ועדת הכספים, כנסת 18, פרוטוקול מספר 1082, 2012-05-15 10:50

משה גפני: אני פותח את ישיבת ועדת הכספים בנושא החלטת רשות המסים לשנות את מעמד המשפחתונים לצרכי הדיווח והחיוב במס ערך מוסף.

משה גפני: מדינת ישראל החליטה שהיא מעודדת – זה כבר היה כאן בוועדה לפני שנתיים – יציאת נשים לעבודה ולכן ועדת הכספים - - -

גאלב מג'אדלה: איזה נשים?

משה גפני: נשים, נשים.

גאלב מג'אדלה: בכלל?

משה גפני: בכלל.

משה גפני: תגיד לי, למה עברת מקום?

גאלב מג'אדלה: כדי לראות אותך יותר טוב.

משה גפני: הבנתי.

משה גפני: הנה, אפילו אבישי הגיע, שלום.

גאלב מג'אדלה: רק התיישבתי ואבישי הגיע.

משה גפני: היא החליטה לעודד נשים, כיעד לאומי, לצאת לעבודה.

משה גפני: ולכן, ועדת הכספים בשעתו, בבג"ץ פרי ביטלה את החלטת הבג"ץ בחקיקה מכיוון שהטענה היתה שמבג"ץ פרי ירוויחו נשים מהמעמד הגבוה יותר מבחינה כלכלית, בעוד שאם אנחנו נעודד את המשפחתונים ואת המעונות ואת הצהרונים ייהנו מזה כל הנשים שיוצאות לעבודה, אפילו אם הן לא במעמד כלכלי בכיר וגבוה ומשתכרות שכר יותר גבוה.

משה גפני: אנחנו הלכנו על המהלך הזה.

משה גפני: אנחנו, בוועדת הכספים, ביטלנו פה אחד את בג"ץ פרי והלכנו על תשלום מוגדל למשפחתונים, לצהרונים ולמעונות.

משה גפני: במהלך כל השנתיים האלה אני כל הזמן נתקל בבעיות, אנחנו כולנו נתקלים בבעיות.

משה גפני: היה פה גם דיון לגבי הנושא של משרד התמ"ת, אנחנו נתקלים בבעיות שהמטפלות והמשפחתונים – מעכשיו, מכאן ואילך אני אומר משפחתונים ואני מתכוון לכולם – נתקלים בבעיות בירוקרטיות.

משה גפני: היה את נושא סולם השקילות, אם מישהו זוכר.

משה גפני: בהיסטוריה היה דבר כזה שאני פעם אכתוב על זה ספר, איך ממשלת ישראל מקבלת החלטה להוציא נשים לעבודה וכדי להוציא נשים לעבודה הם מעלים את הכסף שאימהות יצטרכו לשלם ואף אחד מהשרים לא הבין על מה מדובר.

משה גפני: אני אמרתי, אם יהיה שר אחד שיגיד לי מה זה - - -

גאלב מג'אדלה: חוץ מאחד.

משה גפני: מי?

משה גפני: תגיד שר אחד.

משה גפני: אף שר לא.

משה גפני: טוב, לא חשוב, אני לא אגיד שמות.

משה גפני: אף שר לא ידע על מה מדובר והצביעו בעד, מעלים את השכר.

משה גפני: מזל שאנחנו הורדנו את זה חזרה.

משה גפני: עכשיו יש משהו חדש, בא פתאום משרד האוצר ואומר שהמטפלות יצטרכו להיות עוסק מורשה ולשלם מע"מ.

משה גפני: לא היה במשך 25 שנה, לא שילמו מע"מ, עכשיו משלמים מע"מ.

משה גפני: צריך לשלם מע"מ.

משה גפני: אז מתחילים להסביר לי שמבחינת החוק זה מוכרח להיות דבר כזה שמשלמים מע"מ.

משה גפני: אני יודע שהחוק והנהלים וכל הדברים האלה נוצרו כדי לשרת את האזרחים, כדי לעשות טוב לכולם, כדי שיהיה סדר והוא לא נעשה כדי להעשיר את קופת המדינה.

משה גפני: אם זה כדי להעשיר את קופת המדינה אז בואו נחזור לבג"ץ פרי, שייקחו להם 6 מיליארד שקל.

משה גפני: הרי כל המטרה היא לסייע.

משה גפני: מי נהנה מזה שיגבו מע"מ מהמטפלות?

משה גפני: המטפלות יפסידו מכיוון שהם יצטרכו לשלם את הכסף הזה, אבל הם יפסידו גם שכל מטפלת עם כמה ילדים תצטרך להעסיק או רואה חשבון ובמקרה הטוב מנהל חשבונות שיתחיל לדווח.

משה גפני: היא לא יודעת לדווח, היא מטפלת.

משה גפני: אז המטפלת לא מרוויחה.

משה גפני: ההורים וודאי שלא ירוויחו, מה תעשה המטפלת?

משה גפני: חלק מהכסף - - -

גאלב מג'אדלה: ההורים ישלמו, יממנו את זה.

משה גפני: בדיוק, הרי לחלק מהכסף היא תבוא להורים והיא תגיד להורים: מה אני אעשה?

משה גפני: מה אתם רוצים שאני אפסיד?

משה גפני: גם ככה אני משתכרת שכר שקובע לי משרד התמ"ת שהוא לא שכר גבוה.

גאלב מג'אדלה: ואז הילדים ינשרו.

משה גפני: ואז תבוא האימא והאימא הזאת תגיד: רק רגע, אם אני עכשיו צריכה לשלם סכום כזה ואני ממקום העבודה שלי מקבלת סכום אחר, שהוא לפעמים יכול להיות - - -

גאלב מג'אדלה: לא כדאי לי לעבוד.

משה גפני: בדיוק.

משה גפני: אפילו אני הבנתי את זה, בלי ללמוד את הליבה.

אילן גילאון: איך עליתם על זה?

אילן גילאון: אני לא יודע.

אילן גילאון: איך עליתם על הדבר הזה?

משה גפני: תאמין לי, זה דבר – ואני כבר כמה ימים מנסה להבין ממשרד האוצר למה עשו את זה.

אילן גילאון: אתה יודע מה התשובה – למה לא?

משה גפני: לא, בגלל שהם אומרים לא.

משה גפני: ולכן, כיוון שההסתדרות או המייצגים - - -

איתי סבירסקי: כוח לעובדים.

משה גפני: כוח לעובדים.

משה גפני: אני לא רוצה להיכנס לעניין הזה בגלל שכל פעם יוצא לי השם איתן כבל אז אני לא אומר כלום.

משה גפני: המייצגים של המטפלות הכריזו על שביתה.

משה גפני: מה היה קורה אם היתה שביתה?

משה גפני: היתה אמורה להיות שביתה בימים שני, שלישי ורביעי השבוע.

משה גפני: המשמעות של העניין היא שלא רק המשפחתונים היו סגורים ולא רק שהמטפלות היו בבעיה עם העניין הזה, המשק היה מתחיל להסתבך מכיוון שאנשים לא היו הולכים לעבודה, הם לא ישאירו את הילדים בגלל שמישהו במשרד האוצר החליט לגבות כסף.

משה גפני: עשיתי כל מאמץ ואני מודה לארגון העובדים של המטפלות ואני מודה לוועד של המטפלות שהחליטו לדחות את השביתה עד שאנחנו נגמור את העניין.

משה גפני: ביום ראשון התקיים דיון במשרד האוצר, לאחר מכן, אתמול, הם ישבו אתי ועד הדיון כאן בוועדה לא תהיה שביתה, כאשר אם לא נגיע לסיכום כלשהו, אומרים המטפלות והמייצגים שלהן שבשבוע הבא תהיה שביתה.

גאלב מג'אדלה: מי אלה המייצגים שלהם?

משה גפני: אני לא יודע.

איתי סבירסקי: ארגון כוח לעובדים.

גאלב מג'אדלה: אנחנו רוצים לדעת, מה זה?

משה גפני: כוח לעובדים.

גאלב מג'אדלה: כל אחד יבוא ויגיד לך: אני מייצג של - - -

משה גפני: לא, לא, הם מייצגים, אני שאלתי את המטפלות, דיברתי אתן.

אורי מקלב: יש גם את עירית תל-אביב, יש עוד רשויות שבאו היום, גם השלטון המקומי.

גאלב מג'אדלה: קודם כל השלטון המקומי.

משה גפני: כן, בסדר, אני רק לא נכנס לעניין הזה בגלל איתן כבל, אני לא נכנס לייצוג של העובדים.

אילן גילאון: אל תגיד: איתן כבל, איתן כבל, תגיד גם את השני.

משה גפני: עופר עיני.

משה גפני: ראית איך שהסתבכתי?

משה גפני: אני חוזר בי מכל השמות שאמרתי.

משה גפני: המייצגים של המטפלות.

גאלב מג'אדלה: הכול בסדר, אילן.

אילן גילאון: אמרתי שהוא לא אומר מספיק איתן כבל.

משה גפני: לא, אני חוזר בי, אני לא אומר כלום.

גאלב מג'אדלה: זה לא מוסיף לאיתן כל עוד הוא אומר: איתן כבל, זה יכול להיות כדי לצאת נגדי.

משה גפני: למה?

משה גפני: יש את התמונה שלו בבני-ברק.

אילן גילאון: ויש לו השגחה עליונה.

משה גפני: כן.

גאלב מג'אדלה: הוא עושה את זה בכוונה תחילה, אתה לא מבין את זה?

אילן גילאון: יש להם, יש להם.

משה גפני: כן, יש הרבה מצביעים.

אורי מקלב: אתה יודע כמה מצביעים יש?

משה גפני: לא חשוב.

גאלב מג'אדלה: נציגות אותנטית.

משה גפני: בדיוק, זו ההגדרה, נציגות אותנטית של המטפלות.

משה גפני: לא יודע מי, הכול בסדר.

משה גפני: אתם דיברתי, המטפלות אמרו שהם מייצגים אותם, גם קיבלתי מכתב, בסדר.

משה גפני: עכשיו אני רוצה לדעת ממשרד האוצר האם אפשר בבקשה – אגב, זה לא רק על המטפלות הקיימות, גם מי שמגיעה למשרד התמ"ת ומבקשת להירשם לשנה הבאה, אומרים להן שהן צריכות להביא אישור שהן עוסק מורשה.

משה גפני: אני נגד זה באופן טוטאלי.

משה גפני: אני לא אומר שצריך לקבל החלטה בגלל שהטענה של החוק היא טענה.

משה גפני: אני אומר שצריך ללכת להסדר שההסדר יהיה גם תשלום של מס הכנסה שלילי, שהמטפלות הן בעצם לא עצמאיות אלא הן מקבלות שכר, הן שכירות.

משה גפני: משרד התמ"ת קובע להן את גובה השכר.

משה גפני: יש הצעת החוק של חבר הכנסת מקלב ושלי שאנחנו הולכים להביא אותה עכשיו לוועדת שרים שהמטפלות יקבלו מס הכנסה שלילי, והיתה התקדמות גדולה בדיונים שלנו עם משרד האוצר שהם אכן יקבלו מס הכנסה שלילי.

משה גפני: אבל מה?

משה גפני: אני אומר בואו נעשה דיון על כל מעמד המטפלות, אבל עד אז, לא לדרוש מאף אחד עוסק מורשה, לא מהחדשות ולא מהוותיקות.

משה גפני: משרד האוצר, בבקשה.

גאלב מג'אדלה: פסק זמן, אתה אומר.

משה גפני: כן, עד שיהיה סיכום.

גאלב מג'אדלה: שביתת נשק.

משה גפני: כן.

משה גפני: האוצר, אתם לא רוצים להתייחס?

משה גפני: אני אתן גם למשרד התמ"ת ואחרי זה לחברי הכנסת.

ליאת גרבר: הגיעה באמת לפתחנו הבעיה שאדוני מתאר ואנחנו כרגע בדיונים אז הייתי מבקשת שבשלב הזה אנחנו באמת נבחן את הנושא הזה עד תום, כי בכל הנושא של המשפחתונים יש איזושהי מורכבות, אנחנו רוצים לבחון את העניין הזה.

גאלב מג'אדלה: אדוני היושב-ראש, אפשר לקבל כמה נתונים?

גאלב מג'אדלה: בכמה מדובר?

גאלב מג'אדלה: מה ההיקף?

משה גפני: רגע, שניה, זה משרד התמ"ת, תמר אלמוג.

משה גפני: ליאת, היות ואת מייצגת את הממשלה – הממשלה היום היא מאוד רחבה, העול על כתפייך הרבה יותר כבד – אם ההחלטה מקובלת עליכם שלא עושים שום דבר בלי הסכמה אתנו אז אני ממשיך את הדיונים על המע"מ.

משה גפני: יש לנו פה ארבעה סעיפי מע"מ.

משה גפני: אם אין החלטה כזו אני עוצר את הדיונים כאן גם על המע"מ, גם על העלאת במע"מ, שזה שני מיליארד שקל למשרד האוצר.

משה גפני: אני כמובן לא מאיים, חס וחלילה.

ליאת גרבר: לא, לא.

גאלב מג'אדלה: לא, לא, זה לא נשמע איום בכלל.

ליאת גרבר: אני רוצה רק להגיד שאנחנו כמובן מחויבים לפעול לפי החוק כפי שגם המטפלות מחויבות וכמובן רוצות לפעול לפי החוק.

ליאת גרבר: אנחנו מבינים שיש איזושהי בעיה, אנחנו נקיים דיונים בזמן המאוד קרוב על מנת - - -

משה גפני: 25 שנה החוק הזה לא יושם.

ליאת גרבר: אני באמת לא רוצה להתייחס לעניין - - -

משה גפני: את רוצה שנחזיר את בג"ץ פרי?

משה גפני: הרי זה גם חוק.

משה גפני: תקפו אותנו שאנחנו עושים חוק עוקף בג"ץ.

ליאת גרבר: גם אם חוק לא יושם עדיין זה לא אומר שהוא לא קיים.

משה גפני: בסדר, אבל כל עוד שאין הסכמה גם משרד התמ"ת יוציא רישיונות, כל עוד שאין הסכמה לגבי הנושא.

ליאת גרבר: אנחנו לא ראינו שום דבר אחר, דרך אגב.

ליאת גרבר: אנחנו נקיים דיונים בזמן המאוד קרוב בעניין.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: תמר אלמוג, בבקשה.

תמר אלמוג: יש לנו כ-3,300 משפחתונים מוכרים בידי המשרד.

תמר אלמוג: היוזמה הזאת לפתיחת תיק כזה או אחר במע"מ איננה יוזמה של המשרד.

תמר אלמוג: המשרד דרש תמיד בהנחיות שהיו קיימות מאז שהוקם השירות שהמטפלת צריכה גם לפתוח תיק במע"מ.

תמר אלמוג: זה הכול.

תמר אלמוג: לא כתבתנו אף פעם בהגדרה איזה סוג, איך, כמה, למה.

משה גפני: אם אני מטפלת ואני באה אליך היום – אחות שלי באה בשנה שעברה ונתת לה רישיון, אותו דבר כמו שאני – אני באה היום, את נותנת לי רישיון?

תמר אלמוג: אדוני, מה שקורה כיום הוא שגם המשרד שלנו ממתין להחלטת רשות המסים בנושא.

משה גפני: אבל אני אקבל רישיון?

תמר אלמוג: לא, כדי שאני אדע איך לנהוג בפתיחת שנת הלימודים הבאה זה תלוי בהחלטה של רשות המסים.

תום דרומי: תמר, השבוע פיטרת 21 מטפלות.

משה גפני: רשות המסים, מה אתם אומרים לתמר אלמוג?

ליאת גרבר: שוב, אנחנו לא הנחנו כרגע לא לתת אישורים, זה גם לא היה קודם מותנה, זה צריך להישאר כמו שזה היה בנוסח.

משה גפני: היא נותנת רישיון או לא נותנת רישיון?

משה גפני: היא אומרת שאתם מחליטים.

משה גפני: היא נותנת רישיון או לא?

ליאת גרבר: אנחנו לא הנחנו שלא לתת.

מגלי והבה: זו אותה מדינה?

מגלי והבה: אותה ממשלה?

משה גפני: אני יכול לעשות הפסקה של שבוע, אני אעצור את הישיבה.

תמר אלמוג: אדוני היו"ר, משרד התמ"ת לא הוציא שום הנחיה חדשה.

משה גפני: ויקבלו רישיון?

תום דרומי: הם לא יקבלו רישיון.

תמר אלמוג: לא הוצאנו שום הנחיה חדשה ממה שהיה נהוג עד היום.

תמר אלמוג: משרד התמ"ת לא הוציא כל הנחיה חדשה בנושא.

משה גפני: אוקיי, תודה.

מגלי והבה: אז יש להם רישיונות או אין להם רישיונות?

גאלב מג'אדלה: אני לא מבין מה המשמעות, כן רישיון או לא רישיון?

תום דרומי: תמר, זה לא נכון ואת יודעת את זה.

תום דרומי: השבוע, 21 מטפלות, הוראת להן - - -

משה גפני: רגע, זה לא מתנהל ככה.

אורי מקלב: היא לא אומרת נכון, הם לא נותנים רישיון.

גאלב מג'אדלה: אני לא הבנתי מהתשובה שלה שום דבר.

מגלי והבה: הגברת תמר, אנחנו יצאנו מבולבלים, את בלבלת אותנו לגמרי.

מגלי והבה: את אומרת: זה לא תלוי בי ואת לא נותנת רישיונות.

מגלי והבה: מצד שני האוצר אומר: אנחנו לא יודעים.

תמר אלמוג: אדוני היו"ר, אם יורשה לי אני מוכנה לתת הבהרה בנושא.

משה גפני: בבקשה.

תמר אלמוג: הסמל או האישור למטפלת הוא לפי שנת לימודים.

תמר אלמוג: הווה אומר, אנחנו, בתשע"ב מ-1 בספטמבר 2011 עד 31 באוגוסט 2012, לא מדברים על התקופה הזו בכלל, אין שום שינוי, אף אחד לא שינה כלום בתקופה הזו.

תמר אלמוג: לגבי שנת הלימודים הבאה, תשע"ג, הווה אומר שמתחילה ב-1 לספטמבר 2012, אני הודעתי שהמשרד ממתין להחלטת רשות המסים האם לשנות.

תמר אלמוג: אנחנו גם לא אמורים לתת הנחיה בנושא, ההנחיה שלנו היא שהיא צריכה לפתוח תיק במע"מ, נקודה.

תמר אלמוג: אנחנו לא אומרים איזה סוג של תיק.

מגלי והבה: רק לגבי החדשות?

תמר אלמוג: כולן.

ליאת גרבר: לא, זו הנחיה שתמיד היתה.

מגלי והבה: קודם אמרת משהו אחר.

תמר אלמוג: אז אני ביקשתי הבהרה, אני הבהרתי.

ליאת גרבר: היא הבהירה שהיא לא הוציאה שום הנחיה.

תמר אלמוג: לא הוצאתי אף הנחיה מעולם שצריך לפתוח תיק כזה או אחר אלא תיק במע"מ.

תום דרומי: יצאה הוראת טיוטה לכל הרשויות וכל הרשויות כבר התחילו לפעול לפיה.

תמר אלמוג: טיוטה זה מהמידע שהיה בשטח אבל הוצאתי עוד - - -

תום דרומי: ומטפלות שאמרו שהן לא יעבדו לפי הטיוטה הזו הודיעו להן שפותחים להם רישום, שלמעשה זה פיטורין.

תום דרומי: 21 מטפלות השבוע פוטרו ככה.

משה גפני: ליאת, אני מאוד מבקש שתצאו לקבל החלטה בגלל שאחרת אני עוצר את הישיבה.

גאלב מג'אדלה: תעשו סדר אצלכם.

משה גפני: לא זה מה שדובר.

ליאת גרבר: אני רוצה אבל פשוט להבהיר, אומרת גברת תמר אלמוג שהיא לא הוציאה שום הנחיה.

ליאת גרבר: ככל שיצאה איזושהי טיוטה, יכול להיות על סמך מידע כזה או אחר, אנחנו חזרנו ואמרנוש הנושא הזה ידון בזמן הקרוב ולכן אנחנו לא נתייחס לטיוטות ככל שיצאו.

ציון פיניאן: טיוטה זו הנחייה.

מגלי והבה: גם העובדים לא יתייחסו לטיוטות, מי שצריך גם לא יתייחס.

ליאת גרבר: בסדר, אוקיי.

מגלי והבה: אז, בבקשה, יירשם בפרוטוקול לא להתייחס.

משה גפני: זה לא מספיק בגלל שאני לא מקבל רישיון.

מגלי והבה: רק תבין איך הם שמים את האזרחים.

תמר אלמוג: אדוני היו"ר, הנחיות צריכות להיות רשמיות בפורום של האגף, מפורסמות באתר המשרד.

תמר אלמוג: אין כיום שום הנחיה כזאת באתר המשרד.

משה גפני: אז אני שואל אותך, האם לגבי יש שנוי?

משה גפני: אני המטפלת.

משה גפני: האם לגבי יש שוני משנה שעברה לשנה זו אצלך?

תמר אלמוג: השנה הכוונה לתשע"ג?

משה גפני: כן, בוודאי, אני עכשיו באתי לתשע"ג, שנה שעברה באתי לתשע"ב.

תמר אלמוג: אז אמרתי, רענון הנחיות לתשע"ג יוצא בסמוך לפתיחת שנת הלימודים, עוד לא הוצאנו אותו.

ליאת גרבר: זאת אומרת שזה לא רלוונטי כרגע.

מגלי והבה: אבל מה הטיוטה הזו?

ציון פיניאן: מה המשמעות של הטיוטה?

תמר אלמוג: טיוטה זו לא מסמך רשמי.

מגלי והבה: לא, כי יש פה נציג שאומר שהטיוטה הפכה מבחינתנו להוראה ומבצעים אותה.

מגלי והבה: אתן עכשיו מתברברות ביניכן - - -

משה גפני: רבותי, נמצה את העניין הזה.

משה גפני: בבקשה, הבהרה אתה רוצה לדעת?

גאלב מג'אדלה: איך אמר יושב-ראש ועדת הכספים?

גאלב מג'אדלה: לקח לו כמה ימים להבין.

משה גפני: כן, נכון.

גאלב מג'אדלה: גם לנו לוקח כמה דקות להבין.

גאלב מג'אדלה: מה שהם אומרים עכשיו, כדאי שתדע, לגבי שנת הלימודים הבאה ב-1 בספטמבר היא עכשיו לא נותנת שום דבר, היא מחכה להנחיות רשות המסים.

גאלב מג'אדלה: אנחנו מדברים על שנת הלימודים מה-1 בספטמבר.

גאלב מג'אדלה: כלומר, אם אחותך – יש לך אחות?

משה גפני: יש לי אחות אבל היא לא מטפלת.

משה גפני: אה, רגע, סליחה, נזכרתי באחות.

משה גפני: ביקש ממני חבר הכנסת אחמד טיבי, טוב שהזכרת לי, היה ברדיו - - -

גאלב מג'אדלה: בשביל מה אתה חושב שאני פה?

גאלב מג'אדלה: כדי להזכיר לך את כל הדברים שאתה שוכח.

משה גפני: היה ברדיו שלאחמד טיבי יש אחות שהיא מטפלת והוא לא דאג לעניין של המשפחתונים.

משה גפני: אז אני מודיע על פי הודעתו של חבר הכנסת אחמד טיבי, אין לו אחות מטפלת, אין לו.

גאלב מג'אדלה: יש לו אחות מנהלת.

משה גפני: ושנית, הוא פנה אלי בעניין של המשפחתונים, אני מודיע.

גאלב מג'אדלה: אז אין ניגוד עניינים?

משה גפני: אין ניגוד עניינים.

גאלב מג'אדלה: מצוין.

גאלב מג'אדלה: מה שאומרת גברת תמר, שהיא בשנת הלימודים 1 בספטמבר 2012 לא תוציא הנחיה לאחותך שעכשיו תגיש בקשה כי היא מחכה לתשובה של רשות המסים.

תמר אלמוג: לא מדויק.

גאלב מג'אדלה: מאוד מדויק.

משה גפני: רגע, היא אומרת שלא, תשמע.

תמר אלמוג: אדוני, זה לא מדויק ואם לא הבהרתי את עצמי אני מבקשת להבהיר.

תמר אלמוג: אמרתי שבהנחיות של המשרד כפי שהן היו תקפות כל השנים ההנחיה לנושא זה הינה שהמטפלת חייבת לפתוח תיק במע"מ, נקודה.

אברהם מיכאלי: ואם היא לא פתחה?

תמר אלמוג: יש עם זה בעיה.

אברהם מיכאלי: אנחנו שואלים שאלה פשוטה: אם היא לא פתחה תיק, יש רישיון או אין רישיון?

תמר אלמוג: אם היא לא פתחה תהיה בעיה להעביר לה את הכסף.

אברהם מיכאלי: אבל שנה שעברה מה היה?

איתי סבירסקי: אף אחת לא פתחה, כל השנים לא פתחו.

תמר אלמוג: כל השנים היתה הנחיה.

משה גפני: רבותי, הבנו.

משה גפני: חבר הכנסת דב חנין, בבקשה, לאחריו חבר הכנסת אילן גילאון.

דב חנין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

דב חנין: אני אהיה קצר מכיוון שאני מסכים עם אדוני היושב-ראש, עם כל מילה שאמרת בפתיחת הדברים.

דב חנין: אני חייב לומר לכם, עמיתי חברי הכנסת, שכל הפרשה הזו היא פרשה מקוממת מתחילתה ועד סופה.

דב חנין: זה מתחיל בפיקציה הזאת של התייחסות למטפלות במשפחתונים כסוג של עצמאיות וזו המצאה, אין לזה שום קשר עם המציאות.

דב חנין: הנשים האלה עובדות בעצם בפועל כשכירות ובמקום לתת להן הגנה כשכירות ובמקום לתת להן מעמד כשכירות עושים איזה מין תרגיל שלנו אסור להיות שותפים בו.

דב חנין: זה תרגיל שהוא לא מוסרי.

דב חנין: אני מטיל ספק אם בכלל הדבר הזה הוא גם חוקי.

דב חנין: המדינה מתנערת מהאחריות שלה על נשים שעושות תפקיד חברתי ממדרגה ראשונה.

דב חנין: כמו שאתה אמרת, אם המטפלות במשפחתונים תפסקנה לעבוד כל המשק יפסיק לעבוד.

דב חנין: המדינה מתנערת מאחריותה, התוצאה של זה היא תוצאה קטלנית.

דב חנין: הנשים האלה עובדות כבר עכשיו בתנאים לא אפשריים עם שכר מאוד נמוך ועכשיו, כמו שכתוב במקורותינו, אם לא מספיקים השוטים נייסר אותם גם בעקרבים.

דב חנין: אז נטיל עליהן גם את תשלום המע"מ כדי שבכלל הן תרדנה אל מתחת לקו העוני.

דב חנין: הדבר הזה הוא כולו מופרך.

דב חנין: אני חייב להגיד שגם עמדת משרדי הממשלה, כמו שהיא נשמעת פה, היא לא רק מקוממת אלא היא גם מדאיגה.

דב חנין: אני מרגיש שכולם שומרים על הקלפים סמוך לחזה, ברגע האחרון פתאום הקלף הזה יישלף.

דב חנין: כרגע כולם מרגיעים אותנו: הכול חוזרים פנימיים, עוד שום דבר לא יצא, אנחנו סתם התעוררנו, סתם אנחנו נזעקנו לחדר הזה.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, אני חושב שאם הוועדה הזו לא תצא מפה עם מסר חד משמעי שהוא צריך להיות ברמה המיידית, קודם כל, בוודאי אין שום תשלום מע"מ על המטפלות.

דב חנין: זה ברור, זה לא מתקבל על הדעת, זה לא אפשרי, זה לא יכול לקרות.

דב חנין: זה ברמה המיידית.

דב חנין: ולטווח יותר בינוני צריך לטפל בבעיה הזו אחרת לגמרי.

דב חנין: צריך לתת לעניין הזה מענה אמיתי, צריך לתת להן את המעמד המשפטי האמיתי הנכון שלהן, צריך לתת להן זכויות של עובדות, מעמד של עובדות וזכויות של עובדות.

דב חנין: אם לא נעשה את זה אז שיטת התרגילים האלה עוד תחזור לנו בעתיד.

דב חנין: תודה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: חבר הכנסת אילן גילאון.

אילן גילאון: זה לא הדיון ההזוי היחיד שאני משתתף בו בזמן האחרון.

אילן גילאון: סבא שלי היה תמיד אומר שאסור לתפוס מקל משלושת הקצוות שלו כי אין לו, יש לו רק שניים וגם שניים זה לא בסדר לעשות.

ציון פיניאן: לסבא שלי היתה תשובה אבל לא נעים להגיד אותה.

אנסטסיה מיכאלי: בממשלות שלנו יש לצערי ארבע נקודות שצריך להתייחס אליהן.

אנסטסיה מיכאלי: יותר מארבע.

אילן גילאון: חבר'ה, זה מעשה אנדרוגינוס שהוא יותר גרוע מעובדי קבלן, מה זאת אומרת?

אילן גילאון: איזו מין הגדרה יש פה לאנשים האלה שעובדים, שמכתיבים להם את התנאים, שלא נותנים להם זכויות ושום דבר ועצמאיים ודבר כזה?

אילן גילאון: אתה שאלת שאלה: למה אתם עושים את זה?

אילן גילאון: זו שאלה מאוד פשוטה.

אילן גילאון: אל"ף, כל השנים לא ניהלתם את הסיפור הזה.

אילן גילאון: זאת אומרת, התנהלו הפעוטונים האלה בלא ספרים.

אילן גילאון: מה, כמה שנים זה קיים?

תמר אלמוג: לא, פתיחת תיק במע"מ.

ליאת גרבר: לא מדברים על ספרים, מדברים על פתיחת תיק במע"מ.

ליאת גרבר: אפשר להגיד משהו?

אילן גילאון: פתיחת תיק במע"מ.

אילן גילאון: מה קרה כל השנים האלה?

אילן גילאון: איך זה התנהל עד עכשיו?

אורי מקלב: התוצאה של פתיחת תיק זה ניהול ספרים.

ציון פיניאן: הרב גפני, רק הערה קטנה.

ציון פיניאן: מי שלא ניהל ספרים – היתה בעיה של הדייגים, אם אתה זוכר – מי שלא ניהל ספרים לא קיבל את המענק ולא קיבל גם את הפיצויים.

משה גפני: נכון.

ציון פיניאן: חייב לנהל ספרים, בלי ספרים יש בעיה.

משה גפני: ליאת, יש לי בקשה, אתם חוטאים למטרה.

משה גפני: אתם לא צריכים להשיב, אתם צריכים לקבל החלטה אצלכם, שנצא עם החלטה.

משה גפני: אם לא נצא היום עם החלטה את יודעת מה עלול לקרות.

ליאת גרבר: ברור, אני רק רוצה להסביר שלא היה שינוי.

משה גפני: בבקשה, כן, אילן.

אילן גילאון: אז אם הייתי צריך לבחון את זה ברמה של הצדק הטבעי הייתי אומר לכם: מה קרה?

אילן גילאון: בלעתם נפט?

אילן גילאון: זה מה שאתם רוצים היום, לקחת מע"מ מהאנשים האלה?

אילן גילאון: למה מע"מ?

אילן גילאון: למה לא פיתוח?

אילן גילאון: למה לא פני העיר?

אילן גילאון: למה לא כל מיני דברים אחרים?

אילן גילאון: מנשים שיש להן חמישה ילדים, על כל ילד כזה מקבלים על 1,300- 1,400 שקל?

אילן גילאון: זה דבר מטורף.

אילן גילאון: צריך לעגן את המעמד של הנשים הללו כעובדות ולתת להן זכויות סוציאליות כי אין להן זכויות כאלה.

אילן גילאון: אני מאוד מסכים עם מה שאתה אמרת, תמיד אומרים: מה אתה אומר על מגן דוד אדום?

אילן גילאון: אני אומר: שיהיה עוד אדום.

אילן גילאון: אז קודם כל תפסיקו לבלבל את המוח עם המע"מ הזה, הוא לא מתאים.

אילן גילאון: אתם רוצים כסף?

אילן גילאון: תצאו החוצה לרחוב, תתפסו זקנות, תגנבו להם את השרשראות ותביאו לשר האוצר.

אילן גילאון: באמת.

אילן גילאון: זה כבר נמאס הדבר הזה כל הזמן.

אילן גילאון: זה דבר אחד.

אילן גילאון: דבר שני, לסדר את המעמד את שלהן, כמו שאמר חבר הכנסת דב חנין, בצורה מסודרת ונאותה.

אילן גילאון: ואני מאוד תומך במה שאתה הצעת, אדוני היושב-ראש, הקפאה לנושא הזה.

משה גפני: חבר הכנסת מגלי והבה.

מגלי והבה: אדוני היושב-ראש, אני כבר באמת לא מבין, אם הממשלה רוצה להטיל עוד מיסים, בבקשה.

מגלי והבה: אנחנו עם עשיר, עם שיש לו את כל האפשרויות, אפשר לדרוש עוד מסים.

מגלי והבה: לא הספיק מה שקיים.

אילן גילאון: אנחנו עם עני.

מגלי והבה: דרך אגב, בהסכם הקואליציוני עם קדימה לא ראיתי שיש סעיף תקציבי.

משה גפני: הסעיף מלא עם הנושא של תלמידי הישיבות, זה תפס את כל העמודים.

משה גפני: אין משפחתונים, אין בעיות חברתיות, אין שום דבר, יש בחורי ישיבות.

ציון פיניאן: מה עם הנספח?

משה גפני: הנספח זה רק תפקידים.

אילן גילאון: הנה לך מסלול שירות אזרחי, שהאברכים יהיו מטפלות.

משה גפני: מטפלות, כן, ייקחו מהם מע"מ.

אורי מקלב: אם הם יפתחו תיק הם כבר לא יוכלו להיות בני ישיבה.

מגלי והבה: המטפלת היום מקבלת 5,300 שקל, אם יטילו עליה מע"מ השכר שלה ירד ל-4,000.

מגלי והבה: זה מספרים.

מגלי והבה: פחות משכר המינימום.

תום דרומי: 3,500.

מגלי והבה: אני אמרתי 4,000, בסדר.

מגלי והבה: אבל למה אתם מפריעים לי?

מגלי והבה: כי אני מגן עליכם?

משה גפני: אני אאפשר לדבר למי שיבקש.

משה גפני: השכר הוא נמוך, וודאי, מה השאלה?

משה גפני: אנחנו יודעים.

מגלי והבה: השכר הוא נמוך, למה צריך מע"מ על המטפלות?

מגלי והבה: אם הממשלה והאוצר רוצים להביא, בעקבות ההוצאות הגדולות של הממשלה, לאסוף מסים ולהביא לקופה, זו לא הדרך.

מגלי והבה: ואני מתפלא, יושבת גברת תמר ואומרת: ההנחיה קיימת, לא קיימת, אף אחד לא מיישם אותה.

יצחק וקנין: זה כמו המע"מ על המים.

מגלי והבה: כמו המע"מ על המים.

מגלי והבה: אז מ פתאום עכשיו נזכרתם?

מגלי והבה: אולי תחפשו עוד דברים בשביל להיזכר בהם.

מגלי והבה: זו התנהלות קלוקלת, גם של האוצר וגם של התמ"ת.

מגלי והבה: ולכן, אנחנו צריכים – אני אומר לחברי חברי הכנסת – להתנגד לכל מע"מ על המטפלות, פשוטו כמשמעו.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: חבר הכנסת גאלב מג'אדלה.

גאלב מג'אדלה: אדוני היושב-ראש, הדברים ברורים.

גאלב מג'אדלה: אני לא מציע שנאמץ את ההצעה של אילן, לשלוח אותם לאסוף שרשרות.

משה גפני: בדיוק, מנשים זקנות.

אילן גילאון: אתה יום אחד תדון גם בזה.

גאלב מג'אדלה: אני אגיד לך גם למה, כי מעט נשים הולכות עם שרשרות זהב.

גאלב מג'אדלה: מעט מאוד.

אילן גילאון: זה מוכיח שהן עשירות ואז יש - - -

גאלב מג'אדלה: זה מוכיח שהן מתחת לקן העוני.

גאלב מג'אדלה: מעט מאוד.

גאלב מג'אדלה: אדוני היושב-ראש, הנושא ברור לחלוטין.

גאלב מג'אדלה: גם לא במקרה שנים לא יישמו ולא עשו את זה.

גאלב מג'אדלה: אני מציע שאתה תיתן להם פרק זמן שלא יעלה על שבועיים שיעשו אצלם סדר, וכל החברים בקואליציה יעזרו לממשלה לעשות סדר ויחזרו אלינו כאשר הנושא הזה הוא מאחורינו.

גאלב מג'אדלה: אין דרך אחרת.

גאלב מג'אדלה: אנחנו לא נחכה עכשיו לספטמבר, אנחנו לא ניפול ברשת הזאת של ה-1 בספטמבר, נעשה את זה בדקה ה-90 ואחר כך נצטרך להתפשר אתם ויאנסו אותנו לפשרה שבסופו של דבר לא נרצה אותה.

גאלב מג'אדלה: מהיום שבועיים והנושא הזה צריך להיעצר לחלוטין.

משה גפני: לא, למה שבועיים?

משה גפני: מצידי שיהיה 10 שנים אבל שעד ה-10 שנים האלה לא נוגעים.

גאלב מג'אדלה: אבל בינתיים כשאחותך תלך לגברת תמר היא תקבל רישיון.

משה גפני: בדיוק.

משה גפני: זה יכול להיות שבועיים, יכול להיות שנתיים, לא חשוב כמה, אבל בינתיים להשאיר את הסטטוס-קוו.

גאלב מג'אדלה: זה בינתיים.

גאלב מג'אדלה: עוצרים את התהליך שנתיים, לא עוצרים את מתן הרישיונות שנתיים.

גאלב מג'אדלה: וכל מילה יותר זה כלאם פאדי.

גאלב מג'אדלה: זה ברור יותר מדי.

משה גפני: אצלכם אומרים כלאם פאדי?

גאלב מג'אדלה: כן.

משה גפני: אצלנו אומרים: כל המוסיף גורע, זה אותו דבר?

גאלב מג'אדלה: אתו דבר.

גאלב מג'אדלה: אמרתי לך יותר מפעם, יש אלוהים אחד ויש לנו אבא אחד, זה שאתם יוצרים בעיות וחילוקי דעות זה בשביל שתיהנו מזה, בשביל שיהיה לכם אקשן.

משה גפני: מה, אם היינו נשארים רק עם אבא אחד אז היה משעמם.

גאלב מג'אדלה: אבל יש לנו אלוהים אחד ויש לנו אבא אחד.

גאלב מג'אדלה: אלו עובדות, אין ויכוח על זה.

משה גפני: נכון, כל הכבוד.

משה גפני: הרב אייכלר, בבקשה.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, היו ימים שאמרו שמדינת ישראל היא מדינה ענייה אבל האזרחים שלה עשירים.

ישראל אייכלר: בשנים האחרונות התהפכה המגמה.

ישראל אייכלר: המדינה מתעשרת, צוברת 70 מיליארד דולר רזרבות כדי שנגיד בנק ישראל יוכל לבוא ל-OECD ויגיד שהוא עשיר, אבל האזרחים הולכים ומתרוששים.

ישראל אייכלר: וזה נעשה בשיטתיות.

ישראל אייכלר: העניין הזה של מע"מ, בכלל, המיסים העקיפים היו פעם חלק קטן מהכנסות המדינה והמס הישיר, מס הכנסה בעיקר של עשירים, היה הרוב.

ישראל אייכלר: היום הולכת ומתהפכת המגמה והמסים העקיפים האלה שמע"מ בראשם כבר יותר מ-50% מהכנסות המדינה.

ישראל אייכלר: זאת אומרת שהמדינה רואה חובה לינוק מהציבור יותר ויותר כסף ולתת פחות ופחות שירותים.

ישראל אייכלר: הסיפור עם המטפלות האלה הוא סיפור טרגי במיוחד.

ישראל אייכלר: מה זה מע"מ?

ישראל אייכלר: אני מפעיל עסק, אני מעשיר – כל אחד מכם יודע את זה – אני מעשיר את המוצר מאיקס שווי לאיקס שווי אז המדינה אומרת: בוא תיתן לי את הערך המוסף, תן לי חלק ממנו.

ישראל אייכלר: מטפלת שמטפלת ועובדת עם גני ילדים באמת עושה ערך מוסף אדיר אבל לא כלכלי.

ישראל אייכלר: אמרו חברי הכנסת, דב חנין ואילן, מדובר פה בעובדות שמצבם יותר גרוע מעובדי קבלן.

ישראל אייכלר: המדינה נרעשה על עובדי קבלן, שמנצלים את העובדים ולא נותנים להם זכויות, זה יותר גרוע מעובדי קבלן, אין לה אפילו את ההגנה שיש לעובדי קבלן מבחינת החווק.

ישראל אייכלר: היא נקראת פה עוסק פרטי, היא לא עוסק פרטי, למעשה היא מוגבלת כפי שכולם אמרו פה.

ישראל אייכלר: ולכן עצם ההחלטה שהחליטו ברשות המסים להטיל מע"מ על המטפלות האלה זה עוול חברתי אנושי שאין כמוהו.

ישראל אייכלר: אני מבקש מהוועדה לדחות את זה על הסף ולא לאפשר גם למשרדי הממשלה להגיד: אני לא עשיתי את זה.

ישראל אייכלר: משרד התעשיה אומר: אני לא עושה את זה, עושה את זה האוצר.

ישראל אייכלר: האוצר יגיד: אני עדיין לא נתתי הוראה, זו רק פתיחת תיק.

ישראל אייכלר: מה זה "רק פתיחת תיק"?

ישראל אייכלר: תשאלו את כל אלה שרק פותחים להם תיק חקירה במשטרה, זה יכול לקחת להם 10 שנים עד שהם יוצאים מזה.

ישראל אייכלר: מה זה פתיחת תיק במע"מ?

ישראל אייכלר: היא לא עוסקת פרטית והיא לא צריכה לפתוח תיק במע"מ.

ישראל אייכלר: תודה רבה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: חבר הכנסת אבישי ברוורמן ואחריו חבר הכנסת אורי מקלב.

אבישי ברוורמן: שני משפטים.

אבישי ברוורמן: דבר אחד, הזמן קצר, המלאכה מרובה, המטפלות לא עצלות, ואני מקווה שתרשה לי להעשיר אותך, בעל הבית דוחק.

אבישי ברוורמן: אתה אמרת את שני המשפטים שאני אדבר עליהם אחר כך.

אברהם מיכאלי: מי בעל הבית?

אברהם מיכאלי: הוא בעל הבית?

אבישי ברוורמן: הוא כרגע בעל הבית.

אבישי ברוורמן: עכשיו אני רוצה לדבר בנוגע לשתי הנקודות שאמרת, אני לא רוצה להאריך אבל אני אדבר על זה בדיון הבא, לגבי ההחלטות בנוגע למס ערך מוסף.

אבישי ברוורמן: אמרת שני משפטים נכונים.

אבישי ברוורמן: בישראל מתהדרים בצמיחה, מתהדרים בכלכלה הטובה בעולם, כלכלה למי?

אבישי ברוורמן: בזמן צמיחה זה לא מחלחל למטה, בזמן משבר אומרים: יש גירעון, ולכן המעמד הבינוני והקבוצות החלשות סובלים תמיד מכיוון שיש פה תפיסה כלכלית שגויה.

אבישי ברוורמן: הדבר השני הוא מה שאמרת לגופו של עניין.

אבישי ברוורמן: מס ערך מוסף, מסים עקיפים, זו אחת הטעויות הגדולות ביותר של מדינת ישראל.

אבישי ברוורמן: הם רגרסיביים, הם פוגעים בחלשים אבל קל לקחת אותם.

אבישי ברוורמן: ולכן כרגע, שבגלל הוצאות ביטחון מופרזות פתאום בקופה חסר כסף, מתנפלים על כל מקום שמשם אפשר להוציא, מן הגורן ומן היקב.

אבישי ברוורמן: ולכן אני תומך בהצעתו של היושב-ראש: "נייט", "נייט", "נייט", ופה יש סמכות ויהיה רוב בוועדת הכספים.

משה גפני: תודה.

משה גפני: חבר הכנסת מקלב ולאחריו חבר הכנסת וקנין.

אורי מקלב: תודה רבה לך.

אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, סקרת בתחילת דבריך כמה דיונים שטיפלת בנושא המעונות והמשפחתונים בתקופה האחרונה.

אורי מקלב: אני רק רוצה להעיר את תשומת לבך ואת הזיכרון שלך קצת להחזיר חזרה לעורר אותו, שאנחנו בכנסת הזו, בחמש ועדות בשנה האחרונה, קיימנו עשרות ישיבות בנושא המעונות ובנושא המשפחתונים.

אורי מקלב: נהיינו חברים של השולחן הזה, אנחנו כבר מכירים אותם.

אורי מקלב: כל המשמעות של חוק הפיקוח שהיה פה היתה עוד פעם, שוב ושוב להטיל מטלות ועוד השלכות על משפחתונים ומעונות.

אורי מקלב: אנחנו דיברנו על הבירוקרטיה ברישום, על קביעת שכר לימוד – שלאנשים לא קבעו שכר לימוד והם שילמו הרבה הרבה יותר ממה שהם היו צריכים לשלם – ניירת שלמה, חוסר במעונות וחוסר במשפחתונים.

אורי מקלב: לאורך כל השנה האחרונה אנחנו על ציר שמצד אחד שלו הממשלה באה ורוצה לעודד אנשים ללכת לעבוד, רוצה לתת להם את האפשרות, ומצד שני, אותה מדינה מקשה מאוד על מערכת הלימוד, על היוקר.

אורי מקלב: אסור לנו לשכוח שהיתה עליית מחירים.

אורי מקלב: כל הנושא בשנה וחצי-שנתיים האחרונות היה עלית מחירים של 13% - נמצאים כאן הממ"מ, אני חושב ש13% עלו.

אורי מקלב: תאר לך שעכשיו הממשלה היתה דורשת עליית מחירים של 20%-18%, מישהו היה שותק?

אורי מקלב: מישהו היה מעז?

אורי מקלב: מס ערך מוסף, לא משנה איך שלא יהיה, זאת עליית מחירים.

אורי מקלב: זה ייפול על ההורים, ייפול על המטפלות, בסופו של דבר זה עליית מחירים.

אורי מקלב: אם לא זה יגיע בדרך אחרת.

אורי מקלב: יש דברים אחרים שאני לפעמים אומר שפקידי האוצר לא נמצאים, רואים מים, רואים דברים אחרים, נמצאים באיזה מגדל שן, אבל אין אצלכם כאלה שצריכים לבוא למטפלות, למשפחתונים?

אבישי ברוורמן: אל תאשים את פקידי האוצר.

אורי מקלב: איזו מערכת יחסים גרועה אתם יוצרים היום בין המשפחתונים ובין המטפלות?

אורי מקלב: האוצר, אתם גורמים בידיים, יש בעיות שאתם יוצרים.

אורי מקלב: במקום שהמטפלת, אימא שהולכת לעבודה - - -

אבישי ברוורמן: ידידי מקלב, אתה יודע כמה אני אוהב אותך.

אבישי ברוורמן: אני חושב שצריך להפסיק עם הנקודה של פקידי האוצר.

אבישי ברוורמן: או שיש משטר וזה שר האוצר – אין פקידי אוצר יותר.

אבישי ברוורמן: כל הסיפור להאשים פקידים, פקידים הם פקידים.

מגלי והבה: שר האוצר, בדיוק.

אורי מקלב: אני מוכן.

אילן גילאון: אתה ראית פעם את שר האוצר במרתף של משרד האוצר, חבלו אותו בחבלים, הרביצו לו ואמרו לו: את המדיניות הזו תקבל?

אילן גילאון: אני עוד לא ראיתי את זה בחיים.

אילן גילאון: כשזה יקרא אני אאמין שיש פקידים.

אורי מקלב: אני לא יודע, בעיתונים כותבים שהוא נשלט על ידי – אני לא רוצה להיכנס לעניין הזה.

אברהם מיכאלי: בוא נעשה טסט, תרים אליו טלפון - - -

משה גפני: אבישי, אני חושב שבמקרה הזה הוא צודק.

משה גפני: שר האוצר לא יודע מההחלטה הזו, לא יודע מהדיון הזה.

אברהם מיכאלי: הוא לא יודע מהדיון הזה, אבישי.

אבישי ברוורמן: כתוב: אין סמכות בלי אחריות.

אברהם מיכאלי: אבישי, תעשה טסט, סגן שר האוצר שהוא האיש הכי חרוץ בממשלה, תשאל אותו אם הוא יודע.

משה גפני: סגן האוצר יודע?

משה גפני: מישהו דיבר עם סגן שר האוצר?

ליאור גבאי: אני דיברתי אתו.

משה גפני: מה הוא אמר לך?

גאלב מג'אדלה: הוא מתעניין.

ליאור גבאי: נכון לאתמול הוא לא ידע מזה.

אברהם מיכאלי: אתה רואה עכשיו?

גאלב מג'אדלה: תשמע, אל תשחק למחלוקת.

משה גפני: אבל הם לא יודעים, הם לא יודעים.

אבישי ברוורמן: אתה יודע, גפני, מדברים על שינוי שיטת המשטר שישנה את פה את הדברים.

אבישי ברוורמן: היום באמת כתבו לי עוד מאמר, עוד אחוז קטן זה לא ישנה כלום.

אבישי ברוורמן: מה שישנה זה שיהיה ניהול שבו שר אחראי, הוא מקבל את הדברים וזה ישנה 90% מכל שיטת המשטר.

ישראל אייכלר: יש פשוט פשרה, להושיב את החיגר על העיוור, את השר על הפקידים, ולהאשים את שניהם.

ישראל אייכלר: יש משל ידוע.

משה גפני: כן, אורי.

אורי מקלב: אני חושב שאנחנו צריכים למנף את הבקשה שלהם עכשיו להוסיף מס ערך מוסף.

אורי מקלב: זה הזמן עכשיו באמת לעשות סדר ורפורמה בכל נושא ההעסקה, אמרת את זה בתחילת דבריך.

אורי מקלב: אנשים לא יודעים איך אפשר לקרוא למטפלות האלה, למשפחתונים, עצמאיים.

אורי מקלב: במה הם עצמאים?

אורי מקלב: הכשרה ורישוי הם מקבלים מהרגולטור, משרד התמ"ת, פיקוח – הבית צריך להיות פתוח בכל רגע ובכל שעה שמפקח יכול להיכנס, קובעים לך מי הילד שיכנס, כמה תקבל, עדיפות וסדרי עדיפויות מקבלים מהרווחה, מהן שעות העבודה שלך, מה ימי החופשה שלך, הכול.

אורי מקלב: אין דבר אחד, גם לא המחיר, שום דבר שבו הם עצמאיים.

אורי מקלב: במה הם עצמאיים?

אורי מקלב: במה אתה יכול לקרוא להם עצמאיים?

גאלב מג'אדלה: במחשבה.

אורי מקלב: גם זה לא, גם איזה שיר תשיר עם הילדים קובעים לך היום, קובעים גם את התכנים היום.

אורי מקלב: אנחנו רוצים הרבה יותר מזה.

אברהם מיכאלי: יגיד לך ד"ר דב חנין שמבחינה משפטית זה שכיר לכל דבר.

אורי מקלב: אדוני היושב-ראש זה ממש נקרא להוסיף חטא על פשע.

אורי מקלב: מצד אחד הולכים ומתנערים כדי למנוע זכויות מהם, כדי למנוע את הגדרתם כעובדים שכירים.

אורי מקלב: אנחנו מונעים מהם להיות שכירים למרות שהם שכירים אמיתיים.

אורי מקלב: אם מישהו היה מעמיד את זה במבחן בג"ץ, אני לא מבין גדול בבג"ץ, אבל אין לי ספק שבג"ץ היה הופך אותם מיד לשכירים.

אבישי ברוורמן: שיהדות התורה הולכת לבג"ץ, סימן באמת שהמשיח הגיע.

אורי מקלב: הבד"ץ היה כבר הופך את זה, זה מה שאני אומר לך, הבד"ץ כבר היה הופך את זה.

אורי מקלב: הבג"ץ אני לא יודע.

אורי מקלב: זה נקרא שכיר, הוא נקרא עצמאי?

אורי מקלב: זה נקרא להוסיף חטא על פשע.

אורי מקלב: זה צריך למנף אותנו לא להזניח את זה, לא לטאטא את זה מתחת לשולחן.

אורי מקלב: היום נגמור את זה, בתקופה הזאת.

איתי סבירסקי: אפשר בבקשה את זכות הדיבור?

משה גפני: תקבלו, רק שנייה.

משה גפני: תודה, חבר הכנסת מקלב.

משה גפני: חבר הכנסת וקנין, בבקשה.

משה גפני: אני אאפשר, אין לנו לאן ללכת, אנחנו צריכים לשלוח את הילדים לפעוטון, שלא תהיה שביתה.

אילן גילאון: אנחנו בכלל של תקופה של בחירות עכשיו.

יצחק וקנין: אני רוצה לבוא עם הצעה לאוצר.

יצחק וקנין: אם אתם מרימים את הכפפה, אני מודיע לכם שכל הארגונים, ויצ"ו, כל ארגון שמנהל היום מעונות יום, לוקח, חוטף את ההצעה שלכם, אתם תהיו מוכנים?

יצחק וקנין: אני אומר לכם: תראו, אני מבין מאיפה בא העניין הזה, זה בא מרצון להגדיל את ההכנסות כמה שאפשר, ליפול על עוד איזה מיליארד, מיליארד וחצי שקל, עוד נישה שאנחנו יכולים לעשות בה הכנסה.

יצחק וקנין: איך זה מסתדר עם חוק חינוך חובה מגיל אפס?

יצחק וקנין: הרי אתם תגדילו פה את ההוצאה של אותו ארגון שמנהל מעונות יום.

יצחק וקנין: פעם אחת.

יצחק וקנין: פעם שנייה, אני שואל אתכם, וזו ההצעה שלי, אתם מוכנים שהעמותות או אותם ארגונים יקבלו זיכוי על מע"מ, על התשומות שהם קונים?

יצחק וקנין: אתם מוכנים?

יצחק וקנין: מי פה מהאוצר?

ליאת גרבר: אני.

יצחק וקנין: את מוכנה?

ליאת גרבר: אם הם עוסקים מורשים - - -

יצחק וקנין: אני אתן לך דוגמה.

יצחק וקנין: ארגון שעכשיו, בחג הפסח, קנה בחמישה מיליון שקל סחורה וחילק, הוא לא מזדכה על המע"מ, לא מקבל זיכוי על מע"מ.

יצחק וקנין: אין למלכ"רים זיכויי מע"מ, אתם יודעים את זה?

ליאת גרבר: אבל זאת שיטת - - -

יצחק וקנין: זאת השיטה.

יצחק וקנין: אז מה, מצד אחד אתם רוצים להוסיף עליהם עוד נדבך?

יצחק וקנין: את זה אף אחד לא יודע.

יצחק וקנין: הרי אין להם זיכויים על התשומות שהם קונים.

יצחק וקנין: רבותי, מישהו יודע את זה?

יצחק וקנין: אתם יודעים שלכל המלכ"רים במדינת ישראל אין זיכויי מע"מ?

יצחק וקנין: הם יכולים לקנות תשומות כמה שלא ייקנו, הם קונים ולא מזדכים על המע"מ.

יצחק וקנין: זה לא עוסק מורשה.

ליאת גרבר: אבל הם לא משלמים מע"מ, זו השיטה.

יצחק וקנין: הם משלמים את המע"מ – למי את אומרת, לי את אומרת שהם לא משלמים את המע"מ?

יצחק וקנין: מאיפה את לוקחת את זה?

יצחק וקנין: אני קונה חשבונית מס, מיליון שקל סחורה, משלם עליה את המע"מ, לא מזדכה על המע"מ.

יצחק וקנין: על כל העסקאות לא מזדכים.

יצחק וקנין: על כל העסקאות לא מזדכים, מישהו יודע את זה?

יצחק וקנין: למי אתם מוכרים פה סיפורים?

יצחק וקנין: אתם מוכנים?

יצחק וקנין: אני שואל, אתם מוכנים?

יצחק וקנין: תגידו כן, נעביר לכם את זה מיד.

יצחק וקנין: אתם יודעים כמה כסף יכנס לעמותות?

יצחק וקנין: כמה כסף יכנס לארגונים, או לויצ"ו או למתנ"סים?

יצחק וקנין: החברה למתנ"סים היא מלכ"ר, רבותי, אם אתם לא יודעים.

יצחק וקנין: היא לא מזדכה על מע"מ.

יצחק וקנין: כל ארגון אחר שמנהל מעונות יום לא מזדכה על מע"מ.

יצחק וקנין: באחריות אני אומר את זה, רבותי.

יצחק וקנין: תבדוק את הדברים.

יצחק וקנין: ומה שאת אומרת כאן, אני מתפלא עליך, את מהאוצר ואת לא יודעת את הדברים?

יצחק וקנין: אז בואו תעשו בפעם אחת, תקבלו את כל הדבר הזה.

יצחק וקנין: מה אתם רוצים לעשות, כמו במים?

יצחק וקנין: לקבוע עובדה ואחרי כך להביא לנו את זה לפה ואנחנו, איך אומרים, מרימים את הידיים?

יצחק וקנין: זה לא יעבור פה, חבר'ה, חבל לכם על הזמן.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: כן, בבקשה.

איתי סבירסקי: קודם כל, אנחנו מבקשים שתתקבל כאן החלטה ברורה היום, שהעניין לא יישאר באוויר, אנחנו היום מכנסים את המטפלות.

איתי סבירסקי: אגב, "כוח לעובדים" מייצג – נשאל קודם – 2,300 מתוך 3,000 המטפלות בארץ.

איתי סבירסקי: אנחנו מכנסים היום ישיבה בנושא לראות מה אנחנו מחליטים בעקבות דחיית השביתה עד להיום, כאשר מתוך הדברים שעולים אני מציע שתהיה דחיה של שנה לפחות – אני לא אומר 10 שנים כמו כבוד הרב – אבל לפחות דחייה בשנה של הנושא הזה לעשות את הבדיקות שנדרשות.

איתי סבירסקי: אנחנו רוצים נייר ברור בכתב, אחרת אני מעריך שההחלטה שתקבלנה המטפלות היא לפתוח בשביתה בשבוע הבא.

איתי סבירסקי: זה קודם כל מבחינת איך נערכים להמשך.

איתי סבירסקי: עכשיו לכמה דברים כללים.

איתי סבירסקי: דובר כאן על כך שזה שירות ציבורי חשוב והכרחי.

איתי סבירסקי: אכן, כמו שנאמר, המטפלות מועסקות בהסדר העסקה ללא אח ורע בישראל.

איתי סבירסקי: אין דבר כזה שמועסקות עובדות כעצמאיות אבל ההכנסה נקבעת עבורן מלמעלה.

איתי סבירסקי: הן לא יכולות לשלוט בהכנסה שלהן, במידה רבה גם לא יכולות לשלוט בהוצאות שלהן.

איתי סבירסקי: כל ההתנהלות שלהן, מא' עד ת', מוכתבת על-ידי הממשלה, מוכתבת על-ידי המדינה.

איתי סבירסקי: כל זאת בשכר שהוא נושק לשכר המינימום, כאשר נשללות מהן הזכויות האלמנטריות של עובד שכיר.

איתי סבירסקי: אנחנו חושבים שאת המצב הזה חייבים לשנות.

איתי סבירסקי: צריך לבחון אותו לעומק ולהביא לשינוי בעניין הזה.

איתי סבירסקי: אנחנו מציעים להקים איזושהי ועדה.

איתי סבירסקי: אנחנו מניחים שאי אפשר לשנות את זה מהיום למחר, להבדיל מנושא המע"מ, אז אנחנו מציעים להקים איזושהי ועדה של כל המשרדים השותפים הרלוונטיים לנדון שתפעל תוך פרק זמן קצוב ותגיע למסקנות בדבר שינוי אופן העסקת המטפלות.

איתי סבירסקי: זה דבר ראשון.

איתי סבירסקי: אם לא די בכך, כמו שנאמר לפני, אז כעת מפילים את הגזירה הזו.

איתי סבירסקי: אנחנו כבר 30 שנה בסטטוס-קוו, הן לא עוסקות מורשות, הן לא משלמות מע"מ.

משה גפני: אם מישהו בא לבקש ממשרד התמ"ת רישיון בשנה שעברה, בשנת הלימודים תשע"ב, הוא נדרש להביא תיק במע"מ?

איתי סבירסקי: לא נדרשו מעולם, אנחנו מדברים על סטטוס-קוו שהוא ארוך שנים.

טובי עמיר: אני נציגה מאשדוד ואני יכולה להגיד שמהיום הראשון – אני כבר 24 במסגרת – לפני שפותחים את המשפחתון צריך לפתוח תיק במס הכנסה, במע"מ ובביטוח לאומי ואז את מתחילה.

טובי עמיר: כל שנה אנחנו מדווחים למס הכנסה ולמע"מ ובמע"מ מקבלים פטור כאילו של עוסק פטור.

טובי עמיר: זאת הפרוצדורה 24 שנה לפחות באשדוד.

איתי סבירסקי: אני חושב שהיה כאן היגיון בעניין הזה.

איתי סבירסקי: זה לא סטטוס קוו מקרי.

איתי סבירסקי: זה סטטוס קוו שנובע מכך שזה שירות ציבורי חשוב ונובע מזה שמדובר על לא באמת עסק.

איתי סבירסקי: הן לא באמת מנהלות עסק, זה נושק לשכר המינימום, קושי להפריד בין העניין - - -

משה גפני: עורך דין סבירסקי, אני גם דיברתי אתך בטלפון כמה פעמים, גם כתבת לי, שמעת את חברי הכנסת, אין פה – זה דיון די משעמם בגלל שאין חילוקי דעות.

משה גפני: כולם מסכימים לעניין הזה.

משה גפני: יש שאלה אחת – ערן, בסדר, היום עוד באת בזמן, זה בסדר, במקום לעזור לי אז אתה מדבר אתו, בוא תעזור לי, תראה באיזה צרות אני פה.

ערן יעקב: צריך לחייב אותם בהגשת הפטור.

משה גפני: מה השאלה?

משה גפני: וודאי.

משה גפני: ואם אפשר גם לתלות אותם זה גם היה טוב.

משה גפני: בכלל שלא יהיו מטפלות.

משה גפני: אני אומר לך, הדיון הבא מתייתר.

משה גפני: אני רוצה לדעת דבר אחד.

משה גפני: הרי אנחנו הגענו לאיזושהי הסכמה, אני מנסה לחפש את הדרך לעשות את זה.

משה גפני: מה היה שנה שעברה כאשר מטפלת הגישה בקשה - - -

גאלב מג'אדלה: קיבלו פטור, קיבלו פטור.

משה גפני: רגע.

משה גפני: זה הנושא הכי מרכזי עכשיו בדיון.

משה גפני: מה היה כאשר מטפלת באה לגברת תמר אלמוג או לאנשים שלה באגף וביקשה רישיון לשנה הבאה, למה היא נדרשה בפועל?

משה גפני: האם לא פתחתי תיק של עוסק מורשה?

משה גפני: אז היא אמרה.

משה גפני: אני שואל, אתה יודע להגיד לי?

ליאור גבאי: כן.

ליאור גבאי: הן נאלצו ללכת למס הכנסה, לפתוח תיק, לקבל אישור ממע"מ על פטור, מעמד מיוחד שהן היו עד היום במשך 25 שנה.

ליאור גבאי: עד היום במשך 25 שנה הן קיבלו מעמד מיוחד, שיש לו מעמד של פטור.

ליאור גבאי: זה סעיף מיוחד במע"מ שניתן להן עד היום.

אילן גילאון: עוסק זעיר.

ליאור גבאי: זה לא עוסק זעיר, זה מעמד מיוחד, זה עוסק פטור.

ליאור גבאי: הן היו וקיבלו, הן פתחו רק בשביל הפרוטוקול, הביאו את האישור וקיבלו מעמד עם עוסק פטור.

ליאור גבאי: אף אחד לא בחן להן לא הכנסות, לא שום דבר.

ליאור גבאי: נתנו להן עוסק פטור.

ליאור גבאי: זה היה הסעיף ועכשיו מבקשים שינוי.

משה גפני: הבנתי, לגבי מס הכנסה שלילי, אתם מתמצאים בעניין הזה?

מיטל להבי: למה מס הכנסה שלילי?

מיטל להבי: אנשים עובדים.

מיטל להבי: למה מס הכנסה שלילי?

משה גפני: בגלל שגם אנשים עובדים מקבלים מס הכנסה שלילי.

משה גפני: אם מדובר בכאלה שהם שכירים מגיע להם מס הכנסה שלילי.

איתי סבירסקי: כבוד הרב, לגבי מס הכנסה שלילי ייתכן שזה הסדר ראוי כשלעצמו אבל זה בוודאי שלא מהווה פתרון לסיטואציה, למצב הנוכחי.

משה גפני: אני לא אמרתי פתרון.

איתי סבירסקי: אה, בלי קשר.

איתי סבירסקי: אוקיי.

משה גפני: אתה אמרת, ואני מקבל את הדברים האלה, שצריך לקיים דיון על מעמד המטפלות.

משה גפני: אי אפשר לברוח מהעניין.

משה גפני: יש פה טענות משפטיות שצריך להתמודד אתן, יש פה מצב שכולם מסכימים שהמצב הזה לא יכול להימשך, אי אפשר כל יום להתגולל על המטפלות עם גזרות חדשות, לא בא בחשבון כל הדבר הזה.

משה גפני: ולכן צריך לעשות איזשהו סיכום כללי על כל העניין.

משה גפני: מה שאני מבקש בינתיים, מס הכנסה שלילי יהיה חלק מהעניין, מכיוון שאם הן עצמאיות לא מגיע להן מס הכנסה שלילי אבל אם הן שכירות, כמו שנאמר פה קודם, מגיע להן מס הכנסה שלילי כמו לכל עובדת במשק.

משה גפני: למי שמגיע מס הכנסה שלילי, מגיע.

משה גפני: אז זה חלק מהעניין, זה חלק מהדיון העקרוני על מעמדן של המטפלות.

משה גפני: אני רוצה לבקש מתמר אלמוג ומליאת, אני רוצה שכל עוד אין סיכום על כל המכלול, כשאישה באה לבקש רישיון לשנה הבאה היא תידרש לעשות רק את מה שהיא נדרשה בשנה שעברה.

משה גפני: זה מה שחשוב לי.

משה גפני: בבקשה.

תום דרומי: יש פה חילוקי דעות.

תום דרומי: אנחנו למודי קרבות בכל מיני ועדות ששלל חברי כנסת מקצה לקצה תומכים בעמדה של המטפלות ובסוף – גם היינו פה לפני שנה בעניין הפנסיה – בסוף אנשי האוצר, תמר וצוות האגף שלה, מייצרים סיטואציה אחרת בשטח.

תום דרומי: כיום, נכון לשבועיים האחרונים, הוצאה אותה טיוטה מדוברת, הועברה לכלל הרשויות, התווסף בחוזה ההפעלה של חלק מהרשויות הנחייה ברורה יותר בעניין המע"מ ומטפלות שאמרו שהן לא מוכנות לשלם מע"מ בשנה הבאה, בגלל שאנחנו בעיצומו של המאבק, לא פתחו להן רישום.

תום דרומי: חשוב להגיד, שנת הלימודים במשפחתונים מתחילה ב-1 במאי, בערב פסח, היא מתחילה ברישום למשפחתונים.

תום דרומי: היום הורה רושם את הילד שלו ומשובצים חמישה ילדים למשפחתון.

תום דרומי: בראש-העין השבוע, בהנחיה ישירה של תמר אלמוג, ל-21 מטפלות לא פתחו רישום, כשלמעשה זה אומר פיטורין בפועל כי שנה הבאה לא יהיו להם ילדים בגלל שהן אמרו:

תום דרומי: אנחנו לא הולכות לפתוח עוסק פטור כשהיה ביד את הטיוטה.

משה גפני: מאה אחוז, תודה.

משה גפני: תמר, את רוצה לענות על ראש-העין?

תמר אלמוג: כן.

תמר אלמוג: הדברים של האדון פה לא מדויקים.

תמר אלמוג: המשרד ואני לא הוצאנו שום הנחייה לרשויות, יש לנו הסכם עם הרשויות שהוא תקף מ-1 בספטמבר 2011 עד 31 באוגוסט 2012 ולא הוכנס בהסכם הזה שום שינוי הנוגע לסוגיה הזו.

משה גפני: ו-21 המטפלות בראש-העין?

תמר אלמוג: זה משהו שלא הובא לידיעתי ולא בכלל באחריותי.

תום דרומי: את היית בטלפון מולם באותו זמן.

תמר אלמוג: שום דבר.

משה גפני: מה זה פה?

משה גפני: אני מבקש אם אפשר להיות בשקט, בסדר?

משה גפני: אני עכשיו מביא לידיעתך, אני מודיע לך: יש 21 מטפלות בראש-העין, קוראים להן ניצה ולבנה – 21 המטפלות האלה באו להירשם בעריית ראש העין, מתקשר אליך מנהל מחלקת החינוך או מנהל מחלקת הרווחה או ראש העיר או לא חשוב מי, והוא שואל: גברת אלמוג, האם ההנחיות כדי לרשום אותן הן כמו שנה שעברה?

משה גפני: כן או לא? – מה את עונה לו?

תמר אלמוג: כן.

משה גפני: כמו שנה שעברה.

תמר אלמוג: כן.

משה גפני: בבקשה.

מיטל להבי: שלום רב.

מיטל להבי: אני פה גם בשם השלטון המקומי.

מיטל להבי: ראשית, אני רוצה להגיד שאצלנו התקבלה טיוטת הנחיה חדשה מהתמ"ת, היא הופנתה לרכזות המשפחתונים, שהן רכזות מטעם הרשות המקומית שמפקחות על המשפחתונים.

מיטל להבי: בתל-אביב יפו יש כ-60 משפחתונים.

מיטל להבי: אני חייבת לציין בפניכם שרובם בדרום העיר ובמזרח העיר, קרי, מי שיכול להקים משפחתון פרטי ולא להיכנס לכללים של התמ"ת, בצפון העיר, במקומות שיש כסף, אז הוא מקים משפחתון והוא לא שואל כמה כסף לגבות, הוא לא שואל איזה ילדים לקלוט וכו'.

משה גפני: זה מפריע, אני גם ככה עצבני.

מיטל להבי: אנחנו מדברים כאן על שירות שניתן לאוכלוסיות המוחלשות ביותר באזורים המוחלשים ביותר.

משה גפני: בתל-אביב?

מיטל להבי: בתל-אביב ואני מניחה שבכל הארץ, מפני שאם היה ביקוש והיא אישה שיש לה חדר מיותר, היא היתה עושה ב-3,000 שקל לחודש מכל ילד משפחתון ולא מגבילה את עצמה לסכומים של התמ"ת.

מיטל להבי: יש פה סידור.

מיטל להבי: לא רק זאת, אלא שהילדים גם נכנסים למשפחתונים האלה הם קודם כל בעדיפות לילדי רווחה וילדים בסיכון, אחרי זה נשים עובדות וחד-הוריות עובדות וכו'.

מיטל להבי: זאת אומרת, יש הכתבה גם אילו ילדים מקבלים ואיך מקבלים אותם.

משה גפני: זאת אומרת, לא מדובר על מגדלי אקירוב?

מיטל להבי: ממש לא, מדברים על אזורים במצוקה נוראית וזה חלק ממערך הפתרונות שאנחנו נותנים.

מיטל להבי: הרי הזכרת קודם את בג"ץ פרי ומכוחו מתחילים לבנות עכשיו הרבה מעונות חדשים ברחבי הארץ, תהליך שלוקח זמן, למשפחתונים זה הפתרון והוא בדרך.

משה גפני: רק תהיי ממוקדת בגלל שאנחנו קצרים בזמן.

מיטל להבי: אני רציתי רק שיובן שאלה האוכלוסיות הכי מוחלשות.

משה גפני: את זה הבנו.

מיטל להבי: אני מצטרפת לכל מילה שאמר חבר הכנסת מקלב.

מיטל להבי: אני חושבת שלא רק שצריך להקפיא עכשיו את המע"מ ולא להוסיף שקל לעלות או להוצאה של המשפחתונים אלא צריך בפירוש לדון במעמד של מנהלות המשפחתונים האלה.

מיטל להבי: אני אתן לך דוגמה, מאחר והעסק מתנהל בבית לא ברור איך הן יושבות שבעה, לא ברור איך הן יכולות להיות חולות, יש טרגיות סביב הסיפורים האלה.

מיטל להבי: אין שום שיפוי, שום אפשרות להתנהל בצורה תקינה.

מיטל להבי: אני אומר לך גם שמאחר והילדים הם ילדי רווחה קורה מצב שילד שהומלץ על-ידי מחלקת הרווחה של העירייה, אמו לא מסוגלת לשלם את ההשתתפות העצמית שלה והמטפלת נשארת עם מצפונה, האם לזרוק את הילד או להשאיר אותו כי היא מכירה את הסיטואציה.

מיטל להבי: אני מבקשת שהנושא של המטפלות במשפחתונים, מעבר להחלטה המידית שתילקח פה ובצדק להקפיא את המע"מ, אלא באמת אדוני, כפי שהצעת, תבוא לדיון רציני שלא נידרש עוד בג"צים.

משה גפני: מאה אחוז, תודה.

משה גפני: רחל, בבקשה.

רחל אברהם: אני מטפלת משפחתונים מבני ברק.

רחל אברהם: מה שרציתי לומר הוא לגבי מטפלות ראש-העין, אני הייתי מעורבת בעניין הזה.

רחל אברהם: נאמר שם על-ידי הרכזת – ואני אומרת לתמר את זה – הן פשוט התפטרו במקום.

רחל אברהם: הרכזת אמרה להן: שאם הן לא חותמות היום, במאי, על חוזה הן יצטרכו לעבור ועדת היגוי חדשה בתחילת השנה.

רחל אברהם: ועדת היגוי זה פיטורין.

רחל אברהם: זה ברור שאותן מטפלות לא רצו רק בתנאי שיהיה את הסעיף של המע"מ אז היה פה ממש פיטורין.

רחל אברהם: שלא יגידו.

רחל אברהם: ועדת היגוי לכל מטפלת שעובדת 20 שנה רצו, לפטר אותה ב"רסמי", היא אומרת לי שלא.

משה גפני: ברור.

משה גפני: בבקשה.

רסניה איזבידת: אני מטפלת מסכנין.

משה גפני: יש 1,800 משפחתונים במגזר הערבי?

משה גפני: את יודעת?

רסניה איזבידת: בדיוק אני לא יודעת אבל יש, אבל עם המצב הזה אני חושבת שאפילו לא עוד שנה והמשפחתונים יסגרו בגלל כל הגזירות שמורידים עלינו מהתמ"ת.

רסניה איזבידת: אנחנו נלחמות בכל הגופים, הרשות, מה שהיא דורשת מאתנו, גם מהתמ"ת, גם אנחנו צריכות לעבוד לא כמו שקובעת הממשלה במגזר הערבי.

רסניה איזבידת: כאן דיבר חבר הכנסת שכל מטפלת לוקחת בסוף חודש עבור ילד 1,400 או 1,600.

רסניה איזבידת: תראה, אדוני, אני מבטיחה לך, ובוא תבדוק, אנחנו במגזר ערבי – אפילו יש כפרים עדיין של-1,000 שקל לא הגיעו.

רסניה איזבידת: ל-1,000 שקל לא הגענו.

רסניה איזבידת: מאיפה לשלם מע"מ?

רסניה איזבידת: מאיפה להתחרות במעונות יום שמקימים לנו כל יום מצד זה ומצד זה?

רסניה איזבידת: כל יום נותנים לנו עוד גזירה ועוד גזירה.

משה גפני: תודה רבה, אני מודה לך.

משה גפני: בבקשה, תשלים.

משה גפני: אני רוצה לסכם את הדיון.

איתי סבירסקי: אנחנו מקבלים כאן עוד מסרים מרשויות נוספות שקיבלו רכזות ומטפלות משפחתונים הנחיות, ממש עכשיו ברגעים אלה, שלא יבוצע רישום אלא בכפוף להסדרת נושא המע"מ.

איתי סבירסקי: אני אומר, היתה תגובה של משרד התמ"ת לגבי ראש-העין, נכון, לא נכון, יש הרבה בלגן בתחום הזה.

איתי סבירסקי: מה שאני רק מבקש הוא שהחלטה שמתקבלת כאן לא תהיה בנוסח של "יימשך מה שהיה שנה שעברה".

איתי סבירסקי: כי כמו שאמר חברי כאן, מה שיימשך זה מה שאנחנו לא רוצים שיימשך.

איתי סבירסקי: צריכה להיות החלטה כתובה, ברורה.

משה גפני: איזו החלטה אתה רוצה שנקבל?

משה גפני: שיהיה יותר טוב?

איתי סבירסקי: צריכה להיות איזוהי הבהרה פרואקטיבית ברורה מה קורה - - -

משה גפני: למה שנה שעברה לא הכרזתם על שביתה?

איתי סבירסקי: כי לא יושמה בפועל המדיניות שעכשיו מתכוונים ליישם.

משה גפני: בסדר, הבנתי.

משה גפני: בבקשה.

ליאור גבאי: אני רוצה לציין עוד דבר.

ליאור גבאי: המשרד מציג כאילו שניתנה רק טיוטה.

ליאור גבאי: מה רוצים מאותה מטפלת מסכנה שהרכזת שלה מביאה לה טיוטה שהיא הולכת לקבל גזירה כזו?

ליאור גבאי: שהיא תהיה רגועה?

ליאור גבאי: שהיא תעסיק עורך דין צמוד?

ליאור גבאי: הרי היא בלחץ והיא אוטומטית, או שלא תרשום את הילדים או שתסגור את המשפחתון.

ליאור גבאי: אי אפשר להציג את זה כאילו "רק הוצאנו טיוטה".

משה גפני: אוקיי, תודה.

משה גפני: כן.

איירין שיק: אני מטפלת במעלה אדומים.

איירין שיק: יש עוד דבר, אומרים פה: שבוע, שבועיים, שלושה.

איירין שיק: אני רוצה גם לציין את העובדה שיש לנו פה המון המון ילדים במדינת ישראל שמחכים לדעת איפה הם יהיו בספטמבר.

איירין שיק: אם גברת תמר אלמוג אומרת: לקראת תחילת שנת הלימודים אנחנו נקבע את הנחיות, אז איך היא רוצה שאני אחתום על הסכם לקראת ספטמבר כאשר במאי אני צריכה כבר לדעת אילו ילדים הולכים להיות אצלי?

איירין שיק: אני חושבת שהדרישה הזאת להתחייב מול הורים שבאים אלי ואומרים לי: אנחנו מעוניינים שהילד יהיה אצלך, הרשויות מוכנות שהילד יהיה אצלך, אבל רק בספטמבר תדעי באיזה תנאים תעבדי?

איירין שיק: זה נראה לי פשוט לעבוד בתנאים עיוורים לחלוטין וחוסר היגיון מוחלט כי אני חושבת שאף אחד פה לא היה מתחיל לעבוד במקום עבודה כלשהו בלי לדעת כמה הוא ירוויח ואילו שעות עבודה יהיו לו.

משה גפני: תודה.

משה גפני: אני רוצה לסכם, אני רוצה לדעת האם זה מקובל עליכם.

משה גפני: הסיכום הוא כדלהלן: לא יהיה שום שינוי ממעמדן של המטפלות ללא הסכמה לגבי הנושא של המע"מ גם על ידי רשות המסים וגם על ידי משרד התמ"ת.

משה גפני: מטפלת שמבקשת רישיון לשנה הבאה – כפי שהיו בתנאים של שנה שעברה כך יהיו בתנאים של השנה.

משה גפני: זה לגבי הסטטוס קוו הקיים.

משה גפני: לגבי ההמשך, אנחנו נעשה את הדברים בהסכמה.

משה גפני: לגבי הנושא של המטפלות, אנחנו, הוועדה, נעמוד מול משרד האוצר, רשות המסים, אגף התקציבים ומשרד התמ"ת ואנחנו נגיע להסכמה וההסכמה הזו תהיה מוסכמת גם עם המטפלות.

משה גפני: על כל פנים, אני לא מבקש מכם שאתם תגיעו להסכמה עם המטפלות אבל אנחנו נגיע להסכמה עם המטפלות.

משה גפני: בלי הסכמה לא יהיה שינוי בסטטוס קוו.

אורי מקלב: יפה מאוד.

מגלי והבה: זה מהשנה שאנחנו לפניה?

משה גפני: כן, כן.

מגלי והבה: צריך להבהיר את זה.

משה גפני: אנחנו נשב על כל המכלול.

גאלב מג'אדלה: סליחה, מה שאמרת זה נכון מאוד, יש רק נקודה אחת שאני רוצה שהיא תיכתב באופן ברור.

גאלב מג'אדלה: רשות המסים, אם שמת לב, נתנו פטור.

גאלב מג'אדלה: אנחנו רוצים שהם יתחייבו שהם יתנו את הפטור הזה.

משה גפני: גאלב, אני אומר.

משה גפני: תכף נשמע אותם, אני אומר את הסיכום בדיוק כמו שאמרת, מה שהיה בשנה שעברה.

גאלב מג'אדלה: כבוד הרב, הרי החוק לא בוצע, למה הוא לא בוצע?

גאלב מג'אדלה: כי רשות המסים נתנה פטור.

גאלב מג'אדלה: אם הוא יבוא אליך דרך החלון, לא ייתן את הפטור, זה יחייב אותם.

גאלב מג'אדלה: לכן צריך לומר את זה ברור, שהפטור יינתן.

גאלב מג'אדלה: תנאי אחד בסיכום הוא שהפטור יינתן כפי שניתן בעבר.

אילן גילאון: שימשיכו להיות עוסק פטור.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אני קובע את הסיכום על שני חלקיו.

משה גפני: החלק האחד, יינתן רישיון למטפלת בדיוק לפי אותם תנאים שניתנו בשנה שעברה.

גאלב מג'אדלה: מצוין.

משה גפני: אני לא נכנס לשאלה פטור או לא פטור, יש כאלה שבכלל לא ביקשו מהם את העניין הזה, מה שביקשו שנה שעברה, את זה יבקשו השנה.

משה גפני: אם נשלחה טיוטה אני מבקש לבטל אותה, מכיוון שטיוטה זה לא חוזר מונחה על-ידי רשות המסים אבל הטיוטה גורמת נזק.

משה גפני: מכיוון שמי שנמצאת בקצה, שזאת המטפלת או הרכזת, אומרת: אני לא יודעת, קיבלתי מתמר אלמוג חוזר, אפילו טיוטה, אני לא רוצה להסתבך, ואז היא אומרת: אני הולכת לחפש לי עבודה אחרת, והרכזת אומרת: אני לא מפעילה את זה.

משה גפני: אנחנו שומעים על הדוגמאות האלה, אנחנו שומעים יותר ויותר.

משה גפני: אם זה הסיכום אז אנחנו הולכים למתווה אחר.

משה גפני: המתווה הנוסף בתוך המסגרת הכוללת של הפתרון לגבי כל הנושא של המטפלות, אנחנו נדון על הכול יחד.

משה גפני: זאת אומרת, גם על הנושא של המע"מ, גם על הנושא של עוסק, אם הוא עוסק או לא עוסק, אם היא עצמאית או לא עצמאית, אם מגיע לה מס הכנסה שלילי, כן או לא, כל התנאים האלה.

משה גפני: יש המון בעיות.

משה גפני: זה לא יכול להיות.

משה גפני: אנחנו לא נסכים.

משה גפני: אתם יודעים מה?

משה גפני: אני פשוט מחזיק את עצמי לא להתעצבן.

משה גפני: הרי יגיע לפה תקציב 2013, הוא יגיע ואז ידברו אתנו בסיסמאות שצריך כוח עבודה במשק, לא נצחק, נבכה.

משה גפני: הממשלה מדברת על כוח עבודה במשק, המצב הוא נורא ואיום, יש נשים שלא יוצאות לעבודה.

משה גפני: מישהו הבין מה הוא עשה עם זה שהוא הציב את העניין של המע"מ?

משה גפני: אתם מסכימים לסיכום הזה?

משה גפני: אני רוצה לדעת, תמר אלמוג וליאת גרבר.

תמר אלמוג: בהחלט כן.

משה גפני: תמר אלמוג, אני נורא מצטער, הפרוטוקול לא רואה שאת עושה ככה עם הראש.

תמר אלמוג: כן, אדוני.

משה גפני: אוקיי, אז זה הסיכום שלנו לגבי העניין הזה.

דוד אזולאי: תבקש שיצאו הנחיות ברורות.

משה גפני: כן, כן, את הטיוטה לבטל.

משה גפני: ליאת, את מייצגת את רשות המסים, את מסכימה לסיכום?

ליאת גרבר: כן, מקובל.

משה גפני: את אומרת "כן", אני שואל האם כל השומות שהוצאו יוקפאו?

ליאת גרבר: אני לא רוצה להתייחס לנושא שומות כי אני לא יודעת שהוצאו בכלל שומות.

משה גפני: בעניין הזה, רק בעניין הזה, לא על דברים אחרים.

ליאת גרבר: אנחנו נבחן את הסוגיה בזמן המאוד קרוב.

משה גפני: ליאת, אנחנו דיברנו על העניין הזה.

ליאת גרבר: אני לא יודעת, הרב גפני, אנחנו לא יודעים בכלל שהוצאו שומות.

תום דרומי: הוצאו.

משה גפני: יש שומות, אני יודע.

מיטל להבי: יהיה עוסק פטור או לא יהיה עוסק פטור?

משה גפני: לא, לא, עיריית תל-אביב, עם כל הכבוד, דיברת יפה, זהו.

משה גפני: כדי להיבחר פה בכנסת זה לא כמו בעיריית תל אביב - - -

מיטל להבי: אני נשארת במוניציפלי.

משה גפני: לא, אם את צריכה להיבחר את צריכה לעבור או פריימריז או את ליברמן או את מועצת גדולי התורה.

משה גפני: תחליטי.

אברהם מיכאלי: מה עם דב חנין?

אילן גילאון: מועצת גדולי התורה, הכי קל.

מיטל להבי: אם אישה יכולה להיות שליחת ציבור אני באה.

משה גפני: ליאת, אם יש שומות על הדבר הזה?

ליאת גרבר: למיטב ידיעתי ובדיקתי, אין כרגע שומות בעניין הזה.

משה גפני: ואם יש?

ליאת גרבר: אני מבקשת לא להתייחס לנושא שומות.

ליאת גרבר: למיטב ידעתי, שוב, אין שומות.

משה גפני: אתם יודעים על שומות?

משה גפני: על איזה מקרים?

תום דרומי: של מטפלות במשפחתונים.

ליאת גרבר: אבל אנחנו בדקנו את זה במשרדי מע"מ.

תום דרומי: אין לי כאן תעודות זהות אבל אני יכול להביא לך הוכחה.

משה גפני: דבר.

רן רדניק: אולי אפשר לדון בזה בדיון הקרוב שיתקיים אבל נתחייב מראש - - -

משה גפני: מה זה לדון?

משה גפני: לדון במה?

רן רדניק: אמרנו שבזמן הקרוב נקיים דיון בנושא, הסכמנו לאותו עיקרון, יכול להיות שיש מקרים כאלה שכן, אנחנו לא מכירים אותם עדיין, אפשר להציג אותם ולדון בהם גם.

רן רדניק: אנחנו לא יכולים להתחייב מראש לאי אכיפה או אכיפה.

משה גפני: אבל ביקשתי בינתיים להקפיא את זה, להקפיא את המצב הזה.

דוד אזולאי: הקפאת מצב עד הדיון הבא.

ליאת גרבר: אבל אין שומות, אדוני.

משה גפני: אם יש – להקפיא, זה מה שאני מבקש.

גאלב מג'אדלה: אם אין זה טוב, אם יש להקפיא.

אילן גילאון: ואם אין תקפיאו גם.

משה גפני: אני סוגר את הישיבה.

משה גפני: אני מבקש - - -

ליאת גרבר: מה שאנחנו מציעים פה באמת הוא שאנחנו נעשה ישיבה בזמן המאוד קרוב ונדון ככל שידוע להם על - - -

גאלב מג'אדלה: עד הדיון לא יעשו שום צעדים.

איתי סבירסקי: לא, יהיה פטור לכל שנה הבאה, חשבתי שזה הסיכום.

איתי סבירסקי: משהו כאן לא ברור.

גאלב מג'אדלה: בסדר, עד הדיון לא יעשו שום צעדים.

איתי סבירסקי: מה זה "עד הדיון"?

מיטל להבי: ואם כבר יהיה דיון אז שיביאו גם את - - -

משה גפני: רגע, אני שואל: אם אכן יש שומות כפי שנטען פה, כל עוד שלא מתקיים הדיון זה יוקפא ולא יוצאות שומות חדשות.

משה גפני: אני יכול לקבל את הדבר הזה?

ליאת גרבר: אנחנו - - -

יצחק וקנין: נשקול את הדבר ונענה לך בחיוב.

ליאת גרבר: לתקופה הקצרה של דיונים - - -

משה גפני: אין תקופה קצרה, זה יכול להיות 10 שנים, אני לא יודע, זה יכול להיות יומיים.

משה גפני: 10 שנים, יהיו דיונים 10 שנים, על זה אנחנו מדברים?

משה גפני: יהיו דיונים שבועיים?

משה גפני: שבועיים.

משה גפני: הכול יהיה בהסכמה.

משה גפני: שבועיים הכול מוקפא.

ליאת גרבר: אנחנו מוכנים לקיים דיונים בנושא בזמן המאוד קרוב.

מיטל להבי: מה זה?

מיטל להבי: איזו מין תשובה זו?

אורי אריאל: אני מבקש לא ללחוץ, הגברת עומד על משמרתה.

יצחק וקנין: חבל שעל הטבק לא אמרנו לכם:

יצחק וקנין: אנחנו נשקול ונדון בדבר הזה.

משה גפני: את רוצה ללכת להתייעץ?

ליאת גרבר: אנחנו מדברים על משהו תיאורטי אבל, חבל.

משה גפני: לא, אין תיאורטי.

משה גפני: שום דבר אצלי לא תיאורטי.

ליאת גרבר: אין שומות כרגע.

משה גפני: ליאת, אין שומות, הכול בסדר.

דוד אזולאי: היושב-ראש נותן לך כמה דקות, לכי תתייעצי עם הממונים עליך.

ליאת גרבר: אבל בדקנו את זה.

משה גפני: תתייעצי, אני אעבור לסעיף הבא.

משה גפני: תתייעצי על העניין הזה.

משה גפני: אני מבקש לקבל תשובה חיובית בגלל שאם לא תהיה תשובה חיובית אין סיכום.

אילן גילאון: מתי יהיה הדיון על מעמד המטפלות?

משה גפני: תלוי בהם.

מיטל להבי: על מעמד המטפלות כשכירות או עצמאיות, הוא מתכוון.

משה גפני: אז על זה אנחנו נדון, זה אינטרס שלהם לדון והאינטרס שלנו גם.

מיטל להבי: אינטרס שלנו במיוחד.

משה גפני: בסדר, אנחנו נעשה את הדיון הזה.

משה גפני: רבותי, לגבי הישיבה, הסיכום הוא כפי שאמרתי קודם.

משה גפני: איפה תמר אלמוג?

ליאת גרבר: יצאה.

יצחק וקנין: לא משנה, רשות המסים פה.

משה גפני: ליאת, הסיכום הוא כדלהלן: לגבי הנושא, כמו שאמרנו, הכול נשאר עם סטטוס-קוו, יבטלו את הטיוטה הזו שהיא טיוטה והיא לא מקובלת.

משה גפני: לגבי הנושא שדיברנו קודם, אני אומר את הסיכום שלי, אני גם לא מבקש הסכמה מכם, אני כבר אדאג להסכמות.

משה גפני: אם יצאו שומות, לדבריכם לא אבל אם יצאו שומות לדברי אלה שאומרים שכן, הם יוקפאו עד שיתקיים הדיון.

ערן יעקב: יבדקו, לא יוקפאו.

משה גפני: תגיד לי, אתה עוזר?

משה גפני: למה הגעת עכשיו?

משה גפני: אין בעיה, בסעיף הבא אני גם אגיד לך "נקפיא", אתה רוצה?

משה גפני: עם 2 המיליארד שקלים?

ערן יעקב: טוב, זה אתה אומר, לא אני.

משה גפני: אחרי זה יגידו שאני מאיים ואני לא מאיים הרי.

משה גפני: אתם יודעים מה שאתם עושים?

משה גפני: אתם מבינים את המשמעות הציבורית של הסיכום עם המטפלות?

משה גפני: אתם הבנתם לאן נקלעתם אז אמרתם שזה עלה בלי כוונה.

משה גפני: עלה בלי כוונה, זה בסדר.

משה גפני: אז בואו נצא.

משה גפני: הרי שמישהו טיפש זורק אבן לבאר אז 10 חכמים לא יכולים להוציא אותה.

משה גפני: אז תן לנו להתגבר על זה.

משה גפני: יוקפאו ולא יוצאו שומות חדשות, נקודה.

משה גפני: הסיפור הזה מוקפא לחלוטין.

משה גפני: אני אומר לכם, אני לא סתם אומר את הסיכום הזה, אני לא מבקש אפילו הסכמה, זה הסיכום.

משה גפני: והיה אם יתברר שמשהו מהסיכום הזה לא מבוצע כרגע אני – טוב, לא חשוב.

משה גפני: זה הסיכום, תודה רבה.

משה גפני: אני עובר לסעיף הבא.

משה גפני: תכף תראו מה שאני אעשה בסעיף הבא.

ערן יעקב: לא, נקיים אותו.

משה גפני: נקיים את הסעיף הבא אבל אני גם כן אקפיא.

ערן יעקב: גם את הקודם.

איתי סבירסקי: רק לציין אם אפשר לסיום, המטפלות תקיימנה היום אסיפה ארצית לדיון בסיכום שהוצג כאן כעת ותחלטנה בהתאם האם להתחיל את השביתה או לא.

משה גפני: התשובה שלי, אם שואלים אותי, שלא להתחיל את השביתה מכיוון שיש סטטוס-קוו ויש גם פתח לדיון אמיתי על מעמד המטפלות.

מיטל להבי: הפתח הזה הוא הכי חשוב.

משה גפני: והיה אם יתברר שמשהו מהסיכום שנעשה כאן לא מבוצע או מבוצע באופן שלילי אז תעשו מה שאתם רוצים.

משה גפני: אז אני לא בעניין.

משה גפני: לי יש סנקציות אחרות.

משה גפני: אבל כרגע ההחלטה, ויש כאן אנשים מוסמכים, וקיבלתי גם מהאנשים היותר מוסמכים, מהדרגות הבכירות יותר – כרגע זה הסיכום.

משה גפני: אין אישור למה שאני אומר אבל זה הסיכום.

משה גפני: ולכן, אם אני הייתי ב"כוח לעובדים", ואני לא, בגלל שאני לא יודע, אני לא רוצה להסתכסך עם עופר עיני - - -

איתי סבירסקי: אתה מוזמן להצטרף.

אילן גילאון: איתן כבל, לא?

משה גפני: איתן כבל ועופר עיני.

גאלב מג'אדלה: אנחנו בהפרדת רשויות, אתם תעשו מה שאתם רוצים, אל תשתפו אותנו.

איתי סבירסקי: האם נציגת האוצר יכולה להגיד כאן - - -

משה גפני: לא, לא, לא.

יצחק וקנין: תאמין לי, זה מיותר, אם אתה לא מבין אחד ועוד אחד, אתה צריך - - -

משה גפני: אני אומר לך, אני, יושב-ראש ועדת הכספים של הכנסת במדינת ישראל, אומר לך: ההליכים, השומות יוקפאו ולא יוצאו שומות חדשות.

גאלב מג'אדלה: הוא מוסמך.

משה גפני: והיה – אני לא רשות המסים, אני יושב-ראש ועדת הכספים, ואני לא אומר את זה סתם – והיה אם יתברר שמה שאמרתי ומה שמסוכם פה על דעת כל חברי הוועדה לא מבוצע אז תעשו מה שאתם רוצים.

משה גפני: אני גם, כמו גאלב מג'אדלה, אני לא אומר לכם מה לעשות, אני רק נותן עצה בחינם, אני לא מבקש על זה אפילו כספים ייחודיים בגלל שאסור על פי החוק.

גאלב מג'אדלה: ואם אתה רוצה לאיים על רשות המסים אל תעשה את זה דרכנו, בדרך שלך.

משה גפני: למה?

משה גפני: אני יכול דרכנו?

גאלב מג'אדלה: לא, לא, דרכנו.

גאלב מג'אדלה: אנחנו עובדים אצלם?

גאלב מג'אדלה: אנחנו עצמאיים, אנחנו בית המחוקקים.

איתי סבירסקי: תודה רבה.

משה גפני: תודה רבה לכולם.