר: לא ברור מה הולך פה.

מרטין וליר: יושבת כאן שורה של עובדים שעשתה משהו שאף אחד מאיתנו לא עשה בחייו, זה להקים התארגנות ולעמוד מול המעסיק.

מרטין וליר: בועז שפירא, שיושב פה, פוטר מעבודתו, הוא יושב ארבעה חודשים בבית, אלון פוטר אחריו, גם מוביל הוועד לא יכול היה להגיע היום כי הוא סטודנט בעוונותיו והוא צריך לעשות מבחנים, התנכלויות.

מרטין וליר: בית הדין לעבודה, אני אענה לך על הדיון שהיה בבית הדין לעבודה, כי הוצג שם תמלול של קב"ט חברת "מודיעין אזרחי" אומר לעובדים 'אני יודע שזה לא חוקי ואני אפטר אתכם'.

מרטין וליר: זו הפרה של חוק הסכמים קיבוציים.

מרטין וליר: אתה יודע טוב מה ההשלכות של הפרה של החוק הזה.

מרטין וליר: לצערנו בית הדין קבע דבר מסוים, בפועל הוא לא ממומש.

מרטין וליר: העובד הזה, בועז, בהוראת בית הדין היה אמור לחזור לעבודה – הוא לא חזר לעבודה.

מרטין וליר: אלון סבל מהתנכלות עד שהוא פוטר.

מרטין וליר: אני רוצה למקד את הדיון לשני עניינים מרכזיים ובזה אסיים.

מרטין וליר: אנחנו דורשים שהעובדים האלה יוחזרו לעבודה.

מרטין וליר: יש כאן הפרה של החוק, יש כאן הפרה של החלטת בית הדין, זה דבר ראשון.

מרטין וליר: דבר שני, אנחנו מבקשים שתשבו ותדברו עם העובדים.

מרטין וליר: זה "כוח לעובדים", תכירו, שלום, אנחנו לא השטן, לא באנו לכם לעשות בעיות, לא באנו להבעיר את השטח, בואו תדברו איתנו, אנחנו מבחינתנו מהווים את הרוב בפרויקט.

מרטין וליר: למעלה מ- 150 עובדים הצטרפו מתוך 360, זה לא מספר שאפשר להקל בו ראש.

מרטין וליר: תבואו תדברו איתנו, אין לנו שום כוונה להבעיר את השטח.

מרטין וליר: את זה אתם לא עושים ואם אתם לא תעשו את זה אנחנו נשתמש בכל הכלים המשפטיים והחוקיים שעומדים לרשותנו ואנחנו נגיע למזמיני השירות ואנחנו נממש את החוק הזה שאתה העברת.

מרטין וליר: תודה רבה.

חיים כץ: מאה אחוז.

חיים כץ: כן, אדוני.

אורי ספיר: אני מנהל את מזרח ירושלים מטעם "מודיעין אזרחי" בחודש וחצי האחרון, עד לפני חודש וחצי עבדתי בתוך היחידה הזאת.

אורי ספיר: אני התחלתי בשנת 1999 בתור מאבטח, עבדתי ביחידה, עברתי בה את כל התפקידים האפשריים, כולל לימודים שעשיתי תוך כדי כולל הרבה דברים.

אורי ספיר: ברשותך אני רוצה להסביר איך הסיפור עובד.

אורי ספיר: אני רוצה להגיד שבכל הטענות שיש כאן אני נושא באחריות, אם יש ליקויים, אני נושא באחריות.

אורי ספיר: כרגע אני הכתובת ואני צריך לטפל בהם ואני לא מטיל אחריות - - -

חיים כץ: אבל אתה יודע שהחוק קובע את הכתובת.

חיים כץ: זה שאתה אומר זה נחמד, אבל אם החוק קובע שמי שחתם, החשב, הוא האחראי אז הוא אחראי, גם אם תעלה על השולחן ותגיד 'אני אחראי'.

אורי ספיר: אני רוצה לציין עוד עובדה שבעיניי רלוונטית; בנוסף לעבודה שלי כאן, להערכתי אני בערך ברבע משרה משרת במילואים כבר הרבה מאוד שנים ועכשיו נכנס לתפקיד של מג"ד, הדבר הזה מוביל אותי - - -

חיים כץ: בסדר.

אורי ספיר: אני לא אומר את זה כדי שתחשבו שאני איש טוב, אני אומר את זה כי בעיניי המפתח להצלחה עם אנשים הוא שאנשים יהיו מרוצים.

אורי ספיר: לכן אני אומר פה על פניו, כנראה באיזו מקום נכשלנו.

אורי ספיר: אני מאמין שחלק מהעובדים, אגב חלק הם גם חיילים שלי במילואים, ואין לי שום אינטרס ושום רצון לתקוע אף אחד או לדאוג שלאף אחד יהיו תנאים לא טובים - - -

חיים כץ: קודם כל, אתה תקבל חזרה את אלה שפיטרת?

אורי ספיר: אני רוצה להתייחס לזה, ברשותך.

אורי ספיר: אני רוצה טיפה להסביר איך העסק עובד היום מבחינת האבטחה, כי גם הדברים האלה בנוסף לחוקים שהכנסת העבירה, גם משטרת ישראל וכל נושא האבטחה האזרחית, עובר שינוי מאוד מאוד משמעותי.

אורי ספיר: יש לנו בעצם רגולטור שהוא משטרת ישראל.

אורי ספיר: משטרת ישראל קובעת את בניין הכוח, קובעת את ההפעלה המבצעית בשטח, היא מחליטה מה דמות המאבטח, אלו הכשרות הוא צריך לעבור, באיזה מדדים הוא צריך לעמוד.

אורי ספיר: יש את משרד הבינוי והשיכון שהתקציב עובר דרכו ומשרד הבינוי והשיכון הוא זה שמוציא את המכרז, חותם על החוזה מול חברת האבטחה והוא זה שבאופן השוטף מוודא שההעברה תתבצע, ויש את חברת האבטחה שהיא בסופו של דבר צריכה לממש בפועל את כל אותם דברים יפים שהמשטרה רוצה לעשות בשטח.

אורי ספיר: משרד הבינוי והשיכון מפקח עלינו פיקוח צמוד בכל הנושאים, מפקח עלינו ברמה של ההפעלה המבצעית של המאבטחים, מפקח עלינו ברמות השכר, כמו שהוזכר כאן, כולל כל הביקורות, כולל משרדי רואי חשבון חיצוניים, מפקח על מתן התנאים הסוציאליים, מפקח על הציוד שניתן והפיקוח הוא הדוק וצמוד - - -

חיים כץ: נו, נותנים לחתול לשמור על השמנת?

חיים כץ: שמע, בחוק הזה - - -

אורי ספיר: אני לא משרד הבינוי והשיכון, אני נעלב בשמם.

חיים כץ: תיעלב.

חיים כץ: בחוק שהעברנו הייתה התנגדות ממשלתית אדירה.

חיים כץ: שנתיים וחצי משכנו את החוק מאחר ומשרדי הממשלה, לא רק משרד הבינוי והשיכון, משרדי הממשלה אמרו 'תוציאו אותנו מעבר לחוק, אנחנו רוצים לעשות מכרזי הפסד, אנחנו רוצים לעשוק אנשים'.

חיים כץ: משרדי הממשלה, ולא רק משרד הבינוי והשיכון, כולם.

חיים כץ: אז אני לא נעלב בשמם.

חיים כץ: אני נלחמתי שזה יחול גם עליהם.

חיים כץ: נלחמתי, אחרת הם היו עושקים אנשים, לא נותנים שכר מינימום, לא נותנים תנאים סוציאליים.

חיים כץ: המדינה.

חיים כץ: לצערי כך הוא, המדינה, ואני לא נכנס למשרד מסוים.

חיים כץ: אני לא מתרגש ונעלב בשבילם.

אורי ספיר: לא נעלב.

אורי ספיר: אני רוצה לומר בהיבט של המדינה מה משרד הבינוי השיכון נותן כאן למאבטחים מתוך הבנה של המציאות ועל מה אנחנו נבדקים.

אורי ספיר: אני רוצה לציין כאן את השכר.

אורי ספיר: השכר של מאבטח החל מה-1 במרץ הוא 34,61 שקלים, שכר שהוא גבוה בעשרות אחוזים משכר המינימום.

אורי ספיר: השכר של חלק מהיושבים כאן שמתפקדים כאחמ"שים, למרות שאפשר להגיד שהם אויבים שלנו או שמתנכלים לנו כך או אחרת, מונו לאחמ"שים ומתפקדים כאחמ"שים- - -

חיים כץ: אחמ"ש זה אחראי משמרת?

אורי ספיר: אחראי משמרת.

אורי ספיר: השכר הוא 40 שקלים לשעה כמעט, זה שכר שהוא גבוה לדעתי בערך ב- 70% משכר המינימום.

אורי ספיר: אני לא איש המקצוע - - -

חיים כץ: יש תעריף לשעות נוספות?

אורי ספיר: יש תעריף של שעות נוספות.

אורי ספיר: שעות נוספות משולמות במלואן.

אורי ספיר: הנושא הזה נבדק בביקורת של אותו משרד רואי חשבון.

אורי ספיר: הוא העביר לנו - - -

חיים כץ: אני מקבל כאן, אותה בדיקה של משרד רואי חשבון משום מה לא הגיעה לאף אחד.

חיים כץ: איפה הממצאים שלה?

חיים כץ: זה שזה נבדק ולא פורסם, כנראה יש לו מה להחביא, אחרת אני לא מבין.

חיים כץ: היה מגיע לכאן משרד הבינוי והשיכון אומר 'הנה הבדיקה, קח, תראה'.

חיים כץ: למה הוא לא עושה את זה?

חיים כץ: יותר טוב שלא תגיד שזה נבדק.

חיים כץ: כי אם זה נבדק כנראה שיש לו מה להסתיר.

אורי ספיר: אנחנו נעביר את הממצאים של הבדיקה, אנחנו מזמינים את חברי הכנסת הנכבדים לסיור בשטח להתרשם גם מהמצב הפיסי בעמדות.

אורי ספיר: אני מוכן לדבר גם עליו, גם מתלושי שכר של המאבטחים.

אורי ספיר: אני מדבר כאן על משכורות שהן, אני אומר בעדינות, בחלקן הגדול ואפילו ברובן אפילו יותר מפי שתיים משכר המינימום ועוד לא מדובר כאן על עובדים מוחלשים, זה לא הנושא פה.

אורי ספיר: נושא ההתאגדות – לי אין שום בעיה עם התאגדות, לחברה אין שום בעיה עם התאגדות, יש לנו כאן בעיה אחרת.

אורי ספיר: יש לנו כאן בעיה שההתנהלות מולנו מתבצעת לא בפניות ישירות אלינו, אלא בפניות לכל מיני כלי תקשורת וכל מיני גורמים, לכולם, חוץ מאלינו.

אורי ספיר: בעיה שנייה, אני מרגיש, אומנם נציג ההסתדרות פה לא הצליח להגיד את דבריו, אני לא רוצה לדבר על ההסתדרות עצמה, אני רוצה לומר שבעיניי אנחנו פה נגררנו למאבק שהוא לא מאבק של חברת "מודיעין אזרחי", המאבק בעיניי הוא מאבק של ארגון "כוח לעובדים" מול ארגוני עובדים אחרים, במקרה הזה זה ההסתדרות הכללית החדשה, ואנחנו נגררים לתוך המאבק הזה שבעצם גם, להערכתי, ויסלחו לי - - - -

חיים כץ: אתה מוכן להחזיר את העובדים שפיטרת?

אורי ספיר: אני אדבר על פיטורי העובדים, כביכול.

אורי ספיר: יושבת כאן משטרת ישראל ויושבים כאן גם ממשרד הבינוי והשיכון וגם אני עד לא מזמן הייתי בתפקידי כקב"ט, אני רוצה לציין במה מדובר.

אורי ספיר: האבטחה במזרח ירושלים, אנחנו לא מדברים על שומר שיושב ובודק תיקים בכניסה לקניון או באיזה שומר שמסתכל על העוברים ושבים, אנחנו מדברים על גזרה, יש לי כאן את כל האירועים של חודש פברואר ואם אחר כך תרצו, אני אעביר אותה, מדובר בלמעלה מ- 150 אירועים.

אורי ספיר: כשאני מדבר על אירועים אני מדבר על זריקות אבנים, אני מדבר על זריקות מקררים - - -

חיים כץ: איזה כישורים אתם מבקשים משומר?

אורי ספיר: אנחנו דורשים רובאי 07 שזה התנאים של משרד הבינוי והשיכון.

חיים כץ: אם קיבלתם למשל מישהו לשמירה שהוא רובאי 07 וכנראה אם הוא רובאי 07 הוא היה גם לוחם, אתה תקבל אותו בחזרה לעבודה?

אורי ספיר: אני מדבר על הנושא הזה, רק תן לי טיפה להרחיב.

חיים כץ: טיפה לא להרחיב, טיפה לצמצם.

אורי ספיר: השטח הוא שטח מסוכן ולכן הדרישות המבצעיות הן דרישות מבצעיות גבוהות.

אורי ספיר: הדרישות המבצעיות הן דרישות של משטרת ישראל, דרישות של משרד הבינוי והשיכון ואנחנו בסופו של דבר נושאים באחריות וצריכים לממש אותן.

אורי ספיר: בעיניי, וגם קבע את זה בית המשפט כמה פעמים, הייתי בכמה דיונים, התאגדות היא לא חסינות, לכן עובד שנתפס במשמרת כשהוא יושב בעמדה שלו בלי נעליים ורואה סרט באייפון, אני לא מוכן לקחת אחריות שעובד כזה יאבטח בגזרה הזאת.

אורי ספיר: למרות מה שאני אומר, הוצע לאותו עובד לחזור לחברת האבטחה, ליהנות משכר זהה, מתנאים זהים, העובד סירב.

אורי ספיר: מקרה נוסף של מאבטח שיושב כאן וטוען שהתנכלו לו, מאבטח שעובד על רכב מוגן ירי, מסיע תושבים ביום יום, תושבים כולל ילדים - - -

חיים כץ: של מי הרכב?

אורי ספיר: הרכב נשכר על ידי חברת האבטחה, רכב ממוגן ירי כי הגזרה מסוכנת מאוד, אותו עובד בוחר מסיבותיו שלו להיכנס בתמרור אין כניסה ברחוב חד-סטרי, וכשהוא מזומן לשיחה הוא אומר שהוא היה כועס או שהוא עייף או שהכביש היה חסום וכל מיני תירוצים כאלה.

אורי ספיר: בהחלטה, בהצעה יחד עם משרד הבינוי והשיכון - - -

חיים כץ: הכביש היה חסום?

אורי ספיר: כן.

אורי ספיר: הוחלט להורידו מההגה ולהשאיר את תנאיו, תנאים של נהג כולל סידור עבודה של נהג, כולל שכר של נהג שהוא שכר יותר גבוה, כדי לא לתת לאותם עובדים או לאותם ארגונים פתחון פה לבוא ולומר שאנחנו פועלים כנגד ההתאגדות.

אורי ספיר: אני רוצה לומר כאן, אנחנו רוצים התאגדות, אין לנו שום בעיה עם התאגדות, הרבה יותר קל לי לעבוד עם התאגדות מאשר מול כל מאבטח בנפרד.

אורי ספיר: המצב כאן הוא מצב בעייתי.

אורי ספיר: יש לי ארגון שאנחנו חתומים על הסכם קיבוצי מולו, הוא מאגד את העובדים, זה מה שאני מכיר.

אורי ספיר: יש ארגון נוסף שבא וטוען שהוא מארגן את העובדים, יש עוד ארגון שנכנס בזמן האחרון והוא הסתדרות העובדים הלאומית שגם היא מגייסת עובדים, מול מי אני אמור לעבוד?

אורי ספיר: מול "כוח לעובדים"?

אורי ספיר: מול ההסתדרות החדשה?

אורי ספיר: מול העובדים הלאומית?

אורי ספיר: בית המשפט - - -

חיים כץ: מול אלה שרוב העובדים חתמו שהם רוצים להיות שם.

קריאה: מול הסתדרות הכללית החדשה.

חיים כץ: שמע לי, תקשיב - - - אתה מההסתדרות, אתה בכנסת, לא בהסתדרות.

יעקב מרגי: אני יודע שאני בכנסת.

חיים כץ: אני אוציא אותך אם עוד פעם אחת תדבר.

אורי ספיר: אדוני, הנושא נדון בבית המשפט - - -

חיים כץ: מה הוא קבע?

אורי ספיר: שהוא לא יכול להכיר בהתאגדות הזאת, הוא לא יכול לקבוע שמזרח ירושלים היא יחידת מיקוח בכלל ולכן הארגון היציג של עובדי "מודיעין אזרחי" זה ההסתדרות הכללית החדשה.

אורי ספיר: אני אומר למרות זאת, שאם אנחנו נגיע למצב שבו תהיה איזו התאגדות שנוכל לראות אותה בעיניים ולהבין שהיא באמת מייצגת את רוב העובדים, אנחנו נבדוק את העניין ויכול להיות שנעבוד מול הארגון הזה למרות שבית המשפט לא הכיר בו כיחידת מיקוח.

אורי ספיר: אני אומר שנקודת המוצא שלי, אמרתי את זה בפתיחת דבריי, אני רוצה לעבוד עם העובדים, אני מדבר עם העובדים.

אורי ספיר: יושבים כאן עובדים שיש להם הרבה שנות - - -

חיים כץ: הסברת יפה, אנחנו במגבלות הזמן.

חיים כץ: כן?

חיים כץ: רצית להגיד משהו?

בועז שפירא: אני אחד העובדים שפוטרו אחרי שיחה במשרד הבינוי והשיכון שהצגנו את חלק מהבעיות בפני מר מיכה מרש.

בועז שפירא: דיברו כאן על היתממות ועל אילו רווחים - - -

חיים כץ: ישבת בלי נעליים בשמירה?

בועז שפירא: הורדתי נעל בעמדה לטפל ברגל ואחרי זה הגעתי לשיחה אצל הקב"ט.

קריאה: שנה לפני שזה קרה.

בועז שפירא: זה קרה לפני כשנה, אחרי זה המשכתי לעבוד, קיבלתי שבחים על העבודה שלי - - -

חיים כץ: ועכשיו פיטרו אותך?

בועז שפירא: ועכשיו פיטרו אותי, שבועיים אחרי שהקב"ט שלי חיכה לנו בחוץ, הוא הכניס אותנו לשיחה אצל מר מיכה מרש ממשרד הבינוי והשיכון.

חיים כץ: זמן תגובה, אתה יודע, אתם לוחמים רובאי 07, זאת אומרת - - -

בועז שפירא: אגב, רובנו מפקדים גם בסדיר שלנו וגם במילואים.

חיים כץ: זמן תגובה, שנה זה בסדר, עד שהורדת את הנעל ועד שזה הלך והתגובה הייתה, זה זמן תגובה מהיר.

חיים כץ: אני מקווה שעל זריקת אבנים אתם מגיבים יותר מהר.

בועז שפירא: אחת הסיבות המרכזיות שהקמנו את הוועד, למשל בסיטואציות כאלה שהעובד הגיע מול הקב"ט, לא הייתה ממש אפשרות להסביר מה בעצם הסיטואציה, זה אפילו לא היה משפט שדה, אתה נכנס ו'תפוטר/לא תפוטר', אין לך מה להסביר את עצמך.

בועז שפירא: מעבר לבעיות של השכר והבעיות של העמדות שכללו חולדות מתות, ויש לנו גם צילומים לזה.

בועז שפירא: מר אורי ספיר בא ואומר שיש ארגונים אחרים, יש ארגון כזה.

בועז שפירא: הוא בעצמו שולח כאן את האנשים להקים ארגון אחר.

בועז שפירא: אני לא יודע אם זה בניגוד לחוק, אבל מה שבטוח, זה ממש ממש לא בסדר,ההתנהלות הזאת.

בועז שפירא: בנוסף לכל מה שאומרים לגבי בית המשפט, בית המשפט הוציא צו שהורה להחזיר אותי ואת אלון איתן לעבודה ולאפשר את ההתאגדות.

בועז שפירא: הגענו עם הצו לעבודה, יש לנו הקלטה של הקב"ט שלי כאשר אני מגיש את הצו הזה ואני אומר, 'ציון, אתה מפר כאן את החלטת בית המשפט' והוא אומר 'תעוף מפה, אני אזמין לך משטרה', ומיד לאחר מכן התקשרו לכל המאבטחים ואמרו להם ש'לאנשים האלה אסור להתקרב לעיר דוד'.

בועז שפירא: אסור להתקרב.

בועז שפירא: לבוא ולהגיד על ידי אורי ספיר שאנחנו מתנהלים מתוך איזה מטרות שיש לנו, כולנו סטודנטים, כולנו אנשי משפחה, יש לנו דברים הרבה יותר טובים לעשות, הזמן האישי ששרפנו על זה, גם הכסף שאנחנו שורפים על זה, אנחנו לא באים עם תרומות או חשבון של חברה, את הכול אנחנו עושים מעצמנו, ועשינו את זה בשביל העובדים ובשבילנו, אז לבוא ולהגיד שאנחנו מנסים להרוויח כאן דברים, יש לנו מבחנים באוניברסיטה, יש לנו משפחות, יש לנו גם מילואים, כפי שאתה יודע.

בועז שפירא: יש לנו מה לעשות בעניין.

בועז שפירא: להגיד שהכול פה זה מטרות אישיות, אני מצטער, פשוט שְבו לדבר איתנו.

בועז שפירא: שכרתם משרד ליחסי ציבור - - -

חיים כץ: הבנו.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: אתה רוצה לומר משהו אחר?

חיים כץ: בבקשה.

רועי גיא גרין: אני ואני פניתי מטעם "כוח לעובדים" לצו מניעה לבית הדין האזורי לעבודה.

רועי גיא גרין: צו המניעה אכן התקבל.

רועי גיא גרין: השופט פתח את המילים 'לכאורה יש כאן התנכלות לארגון עובדים וזו שאלה של הביצה והתרנגולת כי אם לא נותנים להתארגנות להתרומם אז לעולם לא ידברו איתה כי לעולם היא לא תהיה יציגה'.

רועי גיא גרין: אז כל מה שצריך לעשות זה שאותו ציון גלעד שהעיף את בועז, שדיבר פה מהשטח, כי הוא בא להחתים עובדים וכשהוא חזר לנסות להחתים עובדים והוא העיף אותו שוב מהשטח, או אלי שהקליט אותו והביא את ההקלטה לבית הדין לעבודה, או אלון, שהעביר רשימת ליקויים למשרד הבינוי והשיכון שעד היום לא נענתה, אז בעצם אנחנו מבינים שכל מי שמרים ראש מעיפים אותו ואז הבעיות נמשכות.

רועי גיא גרין: .. אגב, בעניין דודי אביטן, שאמר כאן שאין בעיות, אני מזמין אותו לראות סרט באינטרנט, עם חולדות, בלי שירותים ואין מקום לשבת בעמדות.

רועי גיא גרין: בעיות שמשרד הבינוי והשיכון, שהוא המעסיק האמיתי, מתעלם מהן.

רועי גיא גרין: מבחינתנו המעסיק האמיתי זה משרד הבינוי והשיכון.

רועי גיא גרין: כל הסיפור כאן הוא בעייתי מלכתחילה בגלל שמשרד הבינוי והשיכון מעסיק באמצעות תבנית העסקה פיקטיבית דרך "מודיעין אזרחי".

רועי גיא גרין: אולי אדוני היושב ראש יוכל לשאול את האדון מיכה מרש כאן, האם הוא היה מעורב באיזו ידיעה אולי, או בצורה אקטיבית כלשהי, אולי הוא היה מעורב במאמצים, ידע לפחות על המאמצים - - -

חיים כץ: הבנו, תודה רבה.

חיים כץ: חבר הכנסת איתן כבל.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: האמת היא, אחרי 45 דקות, שעה, שאנחנו נמצאים כאן, אני אומר לחבריי ממשרד הבינוי והשיכון ומ"מודיעין אזרחי" שאני ישבתי בשקט כי העדפתי לשמוע את הדברים כפי שנאמרו לי מבעוד מועד, ואני בתחושה כאן הרבה יותר קשה מאשר כשנכנסתי.

איתן כבל: גם אם לא כל מה אומרים כאן העובדים, אנחנו מכירים את זה קצת, אם לא הכול נכון, אבל זה לא- - - אני אומר לכם שהתחושה שלי בכלל לא טובה, בכלל.

איתן כבל: אני אומר לך, אדוני היושב ראש, קודם כל המיומנות שלך בהצגת הדברים והשליטה בחומר של זכויות עובדים, אני אומר לכם ואני אומר לך, אדוני סגן היועץ המשפטי של משרד הבינוי והשיכון, נועם פלקוביץ, אני אומר לך, אדוני הקב"ט, צריך לעשות כאן סדר.

איתן כבל: אי אפשר רק לכסות על זה במילים.

איתן כבל: אני אומר לכם שאני מוכן להיכנס לעניין הזה.

איתן כבל: זה הרבה מעבר לעניין, הכי קל להפוך את זה לקרב בין ההסתדרות הכללית עם "כוח לעובדים" או בין ההסתדרות העובדים הלאומית.

איתן כבל: הסיפור לא שם.

איתן כבל: אני מצטער מאוד להגיד לכם את זה, יש כאן עניין שצריך לבדוק אותו בצורה הרבה יותר עמוקה.

איתן כבל: גם אם 20% מהדברים שנאמרו כאן עלי ידי נציגי העובדים נכונים, מישהו צריך להסיק מסקנות ומיד.

איתן כבל: תודה.

חיים כץ: אני רוצה לסכם את העניין הזה - - -

יצחק לרר: אפשר משפט אחד?

יצחק לרר: אני מנהל אגף הביטחון.

יצחק לרר: תלונות היו גם בתחום השכר ובתחום התנאים הפיסיים.

יצחק לרר: כשהעסק הזה התעורר, יחד עם מיכה מנהל הפרויקט, אני הממונה עליו, יצאתי לשטח.

יצחק לרר: סטפן יכול להעיד, עשיתי איתו, הוא נמצא כאן, הוא עובד, הוא לא פוטר הוא לא הועבר מתפקידו, עשינו סיור מעמיק, היינו בשלב של הוצאת מכרז חדש ובעקבות אותן תלונות שלא הגיעו אלינו באופן ישיר, הכול היה דרך כל מיני מסננות של החברה, עשינו הרבה שינויים.

יצחק לרר: העמדות שנמצאות שם הן לא עמדות בקניון ולא באיזה לובי של בית משפט, העמדות הן מאוד קשות פיסית, וכראיה, הכנסנו את כל מערך 60 העמדות לשיפוצים, הכנסנו 60 מזגנים לשטח, החלפנו את כל הריהוט.

יצחק לרר: מיכה, מנהל הפרויקט, ביוזמתו, הוציא דף לעובד בקטע של תנאי מכרז חדשים.

יצחק לרר: אני חייב להוסיף שמיכה הוציא מכתב בצורה ישירה לכל פרויקט מזרח ירושלים - - -

חיים כץ: מה התפקיד של מיכה?

יצחק לרר: מיכה הוא מנהל הפרויקט באגף הביטחון, משרד הבינוי והשיכון.

יצחק לרר: הוא הוציא מכתב לעובדים עם כתובת המייל שלו, במכתב הוא מפרט את התנאים החדשים, את השכר החדש, את זה שהעובדים מקבלים ביגוד, את זה שהם מקבלים נעליים.

יצחק לרר: מה שקיבלנו מ"כוח לעובדים" שאנחנו הרענו תנאים כשאנחנו מספקים נעליים ומכנסיים כי זה לא היה מקובל במכרז הקודם.

יצחק לרר: זו דוגמית.

חיים כץ: תקשיב - - -

יצחק לרר: יש לנו דלת פתוחה - - -

קריאה: זה לא מדויק.

יצחק לרר: יש לנו דלת פתוחה, מיכה גם יצר מסדרון פתוח ישירות אליו.

יצחק לרר: - - -

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: הוועדה קוראת לכם להפעיל קודם כל שיקול דעת ולהחזיר את המפוטרים לעבודה.

חיים כץ: על פניו, יש לך גם את היועץ המשפטי שלך שהוא מבין שאחרי שנה זה נקרא השהייה.

חיים כץ: זה נראה לא טוב - - -

נועם פלקוביץ: לחברה יש יועץ משלה.

חיים כץ: טוב, בסדר, אבל אתה, כמי שמקבל את השירות, יש לך גם מה להגיד.

חיים כץ: זה לא משהו שהם מכתיבים לך.

חיים כץ: לך יש מה להגיד.

חיים כץ: אני חושב שעל פניו זה לא נראה טוב.

חיים כץ: הוועדה מבקשת, היא לא תובעת, היא מבקשת ממשרד הבינוי והשיכון ומחברת אבטחה "מודיעין אזרחי" להבטיח לכבד את הזכויות הבסיסיות המעוגנות בחוק של העובדים.

חיים כץ: הזכות הבסיסית היא הזכות להתאגד.

חיים כץ: גילוי נאות, אני חבר הסתדרות הכללית ואפילו הקמתי סיעה שיש לה אחוז לא קטן בהסתדרות הכללית.

חיים כץ: יחד עם זאת, אני לא צריך לכפות על מישהו אדם שלא לא רוצה להיות איתו והוא רוצה ללכת למקום אחר בגלל שהוא חושב ששם הדשא ירוק יותר, תנו להם ללכת.

חיים כץ: תנו להם ללכת, הם חושבים שיש גוף שהוא יותר טוב, שיילך ושהגוף האחר ייצג אותם, לא קרה כלום, יש פרנסה לכולם, לצערי.

חיים כץ: יש כל כך הרבה צרות, יש לכולם פרנסה.

חיים כץ: אולי קנאת סופרים תרבה חכמה.

חיים כץ: הוועדה פונה, אני לא יודע אם ל"מודיעין אזרחי" או למשרד הבינוי והשיכון, לנהל משא ומתן אמיתי עם המאבטחים על מנת להבטיח את זכויותיהם.

חיים כץ: הוועדה תעקוב.

חיים כץ: זה תם ולא נשלם.

חיים כץ: אנחנו לא רוצים לעשת שום דבר בחקיקה ואנחנו לא רוצים לכפות על אף אחד שום דבר.

חיים כץ: אנחנו קוראים לכם לנסות ולהגיע להסכמות או להסדרים.

חיים כץ: אנחנו לא אומרים להפליג בדברים שלא מגיע.

חיים כץ: לא אומרים, אבל על פניו זה לא נראה טוב.

חיים כץ: מיכה, אין סיבה בעולם, אתה כאחראי, שזה לא יראה טוב.

חיים כץ: שמעתי כאן - - -

מיכה מרש: שמעת חצי אמיתות.

חיים כץ: לא חשוב, אבל שמעתי את האנשים, שמעתי את האנשים והאנשים לא נשמעים אנשים מהרחוב.

חיים כץ: בכל זאת הם לוחמים ואני יודע מה זה להתקבל לחברות לשלב רובאי 07, אני יודע מה זה.

חיים כץ: גם הילדים שלי לוחמים ואני יודע מה זה.

נועם פלקוביץ: לשבחם ייאמר שזו יחידת האבטחה הכי קשה במדינה.

חיים כץ: אני לא חושב שצריך לעשות להם הנחות.

חיים כץ: הם צריכים לעשות את העבודה שלהם כמו שצריך, יחד עם זה, הוא לפני כשנה הוריד את הנעל, הוריד את שתי הנעליים, לא משנה, אתה תפטר אותו אחרי שנה או אחרי עשרה חודשים?

חיים כץ: שמע, זה לא נראה טוב.

חיים כץ: אנחנו מקווים שאתם תמצאו את הפתרון ואנחנו נשמח אם תדווחו לוועדה, כדי שלא נצטרך לעשות דיונים נוספים על מצבם של המופטרים האלה, ואם הגעתם להסכמות לשיפור תנאיהם ופתח עיניים לגבי תשלום רכיבים פנסיונים וזכויות סוציאליות על הכול.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: הישיבה נעולה.