ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 18, פרוטוקול מספר 608, 2012-05-14 10:00

דוד רותם: בוקר טוב, תקנות הפטנטים (נוהלי הלשכה, סדרי דין, מסמכים ואגרות) (תיקון), התשע"א-2011.

נעמה מנחמי: אני מניחה שאתם רוצים להציג את הקונספט.

שמרית גולן: התקנות האלה מבקשות לתקן כמה עניינים בתקנות הפטנטים (נוהלי הלשכה, סדרי דין, מסמכים ואגרות), התשכ"ח-1968.

שמרית גולן: התיקון העיקרי כאן הוא שינוי במערך האגרות של רשות הפטנטים ותקנות שקשורות לכך.

שמרית גולן: מלבד זאת יש כאן תיקון לעניין הפרסומים שעדיין נעשים ברשומות.

שמרית גולן: את החוק כבר תיקנו לעניין העברת הפרסומים מהרשומות לאתר האינטרנט ויש כמה עניינים שהפרסום שלהם ברשומות מוסדר בתקנות ואנחנו רוצים גם אותם לעדכן ולהעביר לאתר האינטרנט.

דוד רותם: מתקנים בתקנות?

דוד רותם: צריך לתקן את החוק.

שמרית גולן: החוק מתוקן, אבל יש כמה הודעות שמוסדרות בתקנות.

שמרית גולן: שם עדיין כתוב ברשומות והן ממשיכות להתפרסם ברשומות מכיוון שעדיין לא תיקנו את התקנות.

שמרית גולן: יש עניין שביקשנו שלא לדון בו כרגע מכיוון שהוא יעבור תיקון – בעקבות ניירות עמדה שהוגשו לנו ולוועדה, ערכנו בו דיון מחודש וביקשנו שלא לדון בו כרגע, וזה לעניין סדרי הדין בהתנגדות למתן פטנט.

דוד רותם: בקיצור, אתם לא רוצים לגמור את התקנות.

שמרית גולן: אנחנו רוצים לגמור את התקנות, אבל אנחנו קשובים להערות מהציבור, ואנחנו מעדיפים לסגור את העניינים אתם לפני שמגיעים לוועדה.

דוד רותם: אני שמח שאתם קשובים להערות מן הציבור, זה חשוב מאוד.

שמרית גולן: נשמח לדון היום בשאר התקנות שביקשנו את תיקונן לגבי הפרסום ולגבי האגרות.

דוד רותם: אין בעיה.

דוד רותם: כן, מר בנד.

דוד רותם: יש לך איזה הערות?

טל בנד: לא כרגע.

דוד רותם: האגרות, נראות לך סבירות?

טל בנד: לגבי האגרות יש לי הערה אחת, אבל נגיע אליה.

דוד רותם: מה ההערה שלך לגבי האגרות?

טל בנד: יש אגרה נמוכה להגשת בקשה להשהות את פרסום קיבול הבקשה.

טל בנד: זאת אומרת, אחרי שכבר נגמרה הבחינה יש איזה אגרה כדי להשהות עוד ולא לקדם את העניין.

טל בנד: מעבר לזה שאני לא מבין למה צריך אחרי שנשלמה הבחינה להשהות את הקיבול, האגרה שם היא ממש סמלית, היא נמוכה יותר מכל בקשת אורכה שיש, עוד לפני ההצעה של הייעוץ המשפטי לעלות.

טל בנד: זאת ההערה הכללית שלי.

דוד רותם: אתה אומר שצריך להעלות את האגרות.

טל בנד: אמרתי שלגבי בקשות להשהיית קיבול אני לא מבין למה יש בהן צורך.

דוד רותם: מה אתה רוצה, שנעלה אותה?

טל בנד: כן.

טל בנד: משמעותית.

דוד רותם: מה היית מציע?

טל בנד: אין לי מספרים, אדוני.

טל בנד: זה חלק מאיזון בין כל מיני אגרות אחרות.

טל בנד: בוודאי לא פחות והרבה יותר מאשר הארכת מועד רגילה.

נעמה מנחמי: אסא, באילו מקרים מבקשים השהייה של הבחינה?

טל בנד: לא מדובר כאן על השהייה של הבחינה.

דוד רותם: השהייה של הקיבול.

טל בנד: השהיית פרסום קיבול – פריט 15.

אסא קלינג: אם אדם אינו מעוניין בקבלת הפטנט, צריך לשקול נסיבות כאלה ואחרות.

אסא קלינג: אם יש עליו גם חובת גילוי, זו הזדמנות אחרונה שהוא יכול לדווח על פרסומים אחרים שעדיין ידועים לו שנוגעים לאמצאה, ואם הוא צריך עוד קצת זמן להתארגן ולעשות את הדיווח הזאת.

דוד רותם: אתה אומר שאחרי שהבקשה נבדקה, אחרי שהחזקתי אותה מספיק שנים שאף אחד לא יכול לייצר, עכשיו אני אומר: תעצרו, אל תקבלו אותה, תתקעו את העסק לעוד כמה שנים.

אסא קלינג: אני לא אומר שזו הפרקטיקה.

אסא קלינג: ברור שאפשר לנצל לרעה הרבה מנגנונים.

אסא קלינג: האתגר שלנו בהחלט שלא ינצלו את הדבר הזה לרעה, ולא כל השהייה לטעמי צריכה להיות מאושרת באופן אוטומטי.

אסא קלינג: לעתים המבקש, אם יש לו טעמים שהוא באמת לא רוצה לפגוע בבקשתו אומר:

אסא קלינג: אני צריך עוד חודש או חודשיים על מנת לאסוף פרסומים ברחבי העולם, לעשות בדיקה אחרונה, יכול להיות שזה ראוי, מה גם שלעתים יש סיטואציות של בקשות חלוקה, שאם הוא סבור לאחר הליך הבחינה שיש מקום להגיש בקשת חלוקה של האמצאה, זו ההזדמנות האחרונה לעשות את זה לפני שניתן הפטנט.

אסא קלינג: לעניין הערתו של עורך-הדין בנד, אין מניעה להעלות את האגרה.

אסא קלינג: הסכום של 43 שקלים משקף את המצב הקיים.

אסא קלינג: שם לא סברנו שיש מקום להעלות, אולי יש מקום ליישר קו עם אורכות ששם העלינו ל-200 שקלים.

אסא קלינג: אם המספר נמוך, זו טענה מעניינת לגבי אגרות, בדרך כלל טוענים הפוך.

נעמה מנחמי: תלוי מי טוען את הטענה כמובן.

נעמה מנחמי: אין חשש שטל בנד רוצה להזיק ללקוחותיו.

דוד רותם: הוא לא רוצה שאנשים יגישו בקשות כאלה, אז הוא אומר:

דוד רותם: לפחות תיקחו הרבה כסף.

נעמה מנחמי: אני לא חושבת ש-200 השקלים האלה זה מה שימנע מאדם להגיש השהיה.

טל בנד: זה נכון על כל בקשת אורכה.

דוד רותם: צריכים להגיד שהאגרה היא 20,000 שקלים, ואז יש סיכוי שאנשים לא יבלבלו את המוח...

נעמה מנחמי: אפשר גם מיליון שקלים...

דוד רותם: מיליון שקלים זה יותר מדי, כי אני חושש שהפרקליטות לא תסכים וגם בית המשפט העליון, הרי אנחנו מדברים פה על חסימת זכות קניינית של אדם.

דוד רותם: ..

נעמה מנחמי: מייד נגיע לזה, כשנגיע לחסימת זכות טיעון ב-2,000 שקלים עבור בקשה, שאלה, טרוניה.

דוד רותם: אני חושב שזה מעט מדי.

דוד רותם: למה ביקשתם רק 2,000 שקלים?

דוד רותם: הייתי מעלה את זה.

אסא קלינג: מוסרים לי שבעניין של השהיה כבר היום נעשה בזה שימוש מועט ביותר.

אסא קלינג: ההשהיות ניתנות על-ידי הממונה על הבוחנים שנמצא כאן, והיא מעידה על כך שזו פרקטיקה מועטה.

נעמה מנחמי: במלים אחרות, הם ייקחו הרבה כסף על דברים שלוקחים הרבה פעמים.

דוד רותם: הם צודקים, כך צריך להיות.

נעמה מנחמי: נדמה לי שההגדרה של אגרה היא לא ככל יכולתך, אלא צריך להיות קשר בין השירות הניתן לבין העלויות שנגבות מהאזרח.

דוד רותם: לא.

דוד רותם: לאזרח אין זכות - - -

נעמה מנחמי: כך למדנו לגבי אגרות.

דוד רותם: דברים השתנו מאז.

נעמה מנחמי: אומנם זה קצת נשכח בתקנות האלה, אבל כך למדנו.

דוד רותם: הדברים השתנו מאז.

דוד רותם: אגרה זו תמורה לשירות, אבל זה לא צריך להיות אחד לאחד.

הווארד פולינר: רציתי להוסיף שאחרי תיקון 12, העניין של השהיית הקיבול פחות רלוונטי לציבור, כיוון שהציבור כבר יכול לראות את הבקשה כולה וגם לראות את התיק הפתוח שיהיה באתר אינטרנט.

הווארד פולינר: לכן העניין של השהיית הקיבול עצמו פחות משמעותי.

דוד רותם: זה יכול לפגוע.

טל בנד: הוא לא יכול להתנגד.

דוד רותם: יגיד לך ליצמן שבאותה תקופה אי-אפשר לייצר את התרופה הזאת.

הווארד פולינר: יכול להיות שזה מעכב את כל התהליך, אבל זה לא כמו היום שזה יכול לעכב, וכן אף אחד לא יודע מה יש בצינור.

נעמה מנחמי: נתחיל להיכנס לדברים.

נעמה מנחמי: נקרא מהנוסח המשולב.

נעמה מנחמי: התקנה הראשונה שמתבקש תיקונה היא תקנה 7.

נעמה מנחמי: מוצע למחוק את סעיף 7(ב).

נעמה מנחמי: זה בהתאם לביטול האגרה שבתיקון 8 לחוק שעבר לפני כשנה.

שמרית גולן: זה לא בהכרח לפי תיקון 8 לחוק.

נעמה מנחמי: זה בהכרח לפי תיקון 8 בחוק.

דוד רותם: לא חשוב אם זה על-פי או לא.

דוד רותם: מה זה משנה?

דוד רותם: אני לא מבין.

דוד רותם: תיקון 8 לחוק ביטל את אגרת הפרסום, נגמר הסיפור.

שמרית גולן: זה לא מדויק.

נעמה מנחמי: לכן אנחנו גם נוריד את הסימון (א).

נעמה מנחמי: 7(א) יהפוך ל-7.

נעמה מנחמי: תקנה 13 הנוגעת לתצהירים – מוצע לתקן על-פי הוראות פקודת הראיות [נוסח חדש].

נעמה מנחמי: התקנות האלה אכן מאוד ותיקות.

נעמה מנחמי: ב-15 המוצע – עותק אחד במקום שני עותקים בהגשת מסמכים בהליכים על ריב.

טל בנד: לגבי תקנה 15, בנייר העמדה ביקשנו להעלות נושא מסוים, אבל הבנתי הבוקר מעורך-הדין פולינר שמבחינת משרד המשפטים לא דנים כרגע בתקנה הזאת, אז אני ממתין.

דוד רותם: מה זה?

דוד רותם: אני הולך לאשר אותה.

דוד רותם: מה זה לא דנים בה?

טל בנד: אדוני, ביקשנו להכניס הבהרה בתקנה 15 בדרך של ביטול תקנה 15(ג) שמדברת על משמעות מתן עותקים לצד שכנגד.

טל בנד: בפסק דין של בית המשפט המחוזי בתל-אביב, שעסק בשאלה מה דינו של מסמך שהוגש במועד לרשם הפטנטים אבל בשל תקלה טכנית היה איחור במסירתו לצד שכנגד, כאשר בפני בית המשפט היו שתי עמדות פרשניות לתקנה 15.

טל בנד: האחת אמרה לפי לשונה של תקנה 15(ג), אם טרם נמסר עותק לצד שכנגד, רואים את המסמך שנמסר לרשם הפטנטים כאילו לא נמסר.

טל בנד: כיוון שהמסמך שנמסר שם היה הודעת התנגדות שנמסרה במועד, אבל רואים אותה כאילו היא לא נמסרה במועד, וכיוון שאי-אפשר לקבל הארכה במסירת ההתנגדות, מי שביקש את הפטנט ראה בזה פאול טכני שמזכה אותו בפטנט.

טל בנד: אמר על זה בית המשפט המחוזי שהפרשנות הזאת, אם היא תאומץ לתקנה 15(ג), היא אולטרה וירס לחוק משום שהחוק קובע שהליך ההתנגדות נפתח במסירת הודעה לרשם, בלי קשר לעותקים, והעדיף פרשנות אחרת.

טל בנד: כדי להימנע מתקלות מהסוג הזה אנחנו חושבים שצריך להבהיר את תקנה 15(ג) ברוח של פסק הדין של בית המשפט המחוזי.

הווארד פולינר: אמרתי כבר קודם לעורך-הדין בנד שכל נושא סדרי הדין על ההתנגדויות, נדון עליו בנפרד.

הווארד פולינר: היום רצינו לדון בעניין האגרות.

הווארד פולינר: אני לא אומר שההערות שלו לא ראויות, אבל אנחנו צריכים להסתכל על ההערות שלו ביחס לשאר התיקונים שנעשה בקשר לסדרי הדין בהליך ההתנגדויות.

דוד רותם: האם לא יהיה נכון, כדי שאדון בנד לא יבוא אלינו בטענות אחר-כך, להוסיף פה: מסר אדם מסמך ללשכה, למעט התנגדות לרישום, ואז אתה עונה על פסק-הדין?

אסא קלינג: הוא חייב למסור את הודעת ההתנגדות.

דוד רותם: נכון, אבל אם הוא לא מסר את הודעת ההתנגדות, מה שיקרה שהצד השני לא יכול לעשות כלום, ואז כאילו אין התנגדות.

נעמה מנחמי: מאחר שכל הליך ההתנגדות, כדאי להסתכל עליו כמקשה אחת בזמן שנדון בכל הנושא, אולי עכשיו כששמענו את עמדתו של עורך-הדין בנד, אפשר להמתין עם ההחלטה לגבי התקנה הזאת למועד שנדון בכל הליך ההתנגדות?

נעמה מנחמי: האם זה בסדר?

טל בנד: בסדר גמור, תודה.

דוד רותם: תרשום לך את זה, תזכיר לנו.

נעמה מנחמי: אל תדאג, עורך-הדין בנד לא ישכח.

דוד רותם: אני לא חושש שהוא ישכח, אני רק רוצה שהוא יזכיר לנו.

דוד רותם: אני חושש שאחרים ישכחו.

טל בנד: בסדר.

טל בנד: תודה, אדוני.

נעמה מנחמי: תקנה 19 עוסקת בבקשה – "19(א) בקשה לפטנט, לרבות בקשה לפטנט מוסף" - - -

דוד רותם: אין 19(א), כי סעיף קטן (ב) נמחק.

דוד רותם: זה צריך להיות 19.

נעמה מנחמי: הכוונה היא לשמור בכל זאת על סעיף קטן (ב) שנמחק, יכול להיות שטעיתי גם קודם לכן כשאמרתי שצריך להפוך את סעיף 7(א) ל-7, על מנת שאחר-כך אפשר יהיה לשחזר.

נעמה מנחמי: אם יש הפניה בחוק או הפניה באיזה פסק דין לסעיף, לפחות ידעו שהסעיף הזה היה.

נעמה מנחמי: הכוונה לפסקי דין ישנים כמובן, לא לחדשים.

נעמה מנחמי: נותיר לנוסח החוק של משרד המשפטים להחליט.

נעמה מנחמי: "19(א) בקשה לפטנט, לרבות בקשה לפטנט מוסף, תוגש ללשכה בטופס מס' 2 שבתוספת הראשונה (להלן – טופס הבקשה) ותכלול פירוט כאמור בתקנה 20, בשני עתקים וכן אגרות ההגשה כמפורט בפרטים 1 עד 3, לפי העניין, בתוספת השנייה.

נעמה מנחמי: כן יוגש לרשות עותק של הבקשה על גבי התקן המשמש לאחסון חומר מחשב, כאמור בסעיף 11 לחוק.

נעמה מנחמי: "

שמרית גולן: רצינו להוסיף שמבחינתנו אפשר להסתפק בעותק אחד.

שמרית גולן: במקום שכתוב "בשני עותקים", אפשר להחליף "בעותק אחד".

נעמה מנחמי: אוקיי.

נעמה מנחמי: נדון בכל האגרות ביחד אחרי שנסיים.

נעמה מנחמי: זה נראה לי יותר נכון, כי אז אתה רואה בקונטקסט.

שמרית גולן: רציתי להעיר לגבי ההערה שלך לגבי מה שמוצע.

שמרית גולן: 700 שקלים על קיבול זה לא בשלב ההגשה.

שמרית גולן: רק בקשות שיגיעו לשלב הקיבול יחויבו ב-700 שקלים של אגרת קיבול.

נעמה מנחמי: נכון.

נעמה מנחמי: מבחינת הבחינה בסופו של דבר - - -

שמרית גולן: לא בהכרח.

דוד רותם: לא חשוב.

דוד רותם: אני חושב שזה מעט כסף, אתם צריכים לקחת אגרות הרבה יותר גבוהות.

נעמה מנחמי: כמו בפינלנד.

נעמה מנחמי: ..

דוד רותם: כמו אני לא יודע איפה, אבל אגרות שיהיו גבוהות, שאנשים לא יבלבלו את המוח עם פטנטים.

דוד רותם: הלאה.

נעמה מנחמי: אפשר גם להעלות את אגרת הביקור אצל רופא, שאנשים לא ילכו סתם לרופא.

נעמה מנחמי: ..

דוד רותם: נכון.

דוד רותם: גם זה אני חושב שצריך לעשות.

דוד רותם: גם את אגרת בתי המשפט הייתי מעלה, בעיקר את האגרות בבג"ץ.

טל בנד: אתם מוזמנים גם לקחת אגרה יותר גבוהה על מה שמעל 50 עמודים, זה מציק לכולם.

נעמה מנחמי: כשנגיע לאגרות, נדסקס את כולן יחדיו.

דוד רותם: בסעיף 21(א), "שרטוטים יהיו על גבי נייר חלק, לבן, חזק".

דוד רותם: מה זה "נייר חזק"?

אסא קלינג: אדוני, מדובר בתקנה ארכאית.

דוד רותם: אני יודע, אבל זה קופץ לי לעיניים.

דוד רותם: אנחנו כל הזמן עוסקים בדברים ארכאיים וכשיש הזדמנות לא מתקנים את מה שצריך לתקן.

אסא קלינג: התיקון הראוי כאן – אדוני מתפרץ לדלת פתוחה, והשאלה אם מתקנים הכול בבת אחת או לשיעורין – השלב הבא הטבעי הוא כמובן הגשה אלקטרונית ואנחנו נמצאים במהלך של הקמת מערכת תפעול מתאימה, וכאשר נהיה ערוכים תפעולית לזה, מובן שנבקש ממשרד המשפטים להציע תקנות מתוקנות.

אסא קלינג: אם אדוני רוצה להוריד את המלה "חזק", גם אני לא יודע מה זה אומר.

אסא קלינג: הפרקטיקה היא שאנחנו מקבלים על נייר איכותי.

דוד רותם: הפרקטיקה היא שאתם בודקים אם זה נקרע או לא נקרע?

אסא קלינג: חס וחלילה.

אסא קלינג: אם אדוני רוצה להוריד גם את המלה "מבריק", אני אשמח.

דוד רותם: "מבריק" אני דווקא מקבל.

דוד רותם: זה נורא קשה לקרוא על נייר מבריק, זה הורס את העיניים של הבוחנים שצריכים לקרוא את זה.

נעמה מנחמי: אגב, האורכים נכונים?

נעמה מנחמי: גיליון שרטוטים באורך של 29 ס"מ עד 34 ס"מ וברוחב 21 ס"מ.

אסא קלינג: זאת תקנה שאנחנו לא עומדים בה על קוצו של יו"ד בעניין הזה.

דוד רותם: זה מזכיר לי: הצדדים יגישו סיכומים על חמישה עמודים, רווח כפול, שוליים וכו' – לא פסקתי הוצאות כי הסיכומים היו על שמונה עמודים.

אסא קלינג: לא אצלי, אדוני.

דורית ואג: האם אתם מוחקים "חזק" או לא?

דוד רותם: כן, מוחקים.

נעמה מנחמי: האם אתה רוצה למחוק גם את הגודל, את סעיף קטן (ב)?

דוד רותם: "חזק" – פעמיים מוחקים.

דוד רותם: גם במשפט "מחומר שקוף, גמיש, חזק ושאינו מבריק.

דוד רותם: "

נעמה מנחמי: מה לגבי תקנה 21(ב) על גודל הגיליונות?

דוד רותם: אני לא רוצה שיגישו את זה בגודל של 15 ס"מ מרובעים.

נעמה מנחמי: השאלה אם זה האורך והרוחב שעליהם מגישים.

אסא קלינג: מגישים לנו ב-A4, אין לי בעיה שיהיה כתוב: בגודל A4 סטנדרטי.

נעמה מנחמי: גיליון שרטוטים בגודל A4, ואנחנו נתרגם את זה אחר-כך לגודל המתאים.

אסא קלינג: אני חושב שבתקנות סדר דין אזרחי כתוב שם במפורש "A4", אבל אפשר לעשות את המדידות.

אסא קלינג: זו הפרקטיקה.

אסא קלינג: שוב, שיהיה ברור, נרצה לבקר את התקנות האלה כאשר נגיע להגשה אלקטרונית, ואז נתייחס לשאלה המהותית של שרטוטים צבעוניים ונושאים מעניינים אחרים.

דוד רותם: טוב.

דוד רותם: הלאה.

נעמה מנחמי: תקנה 28 כבר קראנו, נראה לי שלא היתה אתה בעיה.

נעמה מנחמי: 29, אישור הגשה – "אישור הגשת בקשה יומצא למבקש; באישור יצויין מספר הבקשה ותאריכה.

נעמה מנחמי: " תקנת משנה (ב), מוצע למחוק.

דוד רותם: מה זה "מספר הבקשה ותאריכה"?

דוד רותם: צריך להיות כתוב: ומועד הגשתה.

אסא קלינג: התאריך שהיא קיבלה.

אסא קלינג: מדובר בתאריך דין קדימה.

אסא קלינג: שוב, זה ניסוח קודם, אדוני.

דוד רותם: אתה אומר: זה פטנטים, זה ניסוח ארכאי, לא צריך להבין שום דבר.

אסא קלינג: אם אדוני רוצה לשבת ולכתוב הכול מההתחלה, ברור שתצא תוצאה הרבה יותר טובה.

נעמה מנחמי: צריך לתת פרנסה גם למגישי פטנטים ולעורכי-דינם.

נעמה מנחמי: ..

דוד רותם: זה חשוב מאוד.

דוד רותם: אני לא מבין איך יועצים משפטיים לא מבינים את זה.

דוד רותם: ..

נעמה מנחמי: מוצע למחוק את תקנה 29(ב) – "הוגש טופס הבקשה בעותק אחד או בשני עותקים בלבד, יוכנו המסמכים החסרים בלשכה על חשבון המבקש.

נעמה מנחמי: " את זה אנחנו נמחק.

נעמה מנחמי: תקנה 31 עוסקת בליקויים בצורת הבקשה.

נעמה מנחמי: מוצע למחוק את פרט (7) בתקנת משנה (א) – "לא צורפה אגרת הפרסום לפי סעיף 16 לחוק".

דוד רותם: קודם אני רוצה לעצור בסעיף 31(א)(1).

דוד רותם: מה זה תרפיו?

נעמה מנחמי: זו מילה שלא משתמשים בה היום, אבל המשמעות שלה היא חלקיו.

אסא קלינג: מבדיקה שהגברת מנחמי ערכה למדנו, אבל זו עברית תקנית, אדוני.

נעמה מנחמי: אם תרצה, אפשר לכתוב "חלקיו", אבל זו עברית תקנית, מסתבר.

אסא קלינג: זו עברית הרבה יותר נכונה.

דוד רותם: אתה יודע מה החשש שלי?

דוד רותם: מי שגומר היום משפטים ומתחיל לעסוק ברישום פטנטים, איך הוא יידע מה זה תורף?

נעמה מנחמי: הוא עושה "גוגל".

דוד רותם: אני חושב שגם אלה שלמדו משפטים לפני 30 שנה לא יודעים מה זה תורף.

דוד רותם: בנד, מה זה תורף?

טל בנד: זה חלק בשטר, אדוני.

דוד רותם: לא בשטר, זה החלק אחרי השטר.

שמרית גולן: החלק הלא קבוע.

נעמה מנחמי: האם אדוני רוצה להחליף לחלקיו?

דוד רותם: חלקיו.

דוד רותם: חלקיו.

נעמה מנחמי: אין בעיה, נחליף לחלקיו.

נעמה מנחמי: בתקנת משנה (7) יהיה ביטול אגרת הפרסום בהתאם לתיקון 8.

נעמה מנחמי: יש לנו כאן בקשה לתיקון פגמים, רק ציינתי את האגרה, האגרה נשארת אותו דבר באופן מאוד מקרי.

נעמה מנחמי: פרסום דבר הגשת הבקשה – "(א) הרשם יפרסם באתר האינטרנט, כאמור בתקנה 149א (להלן – אתר האינטרנט), את דבר הגשת הבקשה אם – " ביטלנו את אגרת הפרסום.

נעמה מנחמי: זה התיקון היחיד כאן.

דוד רותם: הייתי משאיר בפסקת משנה (1) "אם שולמה האגרה".

דוד רותם: לא אכפת לי איזו אגרה.

דוד רותם: תקראי לזה "אגרת פרסום", "אגרת הגשה".

דוד רותם: הרי אם לא שילמתי את אגרת הבקשה, את ה-2,000 שקל, אתם לא תפרסמו את זה.

אסא קלינג: אנחנו כאן מדברים על לא יקבל תאריך.

אסא קלינג: כלומר, הבקשה לא מתגבשת אם לא מולאו כל התנאים המקדימים.

דוד רותם: אתה אומר שזה כבר נמצא בפסקת משנה (2).

אסא קלינג: בסעיף 15 לחוק.

נעמה מנחמי: הגשת בחינה – תקנה 35.

נעמה מנחמי: אולי כדאי לחזור אליה אחרי שנדע מה קורה עם תיקון 12 שממתין כאן.

דוד רותם: טוב.

שמרית גולן: אפשר גם לקבוע הוראת מעבר שתיכנס לתוקף עם תיקון 12 לחוק.

נעמה מנחמי: כשנראה שתיקון 12 לחוק עובר, אז נחזור לכאן.

דוד רותם: עובר בקרוב.

נעמה מנחמי: תקנה 36, דרישת אסמכתאות – "על דרישה לפי סעיף 18" – מוצע לתקן ל-"(ב)(1) לחוק" – "יחולו כללים אלה.

נעמה מנחמי: " זה נובע מהתיקון שעשינו בתיקון 12 של שינוי הסדר.

שמרית גולן: אפשר לאשר את זה ולכתוב הוראת מעבר שזה ייכנס לתוקף עם תיקון 12.

נעמה מנחמי: ואם הוא לא ייכנס לתוקף?

נעמה מנחמי: זה סתם יהיה מכוער.

נעמה מנחמי: נמתין ונראה מה קורה.

שמרית גולן: יש הרבה דברים מכוערים בתיקונים האלה.

דוד רותם: הוא ייכנס לתוקף.

דוד רותם: אולי לא בשלמותו, אבל ייכנס לתוקף.

שמרית גולן: אז נגדיר שזה ייכנס לתוקף.

טל בנד: אפשר הערה ב-36?

דוד רותם: כן, בבקשה.

טל בנד: בתקנה 36, בהתאמה לנוסח של תיקון 12 וגם לחוזר רשם לפרקטיקה הקיימת, בדרישות הרשם יש שם 1(אב).

טל בנד: חסרה הדרישה של רשימת הפרסומים הידועים למבקש.

טל בנד: צריך להיות גם פסקת משנה (ג), "רשימה של פרסומים שפורסמו לפני תאריך הבקשה הידועים למבקש והנוגעים במישרין לאמצאה".

טל בנד: זה הנוסח בתיקון 12.

נעמה מנחמי: משרד המשפטים, עמדתכם.

שמרית גולן: אנחנו נעדכן את זה.

נעמה מנחמי: תעדכנו אותנו אם אתם רוצים את זה.

שמרית גולן: אם זה נמצא בתיקון לחוק, אין סיבה שזה לא יהיה גם כאן.

נעמה מנחמי: נחזור לתקנה 35.

נעמה מנחמי: "(א) בקשה להקדמת בחינה תוגש, בהתאם לסעיף 19א לחוק, ובצירוף האגרה הקבועה לכך, אם נקבעה.

נעמה מנחמי: " במקום כל ההסדר שכתוב שם.

דוד רותם: מה זה "אם נקבעה"?

דוד רותם: היא תיקבע.

נעמה מנחמי: בחלק מהמקרים אנחנו פוטרים מאגרה, כמו לדוגמה אדם שהוא בגיל מאוד מבוגר, והרשם פוטר אותו מסיבה זו.

נעמה מנחמי: אין כוונה לגבות ממנו אגרה על הקדמת בחינה.

אורי מקלב: פעם ראשונה שאני רואה ועדה שקטה, לא כל הכיסאות מלאים.

אורי מקלב: אלה שצריכים לבוא ולדבר, הם לא נמצאים פה, בגלל שזה לא כל כך משנה.

דוד רותם: הם לא נמצאים פה, הם שלחו את טל בנד כנציג שלהם.

אורי מקלב: עד היום הם לא הסתפקו רק בטל בנד.

דורית ואג: לפי מי שנרשם היום, היו צריכים להיות פה הרבה.

דורית ואג: אין לי מושג איפה הם.

אורי מקלב: כשזה הנושא, כנראה פחות באים.

אורי מקלב: אלה שחשוב להם ואכפת להם, והם יכולים לצאת נפסדים וניזוקים וגם מדינת ישראל תצא בסופו של דבר ניזוקה – עליהם אחד לא בא לדבר.

אורי מקלב: תרשה לי אחרי זה, אדוני היושב-ראש, אני אעלה את זה בקצרה, ברשותך.

דוד רותם: טוב.

נעמה מנחמי: תקנה 36(2).

נעמה מנחמי: נקרא את הנוסח המשולב.

נעמה מנחמי: "על המבקש להשיב על הדרישה תוך ארבעה חדשים מיום שנדרש לעשות כן, והוא רשאי לצרף לתשובתו את המסמכים שהוגשו על ידו או על ידי מי שקדם לו בזכות בעלות, ואותה רשות בתשובה על ההשגות שהוגשו כלפי הבקשה שהגיש לה; היו המסמכים האמורים כתובים בשפה שאינה שפה רשמית – רשאי הרשם לדרוש את תרגומם לשפה רשמית;" זה בעצם אנגלית, כשלרוב לא נדרש תרגום.

נעמה מנחמי: מוצע להוסיף פסקת משנה (4) – "לא השיב המבקש על הדרישה במועד הקבוע בפסקה (2), יהא דינו כדין מי שלא סילק ליקויים שעליהם נמסרה לו הודעה לפי סעיף 20 לחוק.

נעמה מנחמי: " זה אומר שגם אם הוא ירצה להשיג על ההחלטה, הוא יצטרך לשלם 2,000 שקלים אגרה על מנת לבוא בפני הרשם.

דוד רותם: זה יפה.

דוד רותם: הבעיה היא שהרשם לא מחייב בהוצאות, אני מניח.

אסא קלינג: בהליכים חד-צדדיים – לא.

אסא קלינג: בהליכים אדברסריים – בהחלט כן.

נעמה מנחמי: "39(ב) בעל הבקשה המאוחרת רשאי לדרוש, תוך חודש מתאריך ההודעה לפי תקנת משנה (א), כי בקשתו תיבחן רק לאחר פרסום הבקשה הקודמת לפי סעיף 16א או לפי סעיף 26 לחוק.

נעמה מנחמי: "

שמרית גולן: גם זה נובע מתיקון 12.

נעמה מנחמי: נכניס אותו לתוקף בעקבות תיקון 12.

טל בנד: שימו לב שבתיקון 12 כתוב: פסיק, "לפי העניין", אם רוצים לשמור על לשון החוק.

נעמה מנחמי: נוסיף "לפי העניין", אלא אם כן משרד המשפטים יתנגד.

נעמה מנחמי: למרות שחוק גובר על תקנה, אנחנו עדיין בסדר.

נעמה מנחמי: לפחות אצלנו בוועדה חוק גובר על תקנה.

דוד רותם: זה תלוי מה עמדת הייעוץ המשפטי.

דוד רותם: בינתיים זה עדיין חוק גובר על תקנה.

דוד רותם: יום אחד הם עוד ישנו את זה.

דוד רותם: ..

נעמה מנחמי: במשרד המשפטים זה אחרת.

דוד רותם: גם אצלכם זה יהיה יום אחד אחרת.

נעמה מנחמי: אני לא חושבת.

נעמה מנחמי: בכל זאת אנחנו מסתכלים על - - -

דוד רותם: מסתכלים על מה?

נעמה מנחמי: אנחנו מסתכלים על ה - -

דוד רותם: ההיררכיה?

נעמה מנחמי: - - ההיררכיה.

דוד רותם: בהיררכיה חוק זה חברי כנסת, תקנות וצווים זה שרים ויועצים משפטיים, אז אני חושב שזה גובר...

אורי מקלב: אתה תמיד מנחה שזה יבוא חזרה לכנסת, גם התקנות.

אורי מקלב: גם התקנות באישור ועדת החוקה.

אורי מקלב: בסופו של דבר אולי לא שמים לב לזה כל כך.

דוד רותם: זה רק בתקנות.

אורי מקלב: אם מגיעים.

נעמה מנחמי: אפשר בחוק-יסוד: החקיקה להציע שתקנות יגברו על חוקים, אז יהיה יותר פשוט.

נעמה מנחמי: ..

דוד רותם: לא יהיה חוק-יסוד: החקיקה, אל תדאגי.

נעמה מנחמי: תקנה 42 מרקרנו רק בהקשר של האגרות שמוצע להעלות אותן מ-700 שקלים ל-2,000 שקלים.

נעמה מנחמי: "המבקש רשאי, תוך ארבעה חודשים מיום מתן ההודעה כאמור בתקנה 41, בתשובה שימסור על ההודעה, לתקן את הליקויים עליהם הודע לו, לנמק מדוע אין עליו לתקן את הליקויים, כולם או מקצתם, או להגיש בקשה להשמיע טענותיו בפני הרשם בצירוף האגרה שנקבעה.

נעמה מנחמי: " מוצע לשלש אותה ל-2,000 שקלים.

אסא קלינג: רק אם הוא עולה לרשם.

אסא קלינג: אם הוא מתקן, הוא לא משלם.

אסא קלינג: אם הוא עולה לרשם, צריך לשנות.

נעמה מנחמי: אחרי שטענתו מתקבלת מחזירים לו את אותה אגרה בת 2,000 שקלים?

אסא קלינג: לא, הוא ביצע עבודה.

נעמה מנחמי: אם תקנתו התקבלה, מסתבר שהבוחן כנראה טעה.

נעמה מנחמי: האם בגלל טעות של הבוחן אני צריכה לשלם 2,000 שקלים רק בגלל שפניתי לרשם בעניין הזה?

אסא קלינג: אם היה שינוי מדיניות - - -

דוד רותם: עזוב.

דוד רותם: למה אתה שואל כך?

דוד רותם: הגשתי ערר על החלטת רשם של בית משפט, והערר התקבל.

דוד רותם: האם אני אקבל בחזרה את האגרות שלי?

דוד רותם: בבית משפט מישהו מחזיר אגרות?

נעמה מנחמי: האגרות הן לא 2,000 שקלים.

דוד רותם: מה זה משנה כמה האגרות?

נעמה מנחמי: אפילו כשאתה פונה לבית המשפט העליון בבג"ץ של שלושה שופטים, אתה משלם 1,600 שקלים, וכאן כל השגה - - -

דוד רותם: זה משום שבית המשפט העליון רוצה שיגישו לו את העתירות.

נעמה מנחמי: גם כשאתה הולך לעתירה מינהלית.

דוד רותם: אני מתפלא שהם לא משלמים לך עבור זה.

נעמה מנחמי: אני חושבת שאין כמעט אגרה בהליך שבו מתבקשת זכות טיעון שמגיעה ל-2,000 שקלים.

נעמה מנחמי: אולי בפינלנד יש אגרות ב-2,000 שקלים, אבל במדינת ישראל אני חושבת שיש מעט מאוד - - -

דוד רותם: כמה עולה הגשת עתירה לבג"ץ?

נעמה מנחמי: 1,600 שקלים.

דוד רותם: למה זה צריך להיות 1,600 שקלים?

דוד רותם: האם מישהו בדק פעם, עשה חשבון כלכלי?

נעמה מנחמי: אני בטוחה שאנשי האוצר - - -

אורי מקלב: שעת שופט היא שעה יקרה ושעה של הפעלת בית המשפט העליון.

דוד רותם: למה הגשת תביעה לבית הדין הרבני לא עולה כל כך הרבה?

אורי מקלב: רבנים עובדים בחינם.

אורי מקלב: תורתם – אומנותם.

אורי מקלב: זה לא עולה כסף.

אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, לא פעם ישבתי בישיבות כשהגיעו ממשרדים ממשלתיים שונים בקשה לאגרות, כולל ממשרד הפנים וכדומה, ואתה תמיד שאלת על סמך מה מבקשים אגרות כאלה.

אורי מקלב: אגרה, כפי שלימדת אותנו, כשהיינו כאן חדשים, היא צריכה לאפיין את העלות, השווי - - -

דוד רותם: לשקף את העלות.

אורי מקלב: לשקף את העלות.

אורי מקלב: השאלה אם כאן זה משקף.

אורי מקלב: האם מישהו עשה את הבדיקה הזאת?

דוד רותם: קודם כול, זה תמיד משקף.

דוד רותם: למה זה משקף?

דוד רותם: יש לי רשם, יש לי להחזיק משרד, יש לי להחזיק מיזוג אוויר, בוחנים, ממונה על בוחנים – כל הדברים האלה, ומהתקנות האלה גם משלמים את המשכורת שלך ושלי.

אורי מקלב: זה לא זה.

נעמה מנחמי: למיטב ידיעתי, דווקא לגבי הנושא הזה של המיזוג אוויר וכו', עד כמה שהבנתי – תקן אותי, איל, אם אני טועה – את זה פחות או יותר העמסתם על אגרות חידוש פטנט, פחות על האגרות האלה.

נעמה מנחמי: כלומר, יש לנו כאן איזה כפל.

דוד רותם: פעמיים משלמים על המיזוג?

נעמה מנחמי: כן.

אורי מקלב: מה צריכה לשקף האגרה?

אורי מקלב: האם האגרה צריכה לגלם את כל עלות המשרד ואת זה לחלק בין מבקשי הבקשות או שאנחנו נוהגים כמו במשרדים אחרים?

אורי מקלב: כשהגיעה למשל בקשה של משרד הפנים על חידוש תעודת זהות, מה ביקשנו?

אורי מקלב: שאלנו כמה הנפקת תעודת הזהות עולה.

אורי מקלב: לא לקחנו את כל הוצאות המשרד ואמרנו שעכשיו אנחנו מחזירים את זה.

דוד רותם: זה נכון.

דוד רותם: ההבדל הוא רק בדבר אחד, שתעודות זהות זה לכל הציבור, אז אני לא רוצה להטיל על כל הציבור גזרות סתם, אבל פה אלה גופים שרושמים פטנטים.

דוד רותם: זה בדרך כלל גופים גדולים.

נעמה מנחמי: עשירים.

אורי מקלב: התוצאה עם אישור הפטנט יכולה להיות תוצאה רווחית, אבל זה לא תמיד כך.

אורי מקלב: נדמה לי שפעם כן דיברו על מיפוי.

אורי מקלב: האם יש מיפוי כמה בקשות של אנשים פרטיים יש?

אורי מקלב: כמה בקשות של חברות קטנות מאוד?

אורי מקלב: וכמה מסך הבקשות זה החברות הגדולות?

אורי מקלב: במקרה הזה היינו רגילים לחברות התרופות, בין אם הן גינריות, בין אם הן חברות מקור.

אורי מקלב: האם פעם נעשה מיפוי?

אסא קלינג: לא נעשה מיפוי מפורט, אבל - - -

אורי מקלב: אנחנו יודעים שאחד המאפיינים את המוח היהודי זה המצאת פטנטים, ואת ההון האנושי הזה היינו רוצים לעודד.

אורי מקלב: לא מזמן קראתי על רגל אחת איזו כתבה על אדם שמייעץ לאנשים איך להגיש פטנטים – זה חלק מהשירות של המשרד שהוא פותח – הוא מלווה אותם וכו'.

אורי מקלב: אני מבין שהוא גם לוקח מהם עמלה לא קטנה, מטבע הדברים הוא גם צריך להתפרנס.

אורי מקלב: אנשים לא יודעים להתנהל בתוך כל סבך הביורוקרטיה.

אורי מקלב: האם אנחנו יכולים להגיד בכנות שהאגרות, לא באחוזים גבוהים, אבל אחוז מסוים של מגישי בקשה, ימנעו מלהגיש בקשות לפטנטים, וממילא אם הם לא יגישו בקשה לפטנטים, הם גם לא יפתחו את הפטנט, כי אדם לא ישקיע כשאין לו על זה רישום כי הוא לא יכול לעמוד בשלב של הרישום?

אורי מקלב: היינו יכולים לעשות איזה מדרג.

אורי מקלב: ראינו שלאנשים פרטיים יש אגרה יותר נמוכה, אבל רק בבקשה אחת, שהיא מאוד מצומצמת, וגם לחברות קטנות.

אורי מקלב: אם היינו מפלחים את הנתונים, היינו יכולים לעשות מדרג למגישי הבקשה – חברה שכך וכך הייצור שלה, שהיא חברה גדולה, שהמחזור הכספי שלה בהתאם, בסך כזה וכזה, מספר העובדים שלה, ואני מבין שיש להם יכולת לשלם.

אורי מקלב: אנשים פרטיים – מה שנעשה לגבי אנשים פרטיים, שנותנים להם פעם אחת אגרה מוזלת, זה כל התהליך.

אורי מקלב: אם הפטנט יושם, הצליח והוא הופץ, צריך לתת עוד איזה עמלה מסוימת, ואני ארגיש עם זה נוח הרבה יותר ממה שקורה היום שזה ימנע את התהליך.

דוד רותם: אני אעשה עכשיו הפסקה של עשר דקות, תשב עם אנשי משרד המשפטים, הם יסבירו לך איך הם עשו את התחשיב הכלכלי, או שישכנעו אותך או שלא ישכנעו אותך.

אורי מקלב: אדוני, אנחנו יכולים לשבת ולעשות את זה, זה לא צריך להיות בהפסקה.

דוד רותם: אני עושה הפסקה, כי אני הולך לוועדת הכנסת.

דוד רותם: עשר דקות הפסקה, תמשיכו לדבר אתו.

אורי מקלב: קצת דיברנו, אדוני היושב-ראש, בעניין הזה, מתברר שלא עשו מיפוי ברור בנושא החלוקה, אבל כ-5%-4% מתוך ה-7,000 הם מגישים פרטיים של פטנטים.

אורי מקלב: אנחנו מדברים על 350-300 איש.

נעמה מנחמי: 4% לא מיוצגים, זה יכול להיות גם חברה.

נעמה מנחמי: כלומר, אם אדם פרטי החליט להירשם כחברה, הוא כבר לא ייכנס לתוכם.

אורי מקלב: אנחנו מדברים על חברה, או על אדם פרטי, או על אדם פרטי שרשם חברה שאנחנו יודעים לזהות שהיא חברה פרטית.

אורי מקלב: יחסית אולי למגישים זה לא אחוז גבוה, אבל אם אנחנו מסתכלים על 300 מגישים, שמתוכם בהחלט יכולים להיות אנשים שיש להם פוטנציאל של המצאת אמצאות, בסופו של דבר הם יכולים להביא תועלת כלכלית מאוד-מאוד גדולה למדינת ישראל, אבל אנחנו כהרגלנו לא מסתכלים שני צעדים קדימה ולא שלושה צעדים קדימה, אלא מסתפקים במה שעכשיו – עכשיו אנחנו רוצים, שלום עכשיו, הכול עכשיו – לא מסתכלים על העתיד.

אורי מקלב: אני חושב שכל אחד יודע, אדוני היושב-ראש, שאגרה גבוהה יכולה למנוע מאנשים ומפוטנציאל של ממציאים הגשת רישום לפטנט, וממילא אם אין רישום לפטנט, הוא גם לא מפתח, מכיוון שהוא לא ישקיע אם אין לו על זה רישום של פטנט.

אורי מקלב: נכון שאולי כל הנושא של הגשת פטנטים הוא רומנטי, בעניין הזה אני מתחבר למה שאמרת, אבל בסופו של דבר יש מאחורי זה חלק ערכי, ואנחנו צריכים לעודד הגשת פטנטים, ובעניין הזה אנחנו חוטאים לאנשים האלה, הבודדים או החברות הפרטיות בהגשת הפטנטים, אנחנו חוטאים לפוטנציאל, למשאבים האנושיים שיש לנו, ואנחנו גם חוטאים למדינת ישראל, לאוצר, בהסתכלות לעתיד.

אורי מקלב: לכן לבוא ולהציע שההנחה שאנחנו נותנים למציע פרטי היא 50% רק בהגשה הראשונה שלו - - -

נעמה מנחמי: 25%.

אורי מקלב: הבנתי שבאופן טבעי זה צריך להיות 50%.

אורי מקלב: אני רוצה להציע, אדוני היושב-ראש, שההנחה תהיה 50% ולא 25%, וההנחה לא תהיה רק על ההגשה הראשונה.

אורי מקלב: נקבע גבול לעשר בקשות אם זה נשמע סביר.

אורי מקלב: עשר זה מספר יפה.

אורי מקלב: אנחנו צריכים לדון במקביל מה קורה עם חברות קטנות, ואני לא יודע מה השיעור של החברות הקטנות.

אורי מקלב: בוודאי אין לך פילוח עליהן, אבל נגדיר מה זה חברה קטנה.

אורי מקלב: הייתי הולך על חברה ממש קטנה, מצומצמת עם מאזן תפעולי או מאזן כללי לא גדול, וגם שם לתת איזו הנחה, אולי לא לתמיד, לא לכל הגשה, וגם לשים גבול של כמה בקשות שאנחנו נותנים עדיין בהנחה.

אורי מקלב: זו הצעה שאם אדוני יקבל אותה, זה יהיה מאוד נכון.

דוד רותם: משרד המשפטים.

אסא קלינג: א', צריך לזכור שאותם 4% מבקשים בלתי מיוצגים הם צרכני זמן בין הגדולים ביותר שיש לנו.

אסא קלינג: מבחינת העבודה שנעשית יותר קשה לעבוד מול מבקש שאינו מיוצג לעומת מבקש מיוצג.

אסא קלינג: לא שאני אומר שזה משהו שלא צריך לקרות, אבל צריך להביא את זה בחשבון בגביית האגרה.

אסא קלינג: בהחלט יש מקום לעודד הגשת פטנטים, בין היתר באמצעות הנמכת הרף - - -

אורי מקלב: זה רק מחדד שהוא חסר אמצעים, בגלל שכל מי שיכול להיות מיוצג ויש לו מה לעשות ויש לו הכנסות, הוא תמיד יעדיף שמישהו מקצועי יעשה לו את זה.

אורי מקלב: זה יותר קל, אם הוא עסוק בדברים אחרים.

אורי מקלב: זה מחדד שאותו אחד לא מיוצג כי אין לו אמצעים לייצוג, זו דווקא אינדיקציה שצריך לעזור לו.

אורי מקלב: אם היה לו, הוא גם היה משלם אגרה וגם היה לוקח ייצוג, לא רק בגלל שהוא עצלן, גם בגלל שאין ספק שמייצג עושה את זה הרבה יותר מקצועי.

דוד רותם: נכון, ומה שיקרה שנבזבז את הזמן על כל מיני אנשים עם רעיונות.

דוד רותם: אני יודע על פטנט שהוגש לרישום – הקדוש ברוך הוא בטבלייה.

דוד רותם: נכון שהיה מישהו כזה?

אייל אביטל: יש באורז.

דוד רותם: לא באורז, בטבלייה.

אורי מקלב: כמה כאלה אנחנו מכירים?

אורי מקלב: צריך לעשות את האיזון הנכון.

אורי מקלב: יכול להיות שיש כמה חריקות וחריגים בעניין הזה, אבל צריך להביא בחשבון כמה אנשים מתוך אלה יש להם אמצאות שהן אמצאות בין-לאומיות.

אורי מקלב: הכרתי כאלה, אנשים בעלי רעיונות.

דוד רותם: אם יש להם רעיונות וזאת אמצאה טובה, הם ילכו לטל בנד, הוא ייצג אותם ללא תשלום ויגבה מהם אחר-כך בשביל המכירה.

אסא קלינג: אני חושב שהוא לא עובד לפי תוצאות, אבל אני אשאיר לו להתבטא.

אורי מקלב: זה מה שכתוב בקהלת: לא לחכמים לחם.

אורי מקלב: קהלת אומר: לא לחכמים לחם.

אורי מקלב: זה אומר שזה שהוא חכם זה עדיין לא אומר שיש לו פרנסה, ועל-פי רוב זה בדיוק ההיפך – החכם לא תמיד נמצא בצד שמרוויחים.

אורי מקלב: כשעובדים במסחר לפי היגיון ולפי שכל ישר זה לא הולך.

אורי מקלב: לפעמים זה שאתה לא עובד בהיגיון, זה הולך.

אורי מקלב: איך מישהו אמר?

אורי מקלב: הוא אמר שהוא מרוויח בסך הכול על כל דבר 10%.

אורי מקלב: הוא קונה דבר ב-10, מוכר ב-100.

אורי מקלב: הוא מרוויח רק 10% – הוא לא ידע חשבון, הוא לא היה איש חכם.

דוד רותם: הוא לא למד ליבה.

אורי מקלב: הוא גם סוחר, אבל הוא למד גמרא.

אורי מקלב: אין ספק, אתה יכול להתווכח אם הוא צריך ללמוד ליבה, אבל עוד לא שמעתי אותך אומר שאחד שלומד גמרא עדיין לא יודע כמה זה 10% מ-10.

דוד רותם: עכשיו אנחנו במסכת מידות.

אורי מקלב: אני רוצה לראות את כל אלה שיודעים ויבואו לפתור את הבעיות של מידות - - -

דוד רותם: הם לא מסוגלים.

קריאה: שיבואו לקינים, לא למידות.

אורי מקלב: קינים ומידות ויראו בעירובין.

אורי מקלב: ומה חסר לנו?

אברהם מיכאלי: אלה אז למדו ליבה, בגלל זה הם ידעו את כל הנוסחאות במסכת מידות.

דוד רותם: תאמין לי שהם למדו.

אורי מקלב: הם ממציאי הליבה.

אסא קלינג: נרד לרמת הפרקטיקה.

אסא קלינג: אם אני מבין למה אדוני מתכוון, בא אדם, סבור שיש לו אמצאה, אך לא יודע איך לכתוב אותה, מגיש דבר מה לרשות הפטנטים, חולף הזמן עד שבקשתו נבחנת, הוא מתכתב עם הרשות, בסופו של דבר אפילו משכנע שיש שם בקשה כשירת פטנט, שאף נכתבה באופן ברור שניתן להבין – עד השלב הזה אדוני מציע שתהיה אותה הנחה של 50%.

אסא קלינג: בסופו של דבר פטנט הוא כלי כלכלי, וסביר להניח שרישומו של הפטנט לא נעשה לשם שמים, אלא למען עשיית רווח.

אסא קלינג: עד השלב הזה שייהנה מאותה הנחה, אבל לאחר מכן, ביתר האגרות, לא ירדתי לסוף דעתו של אדוני.

אסא קלינג: האם אדוני סבור שגם שם יש מקום שאותו אדם - - -

דוד רותם: האם יש דרך כמו שאנחנו עושים בתביעות נזקי גוף, שמפסק הדין אחר-כך מורידים את האגרה.

דוד רותם: זאת אומרת, מטילים על הנתבע.

נעמה מנחמי: רשות הפטנטים תפסיד מזה.

אברהם מיכאלי: האם את חושבת שרוב הפטנטים נדחים?

נעמה מנחמי: מה גם שאנחנו לא רוצים ליצור אינסנטיב לרשות לאשר סתם פטנט ולו למראית עין.

דוד רותם: אני לא מתכוון לזה, אני מתכוון כאשר מממשים את הפטנט.

אסא קלינג: אני לא עוקב אחר השימוש בפטנט לאחר מכן, אדוני.

אסא קלינג: לא לשם כך אנחנו קיימים.

אורי מקלב: בסוף המדינה מרוויחה מהמימוש, בסוף יש מסים על כך.

דוד רותם: מימוש בדרך כלל נעשה בחוץ-לארץ.

אסא קלינג: הפטנט רשום בארץ.

אסא קלינג: אם הוא רוצה, שירשום שם.

אסא קלינג: אם הוא רוצה לקבל הנחה בחוץ-לארץ, יקבל הנחה - - -

אורי מקלב: אני מתכוון למשהו אחר, שאת הרווחים הוא עושה בחוץ-לארץ, אבל הוא מכניס כסף למדינה.

אורי מקלב: כל זה כסף שהוא מקבל על זיכיון כזה או על פטנט מחברה בחוץ-לארץ, המדינה תרוויח בסופו של דבר מהתהליך הזה בשלב כזה או אחר.

נעמה מנחמי: אסא, באיזה שלב ניתנת הנחה של 50% למבקשים קטנים בארצות-הברית?

אסא קלינג: למיטב ידיעתי לכל אורך חיי הפטנט עד החידושים.

אסא קלינג: אני חושב שעל החידושים אין הנחות.

אסא קלינג: שוב, ההנחה שאם אתה מחדש את הפטנט, כדאי לך כלכלית.

אורי מקלב: עד השלב של האישור.

נעמה מנחמי: עד השלב של החידוש.

אסא קלינג: יש הנחה, למיטב זכרוני, על הקיבול, כלומר, על השלב הסופי.

דוד רותם: בגלל זה השוק האמריקני מתמוטט...

נעמה מנחמי: בגלל ה-170 דולר הנחה שהם עושים.

נעמה מנחמי: ..

אסא קלינג: לא בטוח שצריך דווקא לשאול את המודל האמריקני.

אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, בתהליך מצטבר זה יכול להגיע ל-30,000 שקל.

נעמה מנחמי: אם מחדשים את כל הפטנטים, אתה מגיע ל-25,000 שקלים לפחות.

אסא קלינג: בסופו של תהליך.

אסא קלינג: אבל שוב, עד שלב הקיבול אנחנו מדברים על סדר גודל של כמה אלפים בודדים של שקלים.

דוד רותם: כמה?

דוד רותם: לא עשיתי חשבון.

אסא קלינג: ההגשה של ה-2,000 שאנחנו מבקשים והקיבול של ה-700 שקלים.

נעמה מנחמי: יש גם מעל 50 – הוצאות, מעל 100 דפים.

דוד רותם: אחר-כך פעמיים אני מופיע אצל הרשם, אז זה עוד 2,000 שקל.

נעמה מנחמי: כבר 4,000 שקלים.

אסא קלינג: רוב הבקשות אינן מגיעות לדיונים אצל הרשם, אדוני, אחרת לא הייתי נמצא כאן גם היום.

אסא קלינג: רוב הבקשות מטופלות במחלקת בוחנים.

אסא קלינג: הסירובים שניתנים מכובדים ובקיבולים יש הכלי של ההתנגדויות.

אסא קלינג: אפשר לדבר על זה בהזדמנות.

נעמה מנחמי: וזה היום כשהאגרה היא 700 שקלים.

נעמה מנחמי: כלומר, אנחנו לא זקוקים לשימוש באגרה ככלי שמונע את הגישה אליך.

נעמה מנחמי: היום זה עובד טוב, אתה אומר.

דוד רותם: ודאי שלא.

נעמה מנחמי: הוא אומר שאין הרבה בקשות.

דוד רותם: זו לא פגיעה בזכות הטיעון.

דוד רותם: אנחנו לא עושים את זה כדי לפגוע בזכות הטיעון.

דוד רותם: גם היום זכות הטיעון לא קיימת.

נעמה מנחמי: אתה אומר שאין מה לפגוע.

דוד רותם: זה לא קיים בכלל.

אסא קלינג: נעשה בה שימוש היום, אך לא במידה רבה.

נעמה מנחמי: אם היום נעשה שימוש, אתה אומר שבסך הכול הוא לא נעשה יותר מדי, ולכן אנחנו לא צריכים להשתמש באגרה ככלי מונע.

נעמה מנחמי: לכן אני לא מבינה למה צריך לשלש את האגרה של השגה על תיקון ליקויים לסכום של 2,000 שקלים.

אסא קלינג: לפני הרשם.

נעמה מנחמי: מדובר בהליך חד-צדדי, שהוא - - -

דוד רותם: מהו שכרו של הרשם?

דוד רותם: האם הוא כמו שופט?

אסא קלינג: 95% ממנכ"ל.

דוד רותם: זה כמו שופט שלום?

אסא קלינג: בערך.

דוד רותם: כמה שעות לוקח להופיע בפני הרשם?

אסא קלינג: זה דיון.

אסא קלינג: לפעמים זה דיון של חצי שעה, לפעמים זה יכול להיות דיון של שלוש שעות.

דוד רותם: הרשם צריך להתכונן מראש לדיון.

אסא קלינג: אכן, כן.

דוד רותם: בקיצור, זה עניין של שעות.

נעמה מנחמי: הם נתנו כאן על 15 הליכים שונים את הסכום של 2,000 שקלים.

נעמה מנחמי: הבנתי מהרשם שמשהו כמו שניים אולי שלושה הליכים הם ההליכים שגוזלים 80% מזמנו השיפוטי ונותרים הליכים טכניים בעיקרם.

אסא קלינג: את מדברת על סוגי הליכים, לא על הליך אחד.

נעמה מנחמי: יש 15 סוגים שעליהם ביקשתם אגרה של 2,000 שקלים.

דוד רותם: בתקנה 46 – "להגיש בקשה להשמיע את טענותיו לפני הרשם".

דוד רותם: הרשם צריך להתכונן לדיון, אחר-כך הוא צריך לשמוע את הדיון ואחר-כך הוא צריך לקבל החלטה בדיון.

דוד רותם: זה עניין של כמה שעות.

דוד רותם: בשכר הגבוה שהוא מקבל, מישהו צריך לשלם על השעות האלה.

נעמה מנחמי: אנחנו צריכים גם לזכור שאותו אדם כבר הגיש אגרת הגשה.

דוד רותם: זה בשביל דברים אחרים, לא בשביל שהרשם ישמע.

נעמה מנחמי: זה חלק מהעבודה של הרשות.

אורי מקלב: לא על אדם פרטי שמגיש, כי אנחנו רוצים לעודד הגשת בקשות.

אורי מקלב: אנחנו נמנע מאנשים להגיש בקשות.

אורי מקלב: הנזק שנגרום לעצמנו הוא נזק גדול מאוד.

דוד רותם: אני לא מסכים אתך.

דוד רותם: היתה תקופה שעסקתי בעריכת דין.

דוד רותם: כשהייתי עושה חוזה והיו שואלים אותי, כמה אתה רוצה והייתי אומר סכום מסוים, היו אומרים: אנחנו יכולים לעשות את זה לבד.

דוד רותם: הייתי אומר להם: נכון.

דוד רותם: אז היה צריך למלא טפסים במס שבח, לחזור וללכת, היו מסתבכים ומבלבלים את המוח.

דוד רותם: אני לא יודע אם לעודד אדם להגיש בקשות כאלה בלי להיות מיוצג זה לטובתו או לרעתו.

דוד רותם: אני לא נותן לו הנחה, הוא ילך למומחה, יגיש את הבקשה, ישלם את האגרות ויקבל את מה שמגיע לו ולא יעשה את זה לבד.

אורי מקלב: האם גם כשזה אדם פרטי שהולך למישהו שייצג אותו, אנחנו יכולים להבדיל בין מי שמיוצג אם הוא אדם פרטי או לא?

נעמה מנחמי: אנחנו יכולים.

נעמה מנחמי: המבחן לא חייב להיות מבחן הייצוג לפי ה-4% שהם הצביעו עליהם, אלא הוא יכול להיות מבחן היכולת הכלכלית, גודל החברה או המחזור שלה.

דוד רותם: יכולת כלכלית זה אחד הדברים המפחידים אותי.

דוד רותם: בביטוח לאומי עושים בחינת יכולת כלכלית.

אורי מקלב: אני מבין מה שאתה אומר, אדוני היושב-ראש.

אורי מקלב: יכול להיות שהוא ייקח מייצג - - -

דוד רותם: מה זה יכולת כלכלית?

נעמה מנחמי: חברה של עד חמישה עובדים או עשרה עובדים למשל.

אסא קלינג: כרגע ההנחה אינה מונעת ייצוג.

דוד רותם: אני מכיר חברות שיש להן שני עובדים והן מרוויחות מיליארדים.

נעמה מנחמי: לפעמים מתפספס לך, אבל אם אתה רוצה מבחן גורף - - -

אורי מקלב: תבדוק גם את המאזן שלהם.

דוד רותם: מה מאזן?

דוד רותם: מי יתחיל לבדוק את המאזן?

נעמה מנחמי: אתה לא צריך לבדוק מאזן, הוא מביא תצהיר שהמחזור שלו פחות מ-X שקלים ושיש לו פחות מ-X עובדים, ובזה נגמר הסיפור.

נעמה מנחמי: הוא מביא תצהיר.

אורי מקלב: מספר עובדים זה לא משנה כל כך כמו היקף המחזור.

נעמה מנחמי: אפשר באמת לקבוע לפי היקף המחזור.

אסא קלינג: כפי שפירטתי כבר כמה וכמה פעמים זו שאלה כלכלית – מה מתאים לכלכלה של מדינת ישראל מבחינת המבחנים.

אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, אדרבה, תעודד בזה אנשים לקחת ייצוג ובמקום זה תוריד אגרות לאותו אדם פרטי, ואפשר לזהות אותו.

דוד רותם: מי רוצה להוריד לו את האגרות?

דוד רותם: מי שמגיש בקשה כזאת או מי שמגיש תביעה או כל מיני דברים כאלה, צריך לשלם את האגרות.

דוד רותם: זה חלק מהמשחק.

אורי מקלב: יש הבדל מסוים.

דוד רותם: למה כשאני הולך לבית המשפט ואני מגיש בעצמי תביעה, אני לא מקבל הנחה?

נעמה מנחמי: אם אתה חסר יכולת כלכלית ותוכיח את זה, תקבל פטור מוחלט.

דוד רותם: תלוי, אלא אם כן יחייבו את הנתבע אחר-כך.

דוד רותם: אני קונה דירה ואני רוצה הנחה במס רכישה, אין הנחה במס רכישה.

אורי מקלב: קיבלת הנחה.

נעמה מנחמי: במס שבח נותנים לך הנחה על מכירה של דירה קטנה פעם בארבע שנים - - -

דוד רותם: לא נותנים לי הנחה, נותנים לי פטור בחוק.

אורי מקלב: למה?

נעמה מנחמי: הרעיון מאחורי זה אומר - - -

דוד רותם: מהדירה היחידה שלי לא רוצים לקחת מסים.

נעמה מנחמי: לא רק דירה יחידה, גם אם יש לך שתי דירות קטנות ואתה קונה במקומן דירה גדולה.

אורי מקלב: לא דירה יחידה לפי הגודל.

אורי מקלב: עד מיליון שקל אתה לא משלם, ממיליון אתה משלם גם אם זו דירה - - -

דוד רותם: אתה מחליף פרה בחמור.

דוד רותם: זאת אומרת, אתה מוכר דירה וקונה אחרת.

אורי מקלב: בדירה ראשונה כל אדם מקבל פטור עד מיליון שקל – אני לא יודע כמה זה היום בחוק – כי אנחנו רוצים להתחשב.

דוד רותם: כי אנחנו יודעים שאין דירות כאלה.

אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, איך אתה מתחשב בתעריף הזה במיעוטי הכנסה או מיעוטי יכולת באנשים שאתה רוצה לעודד?

דוד רותם: אני לא רוצה לעודד אותם.

דוד רותם: זה לא נכון.

דוד רותם: אנחנו מחפשים לעודד, אתה רוצה לעודד, נעודד אותם בתשלום מס הכנסה, נעודד אותם בכל מיני דברים אחרים, לא באגרות של פטנטים.

אורי מקלב: דיברתי בלשון נקייה – אני לא אומר "לעודד", אני אומר, "אתה פוגע בהם" – בלשון פחות נקייה, אתה פוגע במגישי פטנטים.

אורי מקלב: התעריפים האלה הם תעריפים מאוד גבוהים, זה יפגע באנשים שיש להם פטנט, רוצים לפתח פטנט, רוצים להגיש אותו, לרשום אותו כדי להשקיע בזה עוד קצת, ואנחנו נמנע מההון האנושי שיש לנו או מהשכל היהודי שיש לנו במדינת היהודים, מאנשים שיש להם יכולת, יש להם הכישורים האלה, כי אנחנו מסתכלים עליהם כמו חברה שמחזור הרווחים שלהם הם 1.25 מיליארד לרבעון.

אורי מקלב: אותו דין יש לחברה שהרווח שלה הוא 5 מיליארד דולר לשנה ואדם שבסך הכול שכיר באיזו חברה, עובד קשה לפרנסתו, לא בתחום שלו, יש לו פטנט, הוא חושב על זה, רוצה להשקיע בשעות הפנאי, רוצה לפתח, רוצה להעשיר את ההכנסות של מדינת ישראל, את היכולות של מדינת ישראל, וזה יכול להיות בהרבה תחומים.

אורי מקלב: אנחנו פוגעים בו.

אורי מקלב: פוגעים באותם 300 אנשים פרטיים שלא יכולים אפילו לקחת מייצג, וודאי וודאי לא לשלם 2,000 שקלים.

אורי מקלב: האם היום בציר המחאה החברתית אנחנו משלשים את האגרות?

אורי מקלב: האנשים האלה נמצאים במחאה החברתית.

אייל אביטל: אני מבקש להתייחס.

אייל אביטל: למעשה בבואנו היום לבקש לאשר את האגרה של ה-2,000 שקלים זה לאחר שבמשרד המשפטים מול רשות הפטנטים נעשה הליך שבו ביקשנו לדלל את העלות האמיתית של האגרה.

אייל אביטל: יכול להיות שזו היתה טעות, יכול להיות שזה היה צריך להיוותר לדיון הזה שבו נטענות הטענות.

אייל אביטל: אני רק רוצה לציין לפרוטוקול שהעלות אגרת הגשה בפועל, גם לפי הבדיקה שנעשתה בזמנו והוגשה לוועדת החוקה, ואפשר לתקף אותה שוב לפי מחירי 2010, היא כ-4,000 שקלים.

אייל אביטל: העלות היא ממוצעת.

אייל אביטל: מהעלויות הספציפיות היא עלות שולית לפי הבדיקה שעשיתי.

אייל אביטל: היא גם נבדקה על-ידי החשבונאי הראשי של משרד המשפטים גם על-ידי מנהלת תחום תמחיר לשעבר של משרד הבריאות שעובדת במשרד ממשלתי אחר.

נעמה מנחמי: מה היה הגירעון של הרשות בשלוש השנים האחרונות?

אייל אביטל: אנחנו עכשיו מדברים על הרמה הספציפית.

נעמה מנחמי: אי-אפשר להסתכל רק על אגרה אחת.

נעמה מנחמי: אם בשלוש השנים האחרונות הגירעון שלהם היה כזה שגם אם אני אכפיל ואשלש את האגרות, ויש כאן אגרות שמוכפלות פי תשעה, עדיין הם לא מגיעים לרווח משמעותי, זה אומר שהם היו צריכים להיות בגירעון מטורף, ואני לא מבינה איך הם שרדו בכלל.

דוד רותם: היה צריך אולי להגדיל את האגרות פי עשרה.

נעמה מנחמי: יכול להיות, אבל אני תוהה איך הם שרדו את שלוש השנים האחרונות.

דוד רותם: זה הכול מהכיס שלנו.

נעמה מנחמי: אחרי שמכפילים, משלשים ומכפילים פי תשעה את האגרות, אנחנו לא נמצאים ברווח משמעותי.

נעמה מנחמי: והרי אנחנו לא רוצים להימצא ברווח משמעותי.

אורי מקלב: תעלה את זה לחברות שהרווח שלהן הוא מיליארד לרבעון ואל תטיל על אנשים פרטיים.

נעמה מנחמי: מה גם שהמסמך שהגישה רשות הפטנטים ביחד עם משרד המשפטים לוועדת האגרות לא מגיע ל-4,000 שקלים.

אייל אביטל: שוב, אני מציין את התהליך - - -

דוד רותם: הם עשו טעות, הם הגישו שם - - -

נעמה מנחמי: גם החישובים שהם עושים לא מגיעים לרמות האלה.

אייל אביטל: כתוב כאן גם בבקשה שהעלות האמיתית היא – אני קורא מסעיף 1 – "לעלויות האלה יש להוסיף עלות אדמיניסטרציה ותקורה, כך שבמידה והיה צורך לעשות התאמה תמחירית מלאה שווי השירות היה עומד על סך של 3,890 שקלים".

נעמה מנחמי: זה כבר הכנסת באגרות.

אייל אביטל: לצערי או לא לצערי העמדנו את האגרה באופן כזה שייתן מלכתחילה כ-50% הנחה לכל המגישים, כולל חברות בין-לאומיות שמגישות, והן עיקר המגישים, כולל חברות ישראליות מאוד חזקות שמגישות, בין אם באמצעות עורך-דין ובין אם באופן עצמאי.

נעמה מנחמי: תעשה דיפרנציאציה.

אייל אביטל: אנחנו לא רוצים לשים על השולחן בקשה של 4,000 שקלים, כי אנחנו חושבים שלהעלות את זה בבת אחת מ-1,000 שקלים ל-4,000 שקלים זה לא ראוי, גם מבחינה ציבורית, ולכן אנחנו רוצים להגיד שמעבר ל-2,000 שקלים אנחנו עדיין יצרנו מנגנון שמשרד האוצר הסכים לו, שמי שיגיש בפעם הראשונה בקשה, אנחנו נציע הנחה של 25%, זאת אומרת שיש כאן מדרגה נוספת של ספיגה, כדי לעודד את היזמים העצמאיים.

אורי מקלב: זה רק על בקשה יחידה.

נעמה מנחמי: על אמצאה יחידה.

נעמה מנחמי: בדרך כלל בבקשה יש יותר מאמצאה אחת.

אייל אביטל: אני רוצה "להכות על חטא", זה נעשה בגללי, רגע לפני שנכנסנו ללשכתו של יושב-ראש ועדת החוקה בבואנו יחד עם מנכ"ל משרד המשפטים כמובן, ד"ר גיא רוטקוף.

אייל אביטל: הקשינו על רשות הפטנטים וביקשנו להרחיב עוד יותר ולאפשר איזו מדרגה שמשרד האוצר יסכים לה, כי משרד האוצר מתנגד מאוד לייצר מנגנון של הנחות בזמן שרשות הפטנטים גירעונית, ותיכף אני אסביר.

אייל אביטל: גם מבחינת ההנחות הרוחביות קשה מאוד לתחזק מנגנון של בדיקה הזכאויות.

אייל אביטל: אנחנו רואים את זה עם הסנגוריה.

אייל אביטל: שנים הם לא אכפו, לצערי הרב, את כל מה שקשור לבדיקת זכאות, וגם בבואנו אחרי ועדה ארוכה בשנים עם הצעה של מנגנון בדיקה, הם הצליחו לשכנע גם את משרד האוצר וגם את כל הגורמים לצערי הרב שמנגנון בדיקה כזה יעלה יותר מעלות הגבייה בפועל שתהיה מאגרות של הסנגוריה מהציבור.

אייל אביטל: כמובן זה ציבור אחר, אבל אנחנו שוב מציינים מה קורה בעולם הבדיקה.

אייל אביטל: בבואי לבדוק את עלויות המחשוב של רשות הפטנטים כדי להביא נתונים עדכניים לוועדה חשובה זו, ראיתי שהמערכת התפעולית המחשובית של משרד המשפטים מנעה מהאגף למערכות מידע להעמיס את עלויות המחשוב האמיתיות של רשות הפטנטים עליה בגלל היעדר כספים, ולמעשה מה שהועמס זה כמעט 2 מיליון שקלים מתוך עלות מלאה של 7.5 מיליון שקלים.

נעמה מנחמי: מתי קיבלת את הנתונים האלה?

נעמה מנחמי: הבוקר.

אייל אביטל: כמובן.

נעמה מנחמי: לא באמת הספקנו לבדוק אותם.

אייל אביטל: אין מה לעשות, יש לי עניינים אישיים שלי.

אייל אביטל: אני מתנצל בפני הוועדה, אני מבטיח להעביר את הנתונים האלה גם בכתב.

אורי מקלב: זה לא מקובל.

אורי מקלב: כל מה שהוא אמר עכשיו לא שווה ערך למה שאנחנו רוצים לעודד.

אורי מקלב: יש בזה משהו מאוד-מאוד חשוב בנושא של אמצאות ופטנטים.

אורי מקלב: צריך לעודד את האנשים האלה.

אורי מקלב: מדובר במספר מועט של אנשים שאנחנו דואגים לתת להם הנחה.

אורי מקלב: האגרה היא מספיק גבוהה באופן יחסי.

אורי מקלב: אנחנו רואים שלאנשים האלה אין אפשרות להשקיע, אנחנו דורשים מהם להשקיע הרבה ויש להם עוד השקעות, ואנחנו צריכים להיות מעוניינים.

אורי מקלב: זה שאנחנו לא חושבים לטווח הארוך ואנחנו רואים בעינינו רק מה שקורה עכשיו, זה אחד החסרונות, ואנחנו לא יכולים לתת יד לזה.

אורי מקלב: כל הטענות שנשמעו פה, יכול להיות שכל בעיה נכונה אבל היא לא שוות ערך לפגיעה בממציאים, ברצון, במוטיבציה שאנחנו רוצים לתת להם ולעודד את אלה שצריכים להגיש.

אורי מקלב: אף אחד לא יפשוט את הרגל מהנחה מסוימת של 50% ל-4% ממגישי הפטנטים.

אברהם מיכאלי: אדוני היושב-ראש, המידתיות חשובה.

אברהם מיכאלי: לא יכול להיות שיבואו אלינו לבקש הכפלה, שילוש והיועצת המשפטית גם אמרה שיש מקום מסוים פי תשעה.

נעמה מנחמי: אגרות החידוש גם מוכפלות פי תשעה.

דוד רותם: זה בסדר, זה לא נורא.

אברהם מיכאלי: זה לא בסדר כל הניתוח הכלכלי שעשו היום אחרי מספר שנים שהרשות קורסת.

אברהם מיכאלי: יש גם עניין של מידתיות ציבורית.

אברהם מיכאלי: אם זאת רשות חשובה, יש צורך להתחשב והמדינה תממן את זה, מה לעשות.

אברהם מיכאלי: אם היא רשות לא חשובה, אז נסגור אותה.

אברהם מיכאלי: לא יכול להיות שיבואו לפה יום אחד ויקפיצו את האגרות בצורה כזאת שלא נוכל לעמוד בזה בשום ביקורת ציבורית.

אברהם מיכאלי: אני מאמין שהפטנטים שמוגשים, רובם שווים בדיקה, הם צריכים להיבדק, ובאמת אסור לחסום לאזרחים את הדרך להגשת בקשות בגלל גובה האגרות.

אסא קלינג: יש להפנות את תשומת הלב לכך שהאגרות לא עודכנו במשך שנים רבות.

אורי מקלב: מבחינה לאומית זה יכול להיות פטנט אחד, זה יכול להיות בנושא ביטחוני וזה יכול להיות בתעשייה ובכלכלה, שאין להם מייצגים לאותם עשרות אנשים שיש להם הכישורים לכך.

אורי מקלב: הם לא נמצאים פה, אין להם ייצוג, הם באו לכאן לשולחן להגיד כמה הוצאות יש להם, כמה מקשים עליהם.

אורי מקלב: גם עצם ההגשה היום היא לא קלה, ויכול להיות שבצדק.

אורי מקלב: כדי לעמוד במבחנים בין-לאומיים אנחנו מקשים עליהם גם ביורוקרטית – יש רתיעה היום בעניין הזה, ואנחנו מפסידים.

אורי מקלב: יכול להיות שמספיק לנו שמגישים מהחברות הגדולות, ביניהן חברות ישראליות, שהתברכנו בהן כמו חברת טבע ועוד כאלה בתחום הרפואה ובעוד תחומים, וזה יכול להיות גם בתחום הביטחוני, אבל מכאן ואילך חשוב לנו מאוד-מאוד לתת אפשרות גם לאנשים האלה.

אורי מקלב: שום דבר לא יקרה, לא ניפול, אף אחד לא יפשוט את הרגל, אם אנשים שמגישים באופן פרטי יוכלו לעמוד בזה.

אורי מקלב: יש מבחנים מאוד-מאוד ברורים, לא נראה לי שיהיו שם חברות.

אורי מקלב: נשמעה הטענה הזאת, ואני מבין אותה, שיהיו חברות שינסו להסתתר מאחורי אדם פרטי.

אורי מקלב: אדם יעשה חוזה שלא החברה תגיש את הפטנט אלא אדם פרטי, הוא יעשה עם האדם הפרטי הסכמים, זה לא שווה לו.

אורי מקלב: כל חברה רצינית לא תסתתר מאחורי אדם פרטי.

אורי מקלב: אדם פרטי הוא אדם פרטי, והחברה היא חברה, היא תעשה והיא תשלם.

אייל אביטל: אני רוצה התייחסות קצרה לגבי סך העלויות והגידול בעלויות של רשות הפטנטים לאורך שנים ולאורך השינוי שנעשה בה מבחינת הדרישה הציבורית.

אייל אביטל: מצוין כאן שרשות הפטנטים היתה במשבר.

אייל אביטל: אכן כן.

אייל אביטל: צוין כאן שהיה תור גדול וגם התהליך נמשך מספר רב של שנים.

אייל אביטל: אגב, יש עדיין תהליכים ברשות הפטנטים שנמשכים שנים בגלל מחסור בכוח-אדם, וזה חלק מהדברים שמנסים להסדיר מול משרד האוצר.

דוד רותם: אדון בנד כבר ויתר ברשות הפטנטים על כסף שהוא היה צריך לקבל בשביל הקליינטים שלו.

דוד רותם: הוא משוחד, אי-אפשר להתעסק עם אדון בנד....

אייל אביטל: מה שצריך לעניין את הציבור הוא, קודם כול, כשמבקש פטנט רושם פטנט, שהזמן הסביר שבו הפטנט נרשם יהיה מצומצם ככל האפשר, ואנשי המקצוע הטובים ביותר יעסקו בו.

אייל אביטל: בכך עסקה רשות הפטנטים.

אייל אביטל: חלק מהעלויות שציינתי, הגידול מ-18 מיליון שקלים ל-50 מיליון שקלים בתקופה לא ארוכה, נובעות גם מהתפתחות טכנולוגית.

דוד רותם: לא הבנתי.

דוד רותם: אתה חושב שאם נקצר את הזמן לרישום פטנט נחסוך כסף?

אייל אביטל: זה לא מה שאמרתי, אמרתי שהאינטרס הציבורי הוא שפטנט יירשם בזמן מהיר יותר.

אייל אביטל: לצורך כך, מה לעשות, צריך לשאת ולתת עם משרד האוצר.

אייל אביטל: הרשות היא רשות עצמאית בהגדרה שלה, היא סוכנות ביצוע ויש דרישה ממנה לתפוקות.

אייל אביטל: יש ועד מלווה בראשות שופט בדימוס ומצפים מהם לצמצם את התור לציבור ולשפר - - -

דוד רותם: אני מבין עכשיו את הרביזיה בתיקון 12, שלא ניתן לרשם לתת אורכות, אז זה יהיה יותר מהר.

אייל אביטל: אסא, האם אתה רוצה להגיב?

אייל אביטל: אני לא רוצה להגיד את דעתי האישית.

אורי מקלב: אפשר להגיע לסיכום, אדוני היושב-ראש, בנושא הזה?

דוד רותם: מי עם מי?

אורי מקלב: שלנו.

דוד רותם: אתי אתה יכול להגיע לסיכום.

דוד רותם: האגרות האלה נמוכות מדי.

אורי מקלב: אמרנו את הדברים.

אורי מקלב: אני לא יודע למה כאן, בדיוק בחלק הזה, אתה רואה לנגד עיניך את החברות הגדולות ואת אלה שעושים הון מהפטנטים, ואתה עדיין לא רואה - - -

דוד רותם: מי שרושם פטנט ולא עושה את זה בשביל הון, שלא ירשום את הפטנט.

אורי מקלב: ודאי שהוא רוצה לעתיד, אבל כרגע גם המדינה יכולה להשקיע כסף.

אורי מקלב: אנחנו מדברים כאן על 4%-2%.

אורי מקלב: אנחנו יוצאים מנקודת הנחה של 50% בשלב ההתחלתי.

אורי מקלב: על מה מדובר כאן?

אורי מקלב: מדובר כאן על משהו מזערי בכל התעריפים שקבענו כאן.

אורי מקלב: במקום ל-4% נותנים 50% ל-2%, גם ב-2% האלה אנחנו מדברים רק על שתיים-שלוש פעולות שהם צריכים לעשות, ששם אנחנו נותנים הנחה של 50%.

אורי מקלב: המדינה יכולה עוד להשקיע את החלק הזה בראייה עתידית שהאנשים האלה, אפילו אם חלק קטן מהם, אפילו 10%, יוכלו לממש את האמצאה והם יירשמו וממילא הם יפתחו אותה, והאמצאה תכניס למדינת ישראל הרבה יותר כסף מהחיסכון הזה שאנחנו רוצים להשית עליו את ה-2,000 שקלים.

דוד רותם: פרט לגובה האגרות האם גמרנו?

נעמה מנחמי: לא.

דוד רותם: מה עוד יש לנו?

נעמה מנחמי: היינו באמצע.

דוד רותם: נמשיך.

דוד רותם: אני רוצה לגמור הכול חוץ מגובה האגרות.

נעמה מנחמי: היינו בתקנה 42.

נעמה מנחמי: שוב, לגבי הליקויים.

נעמה מנחמי: כמה זמן אורך הליך בחינת הליקויים?

אסא קלינג: ברגע שזה מגיע לרשם יש אופציה להגיש סיכומים, זה בתקנות לאחר מכן.

אסא קלינג: כלומר, יש הכנה לדיון, שזה קריאת המסמכים, קריאת סיכומים אם יש, טיעונים, הדיון עצמו שיכול להיות זמן קצר או כמה שעות, ולאחר מכן אם יש השלמות – הרבה פעמים יש השלמות שמבקשים מהצדדים, שיעבירו עוד חומרים, יענו על שאלות שעלו בשעת הדיון – ולאחר מכן כתיבת החