ועדת המשנה לתקנות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, כנסת 18, פרוטוקול מספר 76, 2012-05-15 13:00

אילן גילאון: שלום לכולם.

אילן גילאון: אנחנו שוב כאן בוועדה הזאת שאמורה להיות קצת משעממת, אבל לא כך היא.

אילן גילאון: לפי הדיון המוקדם אני הבנתי שהיו הרבה מאוד הסכמות וכי למעשה לא היו אי הסכמות וזה דבר מאוד חשוב.

אילן גילאון: אנחנו נכנסים למשטר עבודה ואני שוב מזכיר שמה שלא ייגמר ליד השולחן העגול, אנחנו כאן לא נדון בו.

אילן גילאון: כל אדם, אם יהיה לו מה לומר, כאן לא יהיו נושאים חדשים כי אני רוצה שנעשה את זה בהסכמה כללית ומהצד השני הנושאים הם מאוד מאוד מקצועיים.

אילן גילאון: אלה לא נושאים פוליטיים שאפשר לקיים עליהם מה שנקרא ויכוח לשם שמים.

אילן גילאון: אם הארגונים, הנציבות, המשרדים הממשלתיים והגורמים הפרטיים מגיעים להסכמות, אי אפשר יהיה לערער על ההסכמות האלה ואני, גם אם אני אחשוב שזאת טעות, אני אסכים להסכמות האלה.

אילן גילאון: אנחנו היום דנים בשני נושאים כאשר הנושא הראשון הוא רכב השכרה ואוטובוסים.

אילן גילאון: אין קשר בין שני הנושאים אבל הם נופלים כך מסיבות משפטיות ואייל תכף יסביר למה זה כך ולמה האוטובוסים ורכב להשכרה הולכים ביחד מבחינת התקנות שמאושרות על ידי משרד התחבורה.

אילן גילאון: בפרק השני אנחנו הולכים לדבר על כל מיני תיקונים לכמה נושאים בתקנות השירות.

אילן גילאון: בסביבות 15:30 אנחנו נסיים את הדיון שיהיו לו שני פרקים עם הפסקה של חמש דקות בין דיון לדיון.

אייל לב ארי: החוק קבע בסעיף 19יב שאוטובוסים ורכבי השכרה הם תקנות של נושא שירות ששר התחבורה יתקין.

אייל לב ארי: לכן באותו סעיף קטן שני הנושאים מופיעים ולגבי שניהם יש הסמכה של השר.

אייל לב ארי: לכן שניהם מופיעים בקובץ אחד של התקנות.

אייל לב ארי: אנחנו ממשיכים את ההקראה בפרק שלישי בעמוד 3 בנושא הסעה מיוחדת באוטובוס ובטיולית והסעת סיור באוטובוס.

אילן גילאון: יש כאן איזושהי מחלוקת שנתגלעה?

נמרוד הגלילי: אם אתה מתחיל בפרק 3, זה אומר שכל התיקונים שמופיעים בנוסח יש עליהם הסכמות והם מקובלים?

אילן גילאון: נכון.

אילן גילאון: אנחנו מקריאים גם את מה שיש עליו הסכמות.

נמרוד הגלילי: אבל יש תיקונים כבר בהתחלה, בהגדרות.

אייל לב ארי: אנחנו ממשיכים מהיכן שעצרנו ואחר כך נלך אחורנית.

אייל לב ארי: פרק שלישי: הסעה מיוחדת באוטובוס ובטיולית והסעת סיור באוטובוס 5.

אייל לב ארי: הסעת סיור והסעה מיוחדת ל להסעות שניתן לו רישיון להסעת סיור או להסעה מיוחדת, יעמדו אוטובוסים מיוחדים נגישים להסעת אנשים עם מוגבלות, בודדים ובקבוצות, במספר כמפורט בתוספת השנייה.

שוקי שדה: שוקי שדה, מנכ"ל ארגון חברות ההסעה בישראל.

שוקי שדה: אנחנו סיכמנו שזה יהיה לפי דרישה.

שוקי שדה: אם הפסוק הזה אומר שזה לפי דרישה, אין בעיה.

ערן טמיר: יש בהמשך.

ערן טמיר: עוד לא הגענו לזה.

אילן גילאון: עוד אין אי הסכמות.

אילן גילאון: אני שאלתי אם סיכמתם.

שוקי שדה: סיכמנו.

קריאה: עם מי סוכם?

שוקי שדה: עם משרד התחבורה.

שוקי שדה: שושי דיברה אתך.

שוקי שדה: יש מכתב מסוכם.

הרצל רבינאין: היועצת המשפטית שלכם שלחה הערות לתקנות האלה ואנחנו עברנו עליהן.

שוקי שדה: אם יעמדו לפי דרישה, אין בעיה.

אילן גילאון: אני מכיר את השולחן העגול שכולל את כולם, גם אתכם, גם את משרד התחבורה וגם את הנציבות בעיקר שהיא בסופו של דבר המטחנה של כל הדבר הזה.

הרצל רבינאין: יש לך את תקנה 7.

אייל לב ארי: 6.

אייל לב ארי: אוטובוס מיוחד נגיש באוטובוס מיוחד נגיש יתקיימו כל אלה: (1) הפתח המיועד לכניסת אדם עם מוגבלות יאפשר מעבר חופשי לכיסא גלגלים ויהיה ברוחב כמפורט להלן: (א) רוחב הכניסה למקומות שממוקמים בהם כיסאות הגלגלים יהיה לפחות.

אייל לב ארי: (ב) שטח כל מקום המיועד לכיסא גלגלים יהיה 80 X לפחות.

אייל לב ארי: (2) מותקן בו מתקן הרמה קבוע או נייד מסוג כבש או מעלון אנכי העומד בדרישות 1-3 בתוספת הראשונה לתקנות הנגישות.

אייל לב ארי: (3) מספר מושבים, כמפורט להלן, במקומות קבועים, יהיו ניתנים להסרה ולהרכבה מחדש כך שניתן יהיה למקם במקומם מספר כיסאות גלגלים, כמפורט בהמשך פסקה זו, במיקום המאפשר תמרון נוח בתוך האוטובוס: (א) שני כיסאות גלגלים לפחות באוטובוס מיוחד נגיש שמספר מקומות הישיבה בו הוא עד 22.

אייל לב ארי: (ב) שלושה כיסאות גלגלים לפחות באוטובוס מיוחד נגיש שמספר מקומות הישיבה בו הוא 23 ומעלה.

אייל לב ארי: (4) באוטובוס המיועד להסעת קבוצת אנשים עם מוגבלות יהיו מרבית המושבים ניתנים להסרה והרכבה.

אייל לב ארי: (5) שטח כל מקום המיועד לכיסא גלגלים יהיה כאמור בפסקה (1)(ב), ומצב הישיבה של הנוסע הנע בכיסא גלגלים יהיה עם הפנים לכיוון הנסיעה.

אייל לב ארי: (6) יותקנו בו מאחזי יד, אמצעים לעיגון כיסא הגלגלים כאמור בתוספת הרביעית לתקנות הנגישות וחגורות בטיחות לחגירת היושב בכיסא הגלגלים, להבטחת יציבותם של כיסאות הגלגלים מפני טלטולים בעת נסיעה, בלימת האוטובוס והאצת מהירותו.

ישראל אבן זהב: הערה.

ישראל אבן זהב: אנחנו יושבים כרגע בוועדת התקן על ריתום.

אילן גילאון: ריתום של העגלה או של הבן אדם?

ישראל אבן זהב: גם וגם.

ישראל אבן זהב: גם של כיסא הגלגלים וגם של האדם.

ישראל אבן זהב: ביום ראשון אנחנו יושבים על הערות הציבור כשלמעשה יש רק הערה אחת והיא שלי.

ישראל אבן זהב: אני מעריך שתוך משהו כמו חודשיים התקן ייכנס לתוקף.

אילן גילאון: איך זה הולך להיות?

אילן גילאון: איך אתה מקבע עגלה על ריצפה של רכב?

ישראל אבן זהב: אימצנו למעשה תקנים אירופאים ואמריקאיים בנושא הזה כפי שזה קיים שם.

ישראל אבן זהב: אני ביקשתי תוספת מסוימת ונראה ביום ראשון אם היא תתקבל או לא.

ישראל אבן זהב: אני מעריך שתוך חודשיים התקן יהיה בתוקף.

ישראל אבן זהב: השאלה אם כדאי להתייחס.

ישראל אבן זהב: כאן רשמתי את מספר התקן.

אילן גילאון: אנחנו באסכולה האמריקאית ואתה מדבר על האירופאים.

ישראל אבן זהב: שניהם בסדר.

ישראל אבן זהב: בדקנו את שניהם.

אילן גילאון: איך הכיסא הזה תפוס?

ישראל אבן זהב: תפוס.

ישראל אבן זהב: תאמין לי שהוא לא זז.

אילן גילאון: אין מצב שאם יש ברקס, הדבר הזה נוסע על גלגליו.

ישראל אבן זהב: לא נוסע.

ישראל אבן זהב: מקובע לקרקע.

הרצל רבינאין: לנו יש התייחסות להערתו של ישראל.

הרצל רבינאין: מאחר שאנחנו לא יודעים מה יהיה הנוסח הסופי של התקן, סיכמנו עם הנציבות שכאן שר התחבורה, יחד עם נציב שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, יקבעו בנפרד את הדרישות.

ישראל אבן זהב: אבל המפרט ישנו.

ישראל אבן זהב: זה התקן.

אייל לב ארי: יהיו הוראות טכניות של שר התחבורה בהסכמת הנציב או בהתייעצות עם הנציב.

אילן גילאון: לא ראיתי הרבה שרי תחבורה שיצאו נגד התקן, בטח לא נגד התקן האירופאי.

אילן גילאון: אני לא רואה עם זה בעיה.

ערן טמיר: אולי הוועדה יכולה להסמיך שאם תהיה הסכמה לתקן והתקן יפורסם לפני שהתקנות יפורסמו, זה יהיה בהחלטה של השר.

אבי רמות: כהחלטה של השר, זה יכול להיות.

אילן גילאון: לו אני שר, החלטתי היא התקן.

אייל לב ארי: אפשר יהיה לקבוע בתקנות הוראות טכניות או תקן.

אילן גילאון: זה ברור.

אילן גילאון: אנחנו סתם מבזבזים זמן.

ישראל אבן זהב: הערה שנייה לאותו סעיף.

ישראל אבן זהב: אני חושב שצריך להוסיף כאן איזו אמירה שהריתום או התרה של כיסא הגלגלים יהיה באחריות הנהג או אם יש מלווה, באחריותו.

ישראל אבן זהב: זאת אחריות שלהם כמו שאחריות כל נהג לדאוג שנניח ילדים מוסעים, יהיו חגורים בחגורת ביטחון.

הרצל רבינאין: אנחנו מסכימים להערה אבל שזה יהיה הנהג ולא המלווה.

ערן טמיר: או הנהג או מישהו מחברת ההסעות.

הרצל רבינאין: כן.

אילן גילאון: הנהג או מישהו מטעמו.

אייל לב ארי: משרד ההסעות.

ישראל אבן זהב: הכוונה במלווה היא לא למלווה אישי של אותו אדם אלא של משרד ההסעות.

אילן גילאון: בסדר גמור.

ערן טמיר: ההערות של ישראל התקבלו.

אייל לב ארי: (7) יותקן בו מנגנון למניעת תנועה של האוטובוס בעת הפעלת מתקן ההרמה.

אייל לב ארי: (8) מסעדי יד, אם הותקנו בו, יסומנו בצבע הנוגד את סביבתו, ויהיו ניתנים להרמה.

ראובן ברון: לגבי הניסוח האומר ניתנים להרמה.

ראובן ברון: היום מסעדי היד או מורמים או מורדים.

ראובן ברון: לכן, מורם זה לא כל כך טוב ואולי לומר ניתנים להסרה.

ערן טמיר: או להרמה או להורדה או להסרה.

ערן טמיר: שלושת האפשרויות.

ראובן ברון: לא רק להרמה.

ראובן ברון: באותו סעיף, אמצעי הפעלה כגון מתגי עצירה, מפסיקי תאורה, פתחים למיזוג אוויר, ידיות החלונות יהיו בניגוד חזותי ומישושי לסביבתם.

ראובן ברון: בדרך כלל זה כך.

הרצל רבינאין: לגבי ההסרה, אני לא בטוח.

הרצל רבינאין: כשאתה אומר הסרה, זה אומר להוציא אותו מהמקום אבל לא נראה לי שזאת הייתה הכוונה שלך.

ראובן ברון: תמצא מילה אחרת.

ראובן ברון: כמו ששתי המלים הרמה או הורדה.

הרצל רבינאין: לנו אין מניעה שזה יהיה גם או הורדה.

אילן גילאון: מה לגבי הניגוד?

הרצל רבינאין: זאת לא דרישה שדרשנו בתקנות בנוסח המקורי.

הרצל רבינאין: לכן חברות ההסעה לא ראו את זה ולא הביעו א דעתן.

הרצל רבינאין: אם הן מסכימות, בסדר אבל אני חושב שהן צריכות לתת את הדעת.

אילן גילאון: ראובן, לפי מה שאתה אומר, מה זה מצריך מבחינת חברת ההסעה?

אילן גילאון: מה היא צריכה לעשות?

ראובן ברון: לא לעשות.

הרצל רבינאין: ראובן אומר שפתחי תאורה ומיזוג אוויר יהיו חזותיים למישושים.

הרצל רבינאין: השאלה אם אתם מסכימים לזה או לא.

ראובן ברון: בתחבורה בין-עירונית זה נכנס.

אילן גילאון: מה שיכולים – עושים.

אילן גילאון: מה שבלתי סביר – לא עושים.

אילן גילאון: אם זאת לא בעיה, לא פוסלים מראש, בוא נראה מה זה מצריך אותם לעשות.

שוקי שדה: מבחינת ההכנות המיוחדות, בעיקרון אלה אותן הכנות.

שוקי שדה: הפעילות אומרת לשנות את התבנית הפנימית של האוטובוס מבחינת צבעים ושינויים, ואפשר לעשות אותו הדבר.

שוקי שדה: אין לזה שום משמעות.

אילן גילאון: כנראה לא הבנת מספיק טוב.

אילן גילאון: ראובן, תסביר בדיוק את המבנה של המזגן וכולי, איך אתה מכון ל-12 מעלות או ל-17 מעלות.

ערן טמיר: שיסביר הפעלת נורה.

ערן טמיר: צריך ללחוץ על מתג.

ערן טמיר: אנשים עם לקויות ראייה, אם המתג הזה לא מובחן מסביבתו – זה לא דורש יותר מדי אלא זה פשוט צבע אחר – לא ידעו היכן ללחוץ.

ערן טמיר: אותו הדבר לגבי מיזוג אוויר.

אילן גילאון: איפה קיים המתג הזה?

ערן טמיר: בדרך כלל למעלה.

אילן גילאון: על זה מדובר?

אילן גילאון: זאת אומרת, שיהיה צבע שונה.

אילן גילאון: במקום שנניח יהיה לבן על לבן, יהיו ניגודים.

ישראל אבן זהב: כמו ברכבת הקלה.

ראובן ברון: בתחבורה בין-עירונית זה מוכנס.

ראובן ברון: אלה בערך אותם אוטובוסים ואותם דגמים.

אילן גילאון: לא.

אילן גילאון: זה לא אותו הדבר.

שוקי שדה: זה דגם אחר.

אייל לב ארי: מסעדי יד, לגבי הרמה או הורדה.

אייל לב ארי: אמצעי הפעלה, בניגוד מישושי וחזותי.

אייל לב ארי: באופן כללי, כל הנושא של ניגוד מישושי וחזותי יהיה לפי התקן של חלק 6 כהגדרה.

אייל לב ארי: עוד נושא שמועלה.

אייל לב ארי: אמנם מדובר כאן במסעדי יד אבל השאלה אם אין ידיות אחיזה ואם גם מסעדי היד וגם ידיות האחיזה לא אמורים להיות בצבע נוגד לסביבה.

ערן טמיר: כתוב שמסעדי היד יהיו בצבע נוגד.

אייל לב ארי: מה עם מאחזי יד?

אייל לב ארי: מה שיש בדופן.

קריאה: זה כשנוסעים בעמידה.

קריאה: זה לא רלוונטי.

אילן גילאון: גם בישיבה יש לך מאחזים כאלה.

אייל לב ארי: אם יש מאחז יד, שיהיה בצבע נוגד.

אבי רמות: רק אם יש.

אבי רמות: אם יהיה אוטובוס שיש בו מאחז יד.

אייל לב ארי: אם הותקנו.

אילן גילאון: בסדר.

אילן גילאון: זה לא מחויב אלא רק אם יש וגם אם יש, ממילא זה בצבע נוגד.

אבי רמות: אם שמת, הוא צריך להיות בצבע נוגד.

אבי רמות: אם אין, אז אין.

שוקי שדה: בפרטיים אין דבר כזה.

אייל לב ארי: (9) מעבדה מוסמכת תאשר את תקינות התקנתם של התקני העיגון לכיסאות הגלגלים, חגורות הבטיחות ומתקן ההרמה.

אייל לב ארי: (10) יהיה בו אמצעי המיועד לעלייה לרכב של אנשים עם מוגבלות שאינם נעים בכיסא גלגלים ולירידה ממנו, המותאם למבנה הדלת ולהפרשי הגובה שבין סף הדלת לפני הדרך, כך שהבדלי הגובה מפני הדרך למדרך הראשון ובין המדרכים לא יעלו על .

אייל לב ארי: האמצעי יהיה מעוגן או ניתן לעיגון בגוף האוטובוס.

אייל לב ארי: (11) תהיה בו מערכת הגברת שמע סביבתית.

אייל לב ארי: ב ההסעות תהיה ערכה של מערכת הגברת שמע ניידת הכוללת מקלטים ל-20 אנשים לפחות.

אייל לב ארי: (12) שולי מדרגות האוטובוס וסיפי דלתותיו יסומנו בפס אזהרה בגוון הנוגד את רקעו.

אייל לב ארי: (13) חלונות האוטובוס לא יוסתרו במדבקות אטומות.

שוקי שדה: את הדבר הזה לא הבנתי.

שוקי שדה: מה זה אטום?

אילן גילאון: כנראה הכוונה לפרסומת הזאת שחוסמת את הראייה.

אילן גילאון: ראובן, תסביר לנו.

ראובן ברון: אני לא בא להסביר אלא אני בא לבקש להוריד את המילה אטומות מאחר והיום יש מדבקות בצורת רשת ויאמרו אנשים שזה בעצם לא אטום כי דרך הרשת רואים.

אילן גילאון: לא, זאת גזרה קשה מדיי.

אילן גילאון: אתה מבקש משהו שהוא קשה מדיי.

ראובן ברון: למה?

אילן גילאון: היום רוב חברות התחבורה האלה משתמשות בפרסומות ובמודעות פרסומת.

אילן גילאון: זה דבר שמקובל בכל העולם.

אילן גילאון: אני חושב שבאמת זה שקוף ובאמת רואים דרך זה.

שוקי שדה: מבפנים רואים הכול.

אילן גילאון: אם רואים, אז רואים דרך זה.

שוקי שדה: אם אתה רואה כלפי חוץ, אתה רואה.

שוקי שדה: כלפי פנים אתה לא רואה.

קריאה: היום מותר רק בתחבורה ציבורית עירונית.

שוקי שדה: לא, אתה טועה.

קריאה: בתחבורה בין-עירונית אסור לשים פרסומות מחוץ לאוטובוס.

שוקי שדה: מותר.

אילן גילאון: אני לא ראיתי.

אילן גילאון: יכול להיות שמותר.

שוקי שדה: אני אומר לך שמותר.

אבי רמות: אם אסור, אז אסור ואין שאלה.

אילן גילאון: הוא מדבר על תחבורה פנים עירונית.

אילן גילאון: באופן שהיום זה מרושת, זה מה שיש.

ראובן ברון: קודם כל, יש מספיק מקום באוטובוס, על הדפנות שלו בלי לפגוע בחלונות השקופים.

אילן גילאון: אתה נכנס כאן לעניין של אסתטיקה ושל מיליון ואחד דברים.

ראובן ברון: לא, אני לא נכנס לאסתטיקה.

ראובן ברון: אני אומר שהרשתות האלה כל כך מפריעות לאנשים כבדי ראייה.

אילן גילאון: לאייל יש הצעה שאולי פותרת את הנושא.

אייל לב ארי: במקום "להתיר או לאסוף באופן גורף" לקבוע סף מסוים של גובה שמעבר לו המדבקה לא תוכל לחצות אותו.

אילן גילאון: מה זאת אומרת?

אייל לב ארי: נגיד בחלון, נגיד עשרים סנטימטרים מהסף התחתון שלו.

אילן גילאון: האוטובוס כולו משמש כלוח מודעות.

ערן טמיר: נכון לעכשיו לא מדובר על כל האוטובוסים ורכבי ההסעות אלא רק על כאלה שהוגדרו כנגישים.

ערן טמיר: לא יהיה כל אסון אם פשוט ייאסר על ההדבקה של המדבקות.

אילן גילאון: תכמת את מה שאתה אומר, בכמות.

ערן טמיר: יש למטה טבלה והיא אומרת כמה יש כאלה.

ערן טמיר: בתוך חברה שיש לה שישים אוטובוסים, מדובר על שני אוטובוסים.

אילן גילאון: אני אומר לך מה אני חושב.

אילן גילאון: תחשוב שהתמורה היא נמוכה מדיי כדי לעצבן יותר מדיי וזה העניין.

ערן טמיר: מדובר ברכב שמיועד להסעה.

מירב גת: קודם כל, שלום לכולם.

מירב גת: אני מתנצלת על האיחור ואני מחזירה אותנו קצת אחורה לסעיף מספר (9).

מירב גת: כתוב כאן מעבדה מוסמכת תאשר את תקינותם, התקנתם של התקני העיגון לכיסאות הגלגלים, חגורות הבטיחות ומתקן ההרמה.

מירב גת: מה שקורה היום בפועל הוא שפעם אחת בודקים כדי לקבל אישור לאותו רכב ואחר כך כל מה שצריך בעצם יכול להיעלם ואף אחד לא מפקח.

מירב גת: הבקשה שלי היא שאנחנו כאן נכתוב שנכון, המעבדה תאשר ותבדוק אבל הנושא הזה חייב להיבדק אחת לשנה, כמו שעושים טסט לרכב.

מירב גת: אחת לשנה צריך לבדוק שכל ההתקנים נמצאים ברכבים והם לא הוצאו מהם.

מירב גת: זה משהו שאנחנו נתקלים בו הרבה מאוד, שגם רכבי ההסעות, גם האוטובוסים הגדולים וגם הקטנים, ברגע שהם מקבלים את האישור יש להם את כל החלקים, אבל ברגע שאני באה ובודקת אחרי שנה-שנתיים, זה לא קיים.

מירב גת: זה צריך להיות כמו בטסט.

אילן גילאון: זה צריך להיות בתוך הטסט ולא בתוך הטסט.

מירב גת: בסדר, כחלק מהטסט.

מירב גת: מישהו צריך להגדיר את זה כי זאת בעיה שאנחנו לא יוצאים ממנה.

אילן גילאון: זה צריך להיות חלק מהטסט של הרכבים האלה.

אילן גילאון: פעם לא היו בוחנים למשל זיהום אוויר, אבל היום כן בוחנים.

אילן גילאון: זה נושא בלתי נפרד.

הרצל רבינאין: זה לא צריך להיות כתוב בתקנות.

הרצל רבינאין: בטסט עצמו, אגף הרכב יכול לבדוק.

מירב גת: אבל אני לא יכולה להכניס את זה לטסט.

מירב גת: אין לנו שום אפשרות.

מירב גת: הייתי גם בקשר עם משרד התחבורה ואי אפשר היה.

מירב גת: אני אישית כנציגת משרד הרווחה לא הצלחתי.

אילן גילאון: מה הפתרון המשפטי?

אייל לב ארי: לדעתי אנחנו רוצים להכניס את זה לתוך חובות רישיון הרכב.

אילן גילאון: אם הטסטר צריך לבדוק את הנושא של הנגישות, אתה צריך להפנות אותו.

אייל לב ארי: לדעתי התיקון צריך להיעשות בתקנות התעבורה ולא בתקנות האלה.

אייל לב ארי: זה יהיה תנאי לרישוי האוטובוס.

מירב גת: איך עושים את זה אופרטיבית?

אייל לב ארי: הרישיון שניתן לאוטובוס הספציפי על ידי רשות התחבורה.

אילן גילאון: כמו שמשאית צריכה בדיקת טכטומטר אבל זה לא אמור לגבי כל אוטובוס.

אייל לב ארי: נכון.

אייל לב ארי: לכן ההסדר עצמו נמצא בתקנות התחבורה ולא בתקנות הנגישות כי אלה תנאי הרישיון של אותו רכב ספציפי.

אילן גילאון: איך אנחנו עושים את זה בתקנות התחבורה כדי שהנושא של הנגישות ייבדק?

אילן גילאון: זה בתוך הרישוי השנתי של הרכב.

אייל לב ארי: זה כבר תיקון בתקנות התחבורה שמשרד התחבורה צריך לתקן בנפרד.

דן אורן: למה אין סמכות כאן?

אילן גילאון: לשר התחבורה יש כאן סמכות?

הרצל רבינאין: זה דבר נוסף.

הרצל רבינאין: זה לא חלק מהתקנות האלה.

אילן גילאון: ההערה הזאת היא הערה שמלווה אותנו לאורך כל הדרך, זה גם לגבי רכב וגם לגבי מבנה.

מירב גת: כאן זה פשוט קריטי כי זה משהו שאנחנו כל הזמן רואים אותו.

מירב גת: הוא מאוד בעייתי לנו.

הרצל רבינאין: זה לא משהו שעושים אותו עם צווים?

ערן טמיר: מה שמתבקש כאן זה לבדוק באופן קבוע את הרישיון.

ערן טמיר: זה משהו אחר.

ערן טמיר: ברור שיש סמכויות אכיפה לנציבות לבדוק את זה.

ערן טמיר: אם יש תלונות, והיו תקנות, אלה עדיין תקנות ואין סמכות לנציבות.

ערן טמיר: ברגע שיהיו תקנות והן תהיינה בתוקף, יש סמכות לנציבות לבדוק את זה.

ישראל אבן זהב: ממילא כתוב שתוך חמישה ימים מרגע שאתה מזמין את האוטובוס, הוא צריך לעמוד לרשותך.

ישראל אבן זהב: זה ברור שצריך לעמוד עם כל האביזרים.

מירב גת: לא, זה בדיוק הקטע.

מירב גת: הוא עומד לרשותנו בלי האביזרים.

ישראל אבן זהב: לא, עם האביזרים כי האוטובוס נגיש.

אבי רמות: אין דבר כזה.

אילן גילאון: השאלה היא עד מתי הוא נגיש ומתי הוא מפסיק להיות נגיש.

אילן גילאון: הנגישות ובהמשך חגורת הבטיחות.

אילן גילאון: זה אותו דבר.

אילן גילאון: זה חלק מאותו עניין.

אילן גילאון: חלק מהרישיון לגבי אותם רכבים שצריכים להיות מותאמים, צריך לענות גם על הדרישות.

ישראל אבן זהב: האביזרים צריכים להיות נגישים.

ישראל אבן זהב: כל האביזרים צריכים להיות נגישים ושמישים.

אייל לב ארי: גם האביזרים למשל של החלקים ההיקפיים ברכב מכוח תקנות התעבורה.

אייל לב ארי: המטף, האפוד הזוהר, מכוח תקנות התעבורה.

אילן גילאון: אותו דין צריך לחול על הדבר הזה ואנחנו צריכים לבדוק שהדין הזה יחול גם על התקנות.

איריס ברקת: ברישיון של האוטובוס, כמו באוטובוס העירוני, יש עמודה שהאוטובוס נגיש.

איריס ברקת: גם כאן יוסיפו את העמודה הזאת שהאוטובוס נגיש וברגע שזה מופיע ברישיון, כמובן זה נבדק בטסט.

מירב גת: זה לא נבדק בטסט.

איריס ברקת: אני מסבירה איך זה צריך להיות.

איריס ברקת: נכון להיום באוטובוס העירוני הנגיש יש עמודה ממש מוגדרת שכתוב שהאוטובוס הוא נגיש.

איריס ברקת: כשהם הולכים לעשות טסט, בודקים שהאוטובוס הוא נגיש.

אילן גילאון: הטסטר במכון הרישוי בודק שהאוטובוס נגיש.

אילן גילאון: הטסטר הזה מבין בנגישות.

איריס ברקת: בדיוק.

איריס ברקת: זה חלק ממה שיצטרכו לבדוק.

אילן גילאון: במכון הרישוי יש היום אדם שמומחה לעניין הנגישות?

קריאה: הוא יודע מה הוא צריך לבדוק.

מירב גת: אני יודעת שזה לא בדיוק שייך מה שהעליתי, אבל אני אדבר אתכם אחר כך כי בפועל אין והם לא יודעים מה לבדוק.

מירב גת: בכל אופן, תודה.

אבי רמות: מה סיכמנו לגבי החלונות?

אילן גילאון: אני לא מקבל את זה.

ראובן ברון: אילן, תן לי להסביר לך.

ראובן ברון: מדבקות חצי שקופות, נקרא להן כך, לאנשים עם שרידי ראייה, זה כל כך מפריע כך שהם לא יודעים היכן הם נמצאים.

ראובן ברון: גם ככה קשה להם וברגע שקצת מקטינים או מעוותים להם את שדה הראייה, הם כאילו יושבים עם משהו אטום לצידם.

ראובן ברון: אני מצפה שלפחות הבקשה הזאת תירשם בפרוטוקול.

אילן גילאון: אני ארשום את הבקשה שלך בפרוטוקול.

ראובן ברון: דבר נוסף.

ראובן ברון: אני מבקש שאוטובוסים משנת ייצור 2012 – וכאן אני הולך קדימה – לא תהיינה בהם מסגרות חלונות שתפרענה את מבט הנוסע החוצה.

ראובן ברון: רכב חדש, שיהיה כזה שלא תהיינה בו מסגרות בחלון.

ראובן ברון: זה לא קיים היום, כך שאל תחשוב איך זה קיים, אבל שלא יצוץ פתאום דבר כזה.

ראובן ברון: אני אתן לדוגמה את האוטובוסים הישנים שפתאום בגובה הפנים הייתה מסגרת בין הזכוכית שלמטה והזכוכית שלמעלה.

אילן גילאון: אין היום אוטובוסים כאלה.

ראובן ברון: אני אומר שאין כאלה.

שוקי שדה: אין ייצור אוטובוסים.

שוקי שדה: אני לא יודע על מה אתה מדבר.

אילן גילאון: מה שאתה אומר, זה לאספנים.

ראובן ברון: שמחר פתאום לא יופיע אוטובוס כזה.

שוקי שדה: אתה לא יכול לבנות על העתיד אם אתה לא יודע מה יהיה.

אילן גילאון: בעניין של הניגוד, אתה צודק ויש לך טענה.

אילן גילאון: בנושא השני, שלא יהיו אוטובוסים כאלה, כל האוטובוסים היום, אתה לא רוצה שאנשים מבחוץ יראו אותך.

ראובן ברון: האוטובוסים הם כאלה.

ראובן ברון: היום אין מסגרות.

ראובן ברון: אין כאן בעיה ואני לא יודע למה הם מתנגדים למשהו שבעצם לא קיים.

אילן גילאון: אתה יכול להתקין היום תקנה שלא תהיה מכונית עם קיטור?

שוקי שדה: אתה ניסית פעם לתקן תקנות ויודע כמה שנים זה לוקח?

אילן גילאון: חברים, הזמן אוזל והמלאכה מרובה.

אייל לב ארי: 7.

אייל לב ארי: מתן הודעה מוקדמת משרד להסעות יעמיד אוטובוס מיוחד נגיש לרשות המבקש לקבל שירות הסעה באוטובוס כזה, אם הרכב הוזמן חמישה ימי עבודה לפחות לפני המועד המבוקש להסעה.

שוקי שדה: לגבי סעיף 7.

שוקי שדה: הייתי רוצה לומר שחמישה ימים בכל מקרה, מאחר שיש היום חברות שלמות שקמות להסעות במסגרת נגישות, בהחלט לפעמים חמישה ימים הם תקופה קצרה.

שוקי שדה: בזמנו אנחנו גם כתבנו מכתב למשרד התחבורה וביקשנו שזה יהיה לפחות עשרה ימים, משהו כזה.

שוקי שדה: אתה יודע מראש מתי כמות גדולה מגיעה.

אילן גילאון: תגיד להם שיקומו שעה יותר מוקדם.

שוקי שדה: לא הבנתי את התשובה.

אילן גילאון: הבנתי שחמישה ימים זאת אולי תקופה קצרה, אבל צריך לעשות את זה בחמישה ימים למרות שזאת תקופה קצרה.

אילן גילאון: קמים שעה יותר מוקדם.

שוקי שדה: תשובה מצוינת.

ראובן ברון: אני חוזר לסעיף 6(14).

ראובן ברון: אל תחפשו את הסעיף כי אין כזה, אבל זה מתקשר למה שקודם נאמר כאן על מאחזי יד.

ראובן ברון: קודם כל, מאחזי יד חשובים, ראשית, כאשר האוטובוס נוסע והוא בתנועה וצריך להחזיק בהם כדי לא לעוף.

ראובן ברון: שנית, לאנשים עם בעיות ראייה, כאשר הם מתניידים בתך האוטובוס, הם צריכים את נקודות האחיזה האלה לא כדי להחזיק אלא כדי למצוא את דרכם.

ראובן ברון: אלה סימני הדרך שלהם.

ראובן ברון: אני מבקש שאם ישנם כסאות נמוכים באוטובוס, וזה בדרך כלל לא קורה כאן, צריך שיהיו עמודים מהתקרה אל האוטובוס וכאשר הכיסאות גבוהים, יהיה מאחז, כפי שנאמר קודם, בראש המושב או לצדו.

ראובן ברון: אלה דברים שבעצם נמצאים גם היום.

אילן גילאון: מישהו יכול להסביר לנו את הסעיף?

אילן גילאון: אני לא הבנתי מה זה אומר.

אילן גילאון: אם יש כיסא נמוך, צריך להיות מאחז.

ישראל אבן זהב: אני לא מכיר כיסא נמוך באוטובוס.

ישראל אבן זהב: הכיסא הוא באותו גובה.

ישראל אבן זהב: הוא רוצה מאחז בצד של הכיסא.

ישראל אבן זהב: בדרך כלל יש מאחז לטובת אלה שעומדים אבל באוטובוס הסעות כזה לא עומדים.

שוקי שדה: באוטובוס הסעות לא עומדים.

ישראל אבן זהב: כולם יושבים.

אילן גילאון: אתה לא יכול לומר כל הזמן שאין דבר כזה כי בסוף הוא יתחיל להאמין בכך.

אילן גילאון: משהו צריך להיות.

ראובן ברון: באוטובוסים העירוניים יש כיסא נמוך.

ראובן ברון: נקודה.

ראובן ברון: יש דבר כזה.

ראובן ברון: נכון שרכבי השכרה, בדרך כלל אין בהם דברים כאלה.

שוקי שדה: והסעות.

ראובן ברון: הסעות.

ראובן ברון: ברכב עירוני יש דבר כזה.

אילן גילאון: מה שאתה קורא כיסא נמוך, זה כיסא בגובה שאנחנו יושבים כרגע.

ראובן ברון: נכון.

ראובן ברון: במקרה הזה יש עמודים שיורדים מהתקרה ומשמשים לאחיזה.

ראובן ברון: כאשר הכיסא גבוה, לא צריך שיהיו עמודים כאלה כי זה מיותר אבל מה שעושים אז, וזה קיים היום, יש מאחז בקצה הכיסא למעלה או לצדו.

אילן גילאון: אבל אין כיסא גבוה.

אילן גילאון: אין דבר כזה כיסא גבוה.

ראובן ברון: מה זה אין כזה דבר?

שוקי שדה: הוא מתכוון למשענת גבוהה.

ראובן ברון: סליחה, משענת ראש גבוהה.

נמרוד הגלילי: זה רלוונטי למי שעומד תוך כדי נסיעה.

שוקי שדה: תוך כדי נסיעה, כולם יושבים.

שוקי שדה: בהסעות אסור לעמוד ולא עומדים.

שוקי שדה: רק בתחבורה ציבורית מותר וגם יש תקנות לגבי כמה וכולי כאשר בנסיעה אחת מותר לעשרה אנשים ובנסיעה אחרת במספר אחר.

שוקי שדה: בהסעות פרטיות לא עומדים.

שוקי שדה: רק בתחבורה ציבורית יש אפשרות לעמידה.

ראובן ברון: בסדר, עדיין קיים מצב שמישהו צריך פתאום לשירותים ורץ אל הנהג כדי לבקש ממנו שיעצור.

ראובן ברון: לא רק זה.

ראובן ברון: העניין הוא שכאשר עיוור מסתובב באוטו כשהאוטו עוצר, הוא רק עולה לחפש את המקום שלו, הוא מחפש את המקום.

שוקי שדה: אתה חושב שלא הולך אתו בן אדם ומראה לו?

אילן גילאון: זה מקרה קיצון.

אילן גילאון: לא נראה לי שאנחנו יכולים להיכנס לזה.

אילן גילאון: ראובן, תלבנו את הנושאים האלה לפני כן.

אילן גילאון: אם אתם לא מגיעים להסכמות, אל תביאו את זה לכאן.

ראובן ברון: לא היה שולחן עגול.

אילן גילאון: אין דבר כזה שלא היה שולחן עגול.

אילן גילאון: אין מצב שלא היה שולחן עגול.

אילן גילאון: כל הדברים האלה מגיעים אחרי שולחן עגול.

אייל לב ארי: פרק רביעי: הוראות שונות 8.

אייל לב ארי: תחילה (א) תחילתן של תקנות אלה, למעט המפורטות בתקנת משנה (ב), שלושים ימים מיום פרסומן (להלן – יום התחילה).

אייל לב ארי: (ב) תחילתן של - (1) תקנה 2 לעניין נגישות רכב השכרה לנהיגה עצמית ותקנות 3(א) ו-4 – שישה חודשים מיום התחילה.

מיכל שיק הר-טוב: אני חייבת להודות שכשקראתי את הסעיף הזה, ואני עורכת דין ויודעת קצת לקרוא תקנות, ממש כמו חידה.

מיכל שיק הר-טוב: תחילתן של תקנות אלה, שלושים ימים מיום פרסומן ואז יש התייחסות לסעיפים ספציפיים לגביהם יהיה משהו אחר.

מיכל שיק הר-טוב: מה נותר לגבי השלושים ימים?

מיכל שיק הר-טוב: למה לא לומר לכתחילה, לנסח את זה בצורה פשוטה וברורה, שתחילת התקנות האלה יהיו לסעיפים אלה כך וכך ולסעיפים אחרים אחרת.

מיכל שיק הר-טוב: שלושים הימים כאן, זה לא מובן למה הוא שייך ולאיזה תקנה.

דן אורן: זה רק ניסוח.

אילן גילאון: אני מבקש ממך את ההערות האלה להביא לפני הדיון כאן.

אילן גילאון: זה לגמרי עניין לניסוח.

מיכל שיק הר-טוב: זה לא סתם ניסוח.

מיכל שיק הר-טוב: יש לזה אפקטיביות.

אילן גילאון: אנחנו לא נשב עכשיו על ניסוח.

מיכל שיק הר-טוב: לא, פשוט לבטל את השלושים ימים כי אחרי כן בסעיפים נאמר משהו אחר.

אילן גילאון: יכול להיות שאת צודקת, אבל עדיף לו היית עושה את זה קודם לישיבה.

מיכל שיק הר-טוב: אני לא זומנתי ולכן גם לא הבעתי את דעתי.

הרצל רבינאין: זה לא אישי.

מיכל שיק הר-טוב: אני מקווה שזה לא אישי.

אילן גילאון: מי שמזמן, אני מבקש להזמין את כל הגורמים.

אילן גילאון: יש כאן רשימה.

אילן גילאון: מי ששייך לשולחן הזה, מזמינים את כולם.

אילן גילאון: קח את רשימת התפוצה שלנו ותזמין את כולם.

הרצל רבינאין: כולם הוזמנו.

הרצל רבינאין: אי אפשר לבוא לכאן ולומר שלא הוזמנו.

אילן גילאון: לא נקיים את הוויכוח הזה.

אילן גילאון: מה שלא דובר בו, היום לא ידובר.

אייל לב ארי: (2) תקנה 2 לעניין נגישות רכב השכרה להסעת אדם עם מוגבלות ותקנות 3(ב) ו-5 לעניין אוטובוס מיוחד שניתן לו רישיון לאחר יום התחילה - תשעה חודשים מיום התחילה.

אייל לב ארי: (3) תקנה 5 לעניין אוטובוס מיוחד שניתן לו רישיון לפני יום התחילה של תקנות אלה ותקנה 7 – חמישה עשר חודשים מיום התחילה.

אייל לב ארי: (4) תקנה 3(ג) – שנה מיום התחילה, אולם החובה ליותר מרכב אחד שיעמוד בדרישות התקנה 3(ג) בהתאם לקבוע בתוספת הראשונה – שנתיים מיום התחילה.

אייל לב ארי: זה נבע כיוון שאם נסתכל על התוספת הראשונה במסגרת מתחת לפרט 6 לגבי "החל מ-3,101" בנושא של הרכבים הגבוהים, מדובר על שני רכבים נוספים להסעה.

אייל לב ארי: לפיכך בכל מקרה אנחנו נגיע לשלוש ולא לשניים ולכן זה יותר מרכב אחד ולא רכב שני.

נמרוד הגלילי: אבל זה רלוונטי לתוספת מסעיף 4.

נמרוד הגלילי: יש סעיף 4 לתוספת, כאשר אחד מהם עומד בדרישות תקנה 3(ג).

נמרוד הגלילי: לזה זה מתכוון.

נמרוד הגלילי: זאת אומרת, לרכב השני שעומד בדרישות 3(ג), שנתיים מיום התחילה.

אייל לב ארי: בכל מקרה, יותר מרכב אחד.

ערן טמיר: בפסקת משנה (4) לא נדרשים שניים אלא נדרש אחד שיעמוד בתקנה 3(ג).

ערן טמיר: לא נדרשים שניים שיעמדו בתקנה 3(ג).

אילן גילאון: אתם יכולים להסביר לכולם?

אילן גילאון: אני רוצה לשמוע עכשיו הסבר.

אייל לב ארי: אם נקפוץ לרגע לתוספת הראשונה, יש שם התייחסות למספר כלי הרכב להסעת אדם עם מוגבלות, מה שאנחנו קוראים למעשה הרכב הגבוה.

אייל לב ארי: לגביו היה פיצול במספר הרכבים, החל מפרט 4, החל מחברת השכרה שיש לה יותר מ1,400 רכבים.

אייל לב ארי: היא חייבת להחזיק שני רכבים גבוהים אבל אחד מהם הוא למעשה רכב להסעה עצמית, לפי 3(ג).

אייל לב ארי: רכב עם מנגנון לנסיעה עצמית.

אייל לב ארי: זאת החובה.

אייל לב ארי: אחד משני אלה צריך להיות עם מנגנון לנהיגה עצמית.

אייל לב ארי: כשאנחנו יורדים למספר רכבים שהוא מעל 3,100, אנחנו הולכים למעשה למסגרת וזה המפתח.

אילן גילאון: זה מספר נורמאלי?

אייל לב ארי: לפי הבדיקה של משרד התחבורה, זה מספר נורמאלי.

ערן טמיר: אתה שואל אם יש חברות עם מספר כזה של רכבים להשכרה?

אילן גילאון: בפרופורציה זה לא נראה לי.

אילן גילאון: החל מ-3,101?

אילן גילאון: יש חברה כזאת בארץ?

ערן טמיר: זה הנתון שאייל ביקש בזמנו.

ערן טמיר: יש חברות עם 10,000 כלי רכב.

אילן גילאון: בסדר.

אילן גילאון: בחברה כזאת, כמה רכבים מותאמים ואיזה סוג צריך להיות?

אייל לב ארי: לגבי הרכבים הגבוהים, החל מ-3,101, מדובר על שני רכבים נוספים המותאמים לנהיגה עצמית.

אייל לב ארי: זאת אומרת, אם אנחנו נלך למשל לסעיף (6), החל מ-3,101 רכבי השכרה, יהיו שני רכבים נוספים להסעה שעומדים בדרישות.

אילן גילאון: שהם יהיו זמינים בכל מקום בארץ?

נמרוד הגלילי: עם מתן הודעה מוקדמת.

אייל לב ארי: הודעה מוקדמת על ידי חברת ההשכרה עצמה.

אייל לב ארי: מי שיש לו 3,101 רכבים, אמורים להיות לו שני רכבים גבוהים פלוס בעצם שלושה עם מנגנון נהיגה עצמית.

אייל לב ארי: זאת המשמעות.

אייל לב ארי: רכבי השכרה, יהיו שני רכבים נוספים להסעה שעומדים בדרישות תקנה 3(ג).

נמרוד הגלילי: לכל אלף כלי רכב נוספים, ייווסף רכב אחד לנהיגה עצמית.

אייל לב ארי: טור ב'.

נמרוד הגלילי: זאת אומרת, לאחד יש שלושה רכבים להסעה.

נמרוד הגלילי: זאת אומרת ששניים מהם עם אפשרות לנהיגה עצמית.

נמרוד הגלילי: מי שיש לו 4,100 רכבים, יהיו לו ארבעה כלי רכב.

נמרוד הגלילי: על כל אלף נוספים, נוסף אחד.

אייל לב ארי: זה לנהיגה העצמית.

נמרוד הגלילי: לא.

נמרוד הגלילי: על כל אלף כלי רכב נוספים, ייווסף כלי רכב אחד לנהיגה עצמית.

אייל לב ארי: נכון.

אייל לב ארי: כלי רכב לנהיגה עצמית, זה טור ב'.

נמרוד הגלילי: לכל תוספת של שלושה רכבים לנהיגה עצמית, ייווסף רכב השכרה אחד נוסף להסעה.

אייל לב ארי: נכון, לאדם עם מוגבלות.

נמרוד הגלילי: זאת אומרת, על כל שלושה של רכב קטן, מתווסף אחד גדול.

קריאה: מישהו שהוא לא עם כיסא גלגלים אבל הוא עדיין צריך מנגנון.

אילן גילאון: אני רואה שיש כאן מנגנון יד, אבל איפה יש לך מנגנון דוושה?

ישראל אבן זהב: מנגנון ידני בלבד.

אילן גילאון: מה קורה לגבי מנגנון רגל ודוושה בצד שמאל?

אילן גילאון: הוא לא קיים?

נמרוד הגלילי: זה קיים.

אילן גילאון: אני רואה יד ימין ואני רואה יד שמאל אבל אני לא רואה רגל ימין ורגל שמאל.

אילן גילאון: רגל ימין זאת לא בעיה כי זה רכב אוטומטי רגיל.

נמרוד הגלילי: בסעיף 2(ב) יש לזה התייחסות.

אילן גילאון: תקנה 2(ב).

נמרוד הגלילי: ברכבי השכרה נגישים המיועדים לנהיגה עצמית - הכוונה כרגע לרכבים הקטנים ולא להסעה – יותקן מנגנון יד להפעלה ביד שמאל או מנגנון יד להפעלה ביד ימין כמפורט בתוספת הראשונה.

אילן גילאון: אני לא שואל על מנגנון יד אלא על הרגל, על דוושת הגז השמאלית שזה הדבר הרווח ביותר שקיים במנגנון הזה.

אילן גילאון: לא התייחסתם לזה?

אילן גילאון: זה הפופולרי ביותר, מנגנון רגל בצד שמאל.

אילן גילאון: הדוושה של הגז היא בצד שמאל.

שמואל חיימוביץ': לא התייחסו לזה.

אילן גילאון: ביד ימין אין צורך וברגל ימין אין צורך משום שהרכב האוטומטי עונה על הדרישות.

שמואל חיימוביץ': יש כאן בעיה אמיתית של סיכון.

שמואל חיימוביץ': מי שרגיל ברגל שמאל, הוא נזהר.

אילן גילאון: זה בדיוק מה שאני אומר.

שמואל חיימוביץ': היה גם מקרה שנהרג בן אדם.

אילן גילאון: חד משמעית.

אילן גילאון: לכן הוא צריך דוושה בצד השני של הרגל.

שמואל חיימוביץ': בזמנו הייתה בתל אביב תאונה בבית מלון שם מסרו רכב כזה עם מנגנון הפוך לקחת אותו לחניה.

שמואל חיימוביץ': אותו אדם שמחנה את הרכבים לחץ בטעות כמו שהוא רגיל, על הגז במקום על הברקס.

אילן גילאון: זה יכול לקרות גם במנגנון ידני.

שמואל חיימוביץ': אני מציע שהנושא הזה ייבדק מול מתקינים ומול חברות ההשכרה.

אילן גילאון: אין מה לבדוק.

אילן גילאון: אתם חייבים להכניס את זה.

שמואל חיימוביץ': אם אפשר, נכניס את זה, אבל בתור משהו ששמים אותו רק לנהיגה של בעל רישיון שיש לו הגבלה כזאת ברישיון הנהיגה ולאף אחד אחר אסור לגעת ברכב.

אילן גילאון: הרוב המכריע של הרישיונות שצריכים התקנה, הם התקנת רגל בצד שמאל.

אילן גילאון: כשזה בצד ימין, אין צורך משום שהרכב האוטומטי מספיק.

אילן גילאון: אני מדבר על המוגבלות הרווחת ביותר מבחינת הנהיגה.

אילן גילאון: יש אנשים כאלה.

אילן גילאון: למשל בחוץ לארץ אין דבר כזה והם יכולים לנהוג ברישיון הבין לאומי שם יש להם את המגבלה הזאת והם הולכים למכון התקינה ונותנים להם בדיוק את המצב וכאילו מאשרים להם לנהוג הפוך, אבל אז יש את הסכנה עליה אתה מדבר.

אילן גילאון: את המנגנון בצד שמאל של הרגל אתם חייבים לכלול בתוך המערכת הזאת.

אילן גילאון: תבדקו מהי הדרישה הכי רווחת מבחינת התקנת המנגנון.

ישראל אבן זהב: אני חושב שאפשר לבדוק בקלות במשרד הרישוי ולראות לפי הרישיון מה הדרישה.

אילן גילאון: ודאי.

ישראל אבן זהב: אני חושב שמהם אפשר לקבל את המידע המדויק ביותר.

אילן גילאון: תראו כמה דרישה יש לדוושה בצד שמאל.

אילן גילאון: דוושת גז.

שמואל חיימוביץ': אגב, זה לא דורש רכב אחר.

שמואל חיימוביץ': אותו רכב שיש בו מנגנון, אפשר להתקין בו.

אילן גילאון: בדיוק.

אילן גילאון: זה רכב רגיל לגמרי שרוב ימיו הוא משמש לנסיעה רגילה, יש לו קלאפה מותקנת בתוכו, שהיא סמויה, ושהיא יורדת כך שאפשר לנהוג הפוך עם מגן על הגז בצד ימין.

שמואל חיימוביץ': באותו רכב בו מתקינים מנגנון יד, יתקינו גם את האביזר הזה.

נמרוד הגלילי: זה לא קשור.

נמרוד הגלילי: מי שצריך מנגנון יד, מנגנון יד, ומי שצריך את המנגנון של הרגל, זה לא אותו הדבר.

אילן גילאון: זה לא אותו הדבר.

אילן גילאון: מנגנון יד, זה לא רכב רגיל אלא זה רכב מיוחד.

אילן גילאון: מנגנון רגל אפשר לעשות בו שימוש הפוך, פשוט סוגרים, מקפלים ונוסעים.

אבנר עורקבי: מה עם ה-וואנים להשכרה?

ישראל אבן זהב: זה טופל.

אבנר עורקבי: זה סגור?

ישראל אבן זהב: מטופל.

ישראל אבן זהב: יש גם רכבי ואנים להסעת אדם עם מוגבלות.

אילן גילאון: הוא מדבר על השכרה ולא על הסעה.

אילן גילאון: הוא שואל לגבי רכב לנהיגה עצמית.

אבנר עורקבי: אדם מוגבל יכול לשכור ואן?

ישראל אבן זהב: ודאי.

ישראל אבן זהב: הוא מקבל ואן עם כיסא עם שישה מצבים.

אילן גילאון: זה כתוב.

אילן גילאון: זה בדיוק עונה לשאלות ששאלת במשך כל המושב.

אילן גילאון: אני חושב שבחברה בה יש מעל 3,100 רכבים, בסך הכול תשעה רכבים מותאמים, באופן סטטיסטי זה נראה לי מעט מדי.

אילן גילאון: אם לוקחים את מספר האנשים שצורכים רכב מותאם לנהיגה עצמית, בעיקר אם מדובר בתיירים שצריכים את הרכב לתקופת מעבר מסוימת.

אבנר עורקבי: או נכים שפתאום אין להם רכב.

אילן גילאון: על זה אני מדבר.

אילן גילאון: על תקופת מעבר.

אילן גילאון: אני אומר שאני יורה באפלה ואני לא בטוח, אבל מישהו עשה את הקלקולציה הזאת?

אפרים חוג'ה: שני אחוזים.

אפרים חוג'ה: תשעה רכבים מכל 3,100, זה שני אחוזים.

אילן גילאון: שני אחוזים הולמים את הצורך שיש לאנשים בהשכרה?

ערן טמיר: לא, אלה לא שני אחוזים.

אבי רמות: שתי עשיריות אחוז.

נמרוד הגלילי: היום אין דרישה.

אילן גילאון: אין דרישה כי אין רכב.

נמרוד הגלילי: זה לא נכון שאין כי יש חברות שנותנות.

אילן גילאון: נדמה לי שאולי יש מקום אחד בארץ שמספק.

נמרוד הגלילי: זה לא נכון.

נמרוד הגלילי: אני יודע כי אני עובד עם כל חברות ההשכרה ואני מייצג אותן.

נמרוד הגלילי: אני אומר שיש היום.

אילן גילאון: איפה?

נמרוד הגלילי: באיזה חברות?

אבנר עורקבי: אתם מדברים על ואנים?

אילן גילאון: אני יודע על חברה אחת.

אילן גילאון: אתה אומר שיש יותר.

נמרוד הגלילי: קמה עכשיו חברה ייעודית, חברת דרך הלב, שהיא מתמחה אך ורק בהשכרת רכב לנכים.

נמרוד הגלילי: מעבר לכך, חברת אלדן, חברת הרץ, חברת סיקס, חברת אויס.

נמרוד הגלילי: זה לא נכון שאין.

אבנר עורקבי: יש ואנים?

נמרוד הגלילי: לא ואנים.

נמרוד הגלילי: אני מדבר על רכב השכרה לנהיגה עצמית.

נמרוד הגלילי: איגי

אילן גילאון: הוא מדבר על ואן לנהיגה עצמית.

נמרוד הגלילי: ואן אין היום אבל בואו נתחיל עם משהו.

אילן גילאון: אדם נכה שהוא על כיסא גלגלים והוא צריך אוטו עם מנוף, אין לו.

נמרוד הגלילי: אני מסכים שהיום בפועל אין את זה.

נמרוד הגלילי: רכב פרייבט לנהיגה עצמית יש היום.

נמרוד הגלילי: אני חושב שלפני שהולכים למספרים גבוהים, בואו נתחיל עם משהו.

נמרוד הגלילי: תמיד אפשר להוסיף לתקנות.

אילן גילאון: אנחנו לא יכולים לעשות משהו לא שלם.

אילן גילאון: לכן שאלתי והייתי מספיק זהיר וגם מספיק הגון כדי לומר שאני לא יודע.

אילן גילאון: אני מקווה שמישהו עשה קלקולציה נכונה כדי שלא נמצא את עצמנו בתיקוני חקיקה.

אילן גילאון: אין צורך בכך.

אילן גילאון: אף אחד לא צריך ללכת להכין רכבים שאין בהם צורך רק כדי שנרגיש באווירה נוחה.

אילן גילאון: לא זאת הנקודה.

אילן גילאון: מאידך, לא הייתי רוצה שייווצר מצב שיש לנו חוסר.

אילן גילאון: אם אנחנו כבר מתקנים, שזה יהיה שלם.

נמרוד הגלילי: המספרים האלה הגיעו לאחר פגישות משותפות שלנו, של הארגון, עם נציגי משרד התחבורה, עם נציגי נציבות שוויון לאנשים עם מוגבלות, עם נציגי משרד המשפטים ועם נציגים מארגון הנכים שגם הם היו באותן הבנות.

אבנר עורקבי: אני לא זוכר שאני הייתי שם.

אבנר עורקבי: אני לא מספיק טוב?

אילן גילאון: אתה מצוין.

אילן גילאון: אתה מעולה.

אילן גילאון: עזוב.

אילן גילאון: אם כל הצדדים האלה ישבו ועשו את החישוב, אני מוכן לסמוך את ידיי עליו.

אבנר עורקבי: לא, אני לא מסכים לזה.

אילן גילאון: אתה יכול לא להסכים.

אילן גילאון: יקירי, אני לא יכול לדון עם כל ארגון בנפרד.

אבנר עורקבי: יש הרבה נכים עם ואנים והם לא יוכלו לשכור רכבים,.

אילן גילאון: לכן מתקנים לך כאן תקנה, כדי שתוכל לשכור רכבים.

אבנר עורקבי: הוא אומר שלא.

אילן גילאון: עכשיו אי אפשר.

אילן גילאון: זה בדיוק מה שאנחנו כרגע מתקנים.

נמרוד הגלילי: כרגע אין, אבל אלה בדיוק התקנות.

אילן גילאון: בגלל שאין, אנחנו מתקנים.

אבנר עורקבי: אני רוצה שזה יהיה.

נמרוד הגלילי: בתקנות זה יהיה.

אילן גילאון: כמה כאלה יהיו, שישה מצבים בחברה?

נמרוד הגלילי: כתוב בטבלה.

אילן גילאון: אבנר, יש לך כאן תשובה.

ישראל אבן זהב: החל מ-900 רכבים, יהיו שניים מוסעים.

ישראל אבן זהב: ב-1,400 יהיו שניים לנהיגה עצמית.

ישראל אבן זהב: עמוד 6.

ישראל אבן זהב: אחד יהיה לנהיגה עצמית ויש הערה למטה שיש תוספת.

אייל לב ארי: לגבי לתקנה 8.

אייל לב ארי: בואו נחזור לתקנה 8.

אייל לב ארי: לגבי מועדי התחילה.

אייל לב ארי: בשלב הזה כפי שהערתי למשרד התחבורה, והנציבות מודעת לכך, התקנות מנובמבר 2012 לפי סעיף 19יב שקובע את התאריך האחרון לביצוע התאמות הנגישות לפי התקנות שיותקנו לפי הסעיף הזה.

אייל לב ארי: לפיכך יהיה צורך גם לתקן את חוק השוויון במסגרת הצעת החוק שאדוני הציע, ולדחות את מועד ההנגשה הסופי מ-2012 למועד מאוחר יותר.

אבנר עורקבי: למה?

אילן גילאון: אבנר, אתה קיבלת רשות דיבור?

אייל לב ארי: כדי שיהיה זמן סביר להיערכות לחברות ההשכרה לבצע את התאמות הנגישות בהתאם למועדי התחילה כפי שנקבעו בתקנות האלה כפי שהקראנו.

שוקי שדה: לא הזכירו את התוספת השנייה.

אילן גילאון: אבנר, מה רצית לומר.

אבנר עורקבי: אני טוען שאי אפשר לדחות יותר מדי את הנכים.

אבנר עורקבי: יש הרבה נכים שמחכים.

אבנר עורקבי: אני מקבל את הפניות האלה אלי מחוץ לארץ ואותם נכים צועקים שהם לא יכולים להגיע לארץ כי אין להם רכב.

אילן גילאון: תירגע, גם אני מקבל.

אילן גילאון: אתה לא היחיד שמקבל.

אבנר עורקבי: אני יודע.

אילן גילאון: אתה רוצה שנאמר להם שמחר בבוקר יפעלו?

אבנר עורקבי: לא.

אבנר עורקבי: אני חושב שנובמבר זה מספיק.

אילן גילאון: הכוונה שלנו להגיע מתוך הסכמות לתוצאות ולא להפוך אנשים לעבריינים.

אילן גילאון: אין לנו שום עניין לעשות כך.

אילן גילאון: יותר מכך אני אומר.

אילן גילאון: אני בכלל לא רוצה עכשיו להפנות את המשטמה ואת הכעס לציבור הנכים.

אילן גילאון: אני רוצה שיהיה תהליך מדוד ומתוכנן כדי שבסופו של דבר הוא יהיה נגיש.

אבנר עורקבי: אבל לא לדחות את זה בעוד שנה.

אילן גילאון: שלושים שנים אתה במצב הזה, אז פתאום אצה לך שנה?

אבנר עורקבי: יש חגים.

אבנר עורקבי: יש אנשים שרוצים להגיע.

אילן גילאון: האמת לי שבקצב שאנחנו מתקדמים בתחום הנגישות, מעולם לא התקדמו כאן.

אילן גילאון: בוא נהיה קצת מעשיים.

אילן גילאון: כל המושג הזה של נגישות, זוהי שפה שצריך להרגיל אנשים לדבר בה.

אילן גילאון: אם אנחנו ננסה להכניס אותה בכוח, היא פשוט לא תעבוד.

אילן גילאון: אני תמיד אומר כאן ואני אומר לך את זה כדי שגם אתה תשמע, שאני יכול כאן לחוקק ולהתקין את כל התקנות חוץ מאחת והיא שאנשים יהיו בני אדם.

אילן גילאון: את זה אני לא יכול.

אילן גילאון: זה יכול להיות רק בדיאלוג משותף, בשיח בין אנשים.

אילן גילאון: לכן מה שאתה רוצה ואצה לך הדרך, אני מבין אותך, אני בעצמי מקבל את הדברים האלה, אבל אני חושב שאנחנו מתקדמים בקצב משביע רצון.

אילן גילאון: אני לא רוצה להכשיל אותם, אני רוצה שיקיימו את הדברים הללו ולכן החוק בא, כדי לתת מרווח של מועדים.

אילן גילאון: אני יודע שהגעתי לכאן בשנת 2009 אחרי ששלוש שנים כל החוק הזה של הנגישות הייתה אות מתה ואף אחד לא נגע בה בכלל.

אבנר עורקבי: צודק.

אילן גילאון: נמשיך.

אייל לב ארי: תוספת ראשונה (תקנה 2(א))

אילן גילאון: תגיד שוב מהי תקנה 3(ג).

אייל לב ארי: תקנה 3(ג) מדברת על רכב גבוה שמשולב בו גם מנגנון לנהיגה עצמית.

אילן גילאון: אבנר, אתה שומע?

אבנר עורקבי: כן.

אבנר עורקבי: למעשה שישה מצבים שלא יהיה מצב שאתה לא יכול להגיע עם כיסא הגלגלים באופן צמוד לכיסא שלך.

אבנר עורקבי: זה לפי הגדלים האלה.

אבנר עורקבי: חברה שמשכירה 12 רכבים, לא חייבת כלום.

אבנר עורקבי: כאן, לפי המספרים האלה, מ-100 עד 500 וכולי.

אבנר עורקבי: הם עשו חשבון וכנראה זאת הדרישה.

אייל לב ארי: החל מ-3,101 רכבי השכרה, לכל עד 1,000 כלי רכב נוספים, ייווסף כלי רכב אחד לנהיגה עצמית בידי אדם עם מוגבלות, ולכל תוספת מצטברת של רכבי השכרה של שלושה רכבי השכרה לנהיגה עצמית כאמור ייווסף רכב השכרה אחד להסעת אדם עם מוגבלות.

אייל לב ארי: החל מ-3,101 רכבי השכרה יהיו שני רכבים נוספים להסעה שעומדים בדרישות שתקנה 3(ג).

אייל לב ארי: החישוב לפי לשכות המסחר לגבי מספר הרכבים הגבוהים המשולבים ומנגנון לנהיגה עצמית הוא שגוי.

אילן גילאון: הוא שגוי מבחינת זה שזה מעט מדי רכבים?

אייל לב ארי: לא.

אייל לב ארי: המספר הוא מספר נכון.

נמרוד הגלילי: אלה חברות הליסינג.

אילן גילאון: לליסינג אתם קוראים רכב מושכר?

נמרוד הגלילי: לא.

נמרוד הגלילי: השכרה ולא ליסינג.

אייל לב ארי: זה היה לגבי מועד התחילה של תקנה 3(ג).

אייל לב ארי: דיברנו החובה ליותר מרכב אחד שעומד בתקנה 3.

אייל לב ארי: מ-3,101 ייווספו לך שני רכבים, בלי קשר למפתח של האלף ובנפרד לו.

אילן גילאון: לא קיימת חברת השכרה שיש לה פחות מ-100 רכבים במדינת ישראל.

אילן גילאון: נכון?

אילן גילאון: אלא לימוזינות או דברים ייעודיים כאלה.

אייל לב ארי: יתכן שיש.

אילן גילאון: כדי שאדם ייקרא חברת השכרה, הוא לא חייב לעמוד במינימום של רכבים?

אילן גילאון: שלושים?

אילן גילאון: זה המינימום.

אייל לב ארי: סעיף ההסמכה מדבר על חברות השכרה שיש להם לפחות.

נמרוד הגלילי: אם כך, אני חושב שמה שהובן בישיבות שלנו – ותקנו אותי אם אני טועה – שמ-3,100 יהיו לפחות שני כלי רכב ולא עוד שני כלי רכב על הרכב הנוסף.

אילן גילאון: על כל אלף, עוד רכב נוסף.

נמרוד הגלילי: לא.

נמרוד הגלילי: מ-3,100 צריך להוסיף ישר עוד שני כלי רכב להסעה עם אפשרות לנהיגה עצמית.

נמרוד הגלילי: לא זאת הייתה הכוונה.

אילן גילאון: זה מה שכתוב.

נמרוד הגלילי: אני זוכר את הדיונים שלנו.

נמרוד הגלילי: יהיו כבר שניים ויתווסף אחר כך עוד אחד כפי שהוא מתווסף.

אילן גילאון: זה לא שכתוב כאן.

אילן גילאון: אני לא יודע מה הייתה הכוונה.

אילן גילאון: כאן כתוב שעד המספר הזה יהיו שניים ועל כל אלף נוספים יהיה עוד אחד.

אילן גילאון: זה מה שכתוב כאן.

נמרוד הגלילי: נכון, ועל כל שלושה יתווסף אחד להסעה.

ישראל אבן זהב: רק להסעה.

ישראל אבן זהב: רק עם מעלית.

נמרוד הגלילי: השאלה שיש לה 3,101 רכבים, תצטרך שיהיו לה שלושה כלי רכב?

אילן גילאון: אני לא יודע לענות.

אילן גילאון: כך אני מבין את זה.

נמרוד הגלילי: זאת לא הייתה הכוונה עליה דיברנו.

נמרוד הגלילי: יכול להיות שהניסוח שלנו לא היה נכון ולא היה טוב, אבל זה לא היה הסיכום בינינו.

אילן גילאון: את זה צריך לפתור עכשיו.

נמרוד הגלילי: זה אומר שבסך הכול רכבים שהם גם להסעה וגם לנהיגה עצמית יהיו רק שניים ולא יותר מזה.

נמרוד הגלילי: המפתח של ההוספה עליו אתה מדבר, זה לא רכב שעומד בתקנה 3(ג) אלא זה מפתח שמוסיף רק רכב להסעה בלי המנגנון של 3(ג).

ערן טמיר: אפשר שעל כל רכב שני שמתווסף, הוא יהיה גם עם אפשרות לנהיגה עצמית.

ערן טמיר: הרכב הראשון שמצטרף יהיה רק להסעה.

נמרוד הגלילי: קח חברה שיש לה 10,000 כלי רכב להשכרה, ויש כזאת, ותחשב.

ערן טמיר: מעל 3,100 יהיו שניים ששניהם בעצם ואנים.

ערן טמיר: זה מה שאתה אומר?

נמרוד הגלילי: מעל 3,100 שני כלי רכב יהיו גם עם אפשרות לנהיגה עצמית.

ערן טמיר: רק ב-9,000.

אילן גילאון: כמה רכבים יהיו ב-9,000?

אייל לב ארי: שלושה.

ערן טמיר: רק ב-9,000 נוסיף את הרכב הנוסף השלישי.

שמואל חיימוביץ': הוא מציע משהו אחר.

שמואל חיימוביץ': הוא אומר שיש לנו שניים והבא יהיה רק להסעה, אחרי כן עוד אחד נוסף יהיה משולב, גם להסעה וגם לנהיגה עצמית.

שמואל חיימוביץ': הבא אחריו עוד פעם יהיה רק להסעה.

שמואל חיימוביץ': בסדר.

איריס ברקת: זה מה שנמרוד אומר.

אילן גילאון: אני לא מבין את זה.

נמרוד הגלילי: לפי מה שאתה אומר כמה רכבי ואנים יהיו מ-5,000 רכבים בהם יהיה גם מנגנון לנהיגה עצמית?

ערן טמיר: שניים.

ערן טמיר: יש שם עוד אחד רק להסעה.

אילן גילאון: עזבו, אל תערבבו שמחה בשמחה.

אילן גילאון: בואו נדבר כרגע רק על הסעה עצמית.

אילן גילאון: הסעה עצמית אתם מחלקים לשני סוגים.

ערן טמיר: יש רכבים לנהיגה עצמית שהם לא ואנים אלא רכבים רגילים שמתקינים בהם את המנגנון.

ערן טמיר: בוא נגיד שזה באמת עונה, למרות שגם זה לא מושלם.

ערן טמיר: עכשיו אנחנו הולכים לטור ג' שהוא הטור הבעייתי.

ערן טמיר: בעצם זה לא נכתוב נכון, זאת טעות שלנו, כי היו צריכים לחלק גם את טור ג' לשני חלקים.

ערן טמיר: צריך לחלק אותו כדי שזה יהיה ברור.

ערן טמיר: אנחנו הבנו את זה כמו שאייל אמר.

ערן טמיר: מעל 3,100, שני רכבים נוספים להסעה בתוספת לאחד שכבר ישנו.

אילן גילאון: אני חוזר לסיפא.

אילן גילאון: גם את מנגנון הרגל אתם צריכים להביא שוב.

אילן גילאון: יש כאן סתירה בין ההגדרה לבין המציאות.

אילן גילאון: יש כאן סתירה מוחלטת.

אילן גילאון: אני רוצה להבין כמה רכבים יש לי כאלה וכאלה לפי גודל החברה.

ערן טמיר: מה שאייל הבין, גם אני הבנתי.

אילן גילאון: אני לא מבין.

אילן גילאון: אני רוצה לדעת כמה חברה שיש לה מ-3,00 עד 5,000, כמה ואנים כאלה היא צריכה, כמה מנגנונים היא צריכה ואיזה סוג של מנגנונים.

אילן גילאון: פשוט ולעניין.

אילן גילאון: את כל הדבר הזה אתם לוקחים בחזרה ומביאים לנו את זה תוקן לישיבה הבאה שתתקיים בעוד שבועיים.

אייל לב ארי: תוספת שנייה (תקנה 5) החל ב-661 אוטובוסים לכל עד 100 אוטובוסים נוספים, ייווסף אוטובוס אחד מיוחד נגיש ואוטובוס אחד המותאם לקבוצת נוסעים.

שוקי שדה: יש לי עוד הערה.

אילן גילאון: גם זה לא היה בהסכמה?

שוקי שדה: לא, לגבי העניין הזה, מאחר שאנחנו שינינו איזשהו תהליך מבעלות לרשות וכל הדברים האלה, הטבלאות האלה מבחינת ההיסעים יכולות להיות מבוטלות לאור כך שכל קבוצה שתגיע, אנחנו מתחייבים לתת לה הסעה, כך שאין בכלל בעיה בכמות.

שוקי שדה: כלומר, אם חברה שיש לה שישים אוטובוסים, יבקשו ממנה ארבעה אוטובוסים, אז לא ניתן להם?

שוקי שדה: אנחנו מחויבים בתקנות לתת להם ואם כן, לשם מה צריך את הטבלה?

שוקי שדה: כלומר, הטבלה לגבינו לא משחקת אלא להפך, אנחנו רוצים לטובת העניין, אנחנו רוצים לעזור לעניין ולא ללכת אחורה.

אילן גילאון: ערן, יש דברים בגו, לא?

ערן טמיר: לא.

שוקי שדה: אני אומר שאני לא צריך מינימום.

שוקי שדה: אנחנו מתחייבים בתקנות לתת ואנחנו חייבים לתת.

שוקי שדה: אם כן, לשם מה אני צריך מספרים?

ערן טמיר: צריך להחזיק איזשהו מספר.

אילן גילאון: הוא אומר לך יותר מזה, הוא אומר לך שהוא חייב לתת.

שוקי שדה: אנחנו קצת שונים מההשכרה.

אילן גילאון: אם כן, למה הלכתם לטבלה?

שוקי שדה: בדיוק.

שוקי שדה: אני אומר שלא צריך אותה.

שוקי שדה: בהתחלה היה צריך טבלה, אבל עכשיו לא צריך טבלה כי אנחנו מתחייבים לתת לכל מי שבא.

אילן גילאון: העגל רוצה לינוק פחות מאשר הפרה רוצה להיניק.

אילן גילאון: זה קורה.

אילן גילאון: בסדר.

אילן גילאון: בוא נשאיר את זה ככה.

אילן גילאון: אתה תעשה על ומעבר לשורת הדין.

שוקי שדה: אנחנו מחויבים בתקנה.

שוקי שדה: אין לנו בעיה.

ישראל אבן זהב: יש סעיף אחד שחסר.

ישראל אבן זהב: צריכה להיות אמירה שלא תיגבה תוספת מחיר על רכב כזה.

אילן גילאון: זה ברור, אבל זה צריך להיות כתוב.

אילן גילאון: מה שברור, צריך לכתוב.

אייל לב ארי: זה גם מופיע בחוק.

ישראל אבן זהב: בחוק זה מופיע רק לגבי אוטובוסים.

אילן גילאון: תוסיפו את זה.

אייל לב ארי: יעמיד להשכרה כלי רכב נגישים לאנשים עם מוגבלות תמורת מחיר זהה.

אילן גילאון: בסדר גמור.

אילן גילאון: סיימנו את הנושא הזה?

שוקי שדה: זה צריך להיות בדומה לתקנות אחרות.

אילן גילאון: את התיקון לגבי רכבי השכרה אני לא מסיים היום.

אילן גילאון: עוד לא גמרתם את זה.

אילן גילאון: בכלל, אני חושב שהנושא הזה צריך לעבור כחוט השני, שאין הבדל בשום פנים ואופן מבחינת המחיר.

שמואל חיימוביץ': זה צריך להיות בחקיקה הראשית.

שמואל חיימוביץ': אני רוצה להבין משהו לגבי ביטול הטבלה עליה דיברו.

אילן גילאון: לא בוטל.

שוקי שדה: לא בוטל.

אילן גילאון: הוא אמר שאתם לא צריכים את זה כי הוא נותן לכם יותר מזה.

שמואל חיימוביץ': אם אין טבלה, אי אפשר לפקח על זה.

שוקי שדה: אפשר לפקח על זה.

שוקי שדה: בהחלט אפשר.

שוקי שדה: אנחנו מתחייבים לתת.

אילן גילאון: בתקנות אתה מחייב אותו לספק את השירות.

שוקי שדה: לספק כמה שהוא רוצה.

שוקי שדה: אם באות לי ארבע קבוצות, אני לא אתן לארבעת הקבוצות?

ראובן ברון: הערה.

ראובן ברון: אנחנו מדברים כאן על אוטובוסים נגישים שמשמשים בעיקר אנשים עם מוגבלות פיזית, עם מוגבלות בתנועה.

ראובן ברון: אני מבקש שאוטובוסים אחרים לנסיעות מיוחדות וכולי, יהיו כולם נגישים.

אילן גילאון: נגישים.

שמואל חיימוביץ': יעמדו בדרישות של אוטובוס בין-עירוני.

שוקי שדה: מה זה אוטובוס בין עירוני?

שמואל חיימוביץ': הגדרתם את זה.

ערן טמיר: ראובן אומר שבתקנות האלה הכנסתם כבר את ההנחיות לגבי הנגשה.

ערן טמיר: זה כבר ישנו.

ערן טמיר: הוא אומר שלא נצמיד אותן בהכרח לאותם אוטובוסים שצריכים לעמוד בדרישות של נגישות פיזית משום שזה לא אותו אוטובוס.

אילן גילאון: הוא צודק.

ערן טמיר: הוא לא רוצה את אותו אוטובוס.

ערן טמיר: הוא רוצה גם את זה וגם אוטובוסים רגילים.

ערן טמיר: אין סיבה לחייב אנשים עם מוגבלות בראייה לנסוע דווקא באוטובוסים האלה.

שמואל חיימוביץ': זה נכון.

אייל לב ארי: זה יכול לשחק גם לטובת חברת האוטובוסים.

ראובן ברון: ודאי.

ראובן ברון: רוב המטיילים היום הם אנשים קשישים.

שוקי שדה: מבחינת המשמעויות, אי אפשר להפוך את כל הצי של המדינה.

שוקי שדה: אנחנו עושים את כל מה שסוכם ודובר אבל כל פעם מעלים דברים חדשים.

אילן גילאון: אתה מודע לצרכים הקיימים?

אילן גילאון: אני בטוח שיש לך כמעט את כל הדברים מותקנים.

שוקי שדה: מרביתם.

שוקי שדה: לא כולם.

ערן טמיר: מה חסר?

שוקי שדה: יש דברים שחסרים.

שוקי שדה: אני זוכר שישבנו והיו דברים חסרים.

אילן גילאון: תעלה את הטענות שלך ותאמר איפה הקושי.

אייל לב ארי: מה שראובן מציע זה לגבי התאמות הנגישות שנמצאות בתקנה 6(8) ו-6(12), שאלה סימונים של מסעדי היד, אם הותקנו בו, שיהיו בניגוד חזותי וגם נושא של אמצעי הפעלה שיהיו בניגוד חזותי ומישושי.

אייל לב ארי: בנוסף לכך הנושא של פס האזהרה בגוון נוגד וגם הוא בניגוד חזותי.

ראובן ברון: והמדבקות האטומות.

אייל לב ארי: נכון, עניין המדבקות האטומות, ב-8(12) ו-(13).

אילן גילאון: אני הסברתי ולא אחזור פעם שנייה.

שוקי שדה: הטענות היא שממילא יש להם את זה.

שוקי שדה: זה נכון.

שוקי שדה: ההנגשה החושית בלבד.

אילן גילאון: כן, הוא מדבר על הרשת שעל החלון.

שוקי שדה: לא, על הרשת הוא ויתר.

שוקי שדה: שלא ישימו מדבקות אטומות לחלוטין.

אילן גילאון: זה מאושר.

שוקי שדה: לפני דקה אמרת שזה לא מאושר.

אילן גילאון: אתה רוצה פרסומת והפרסומת שנמצאת היא פרסומת מחוררת עם חורים קטנטנים.

קריאה: האטום לגמרי אושר.

אייל לב ארי: זה יישאר.

שוקי שדה: אז מה לא אושר?

אילן גילאון: האטום לגמרי לא אושר.

אילן גילאון: אתה לא יכול לאטום.

שוקי שדה: זה מה שאני רוצה.

אייל לב ארי: ההתאמות האלה שראובן הציע לפי תקנה 8(12 ו-(13), כמו שאמרתי עניין מסעדי היד או מאחזי היד, עניין הסימון של אמצעי הפעלה, עניין איסור המדבקות האטומות ועניין פסי אזהרה, יבוצעו גם באוטובוסים שהם לא אוטובוסים שיוחדו להתאמות נגישות לאנשים עם מוגבלות.

שוקי שדה: למה?

שוקי שדה: למה לעשות את זה גם באוטובוסים אחרים?

שמואל חיימוביץ': אלה הדרישות.

שמואל חיימוביץ': זאת הנגשה.

שוקי שדה: הנגשה רגילה, אין לנו בעיה, אבל למה לעשות תוספות?

שמואל חיימוביץ': אותם אלמנטים שמשפרים את הנגישות לאנשים עם מוגבלות שמיעה וראייה, שיחולו על כל האוטובוסים ולא רק על אלה הנגישים.

שמואל חיימוביץ': מה הבעיה?

שוקי שדה: לא בעיה.

שוקי שדה: השאלה מה זה כולל.

שמואל חיימוביץ': מה שאמרנו.

שוקי שדה: מה שאתה אומר עכשיו, זאת תוספת.

אילן גילאון: זאת לא תוספת.

אילן גילאון: זה חל על כל האוטובוסים.

אילן גילאון: אין לך שום דבר מיוחד.

אילן גילאון: מערכת קריזה, זה אולי הדבר היחיד שאין לך.

שוקי שדה: מערכת קריזה, אמרנו שתהיה ידנית, אם צריך.

שוקי שדה: המערכת הזאת שהיא מערכת הגברת שמע ניידת, היא לא צריכה להיות מוצמדת.

שמואל חיימוביץ': היא לא חלק מהאוטובוס.

ערן טמיר: ודאי, היא ניידת.

שוקי שדה: יש כאלה שיש ויש כאלה שאין.

אילן גילאון: אני מתחיל להיות קצר רוח.

אילן גילאון: תנסו לגמור את הדברים.

אילן גילאון: אנחנו סיימנו את הפרק הזה.

אילן גילאון: נעשה הפסקה של חמש דקות ונמשיך בנושא הבא.

אילן גילאון: בעוד שבועיים חוזרים לכאן לדיון בנושא הזה ואני מבקש להביא את הדברים מוכנים.

אילן גילאון: אתם צריכים לגמור את עניין המנגנון ואת עניין הטבלה.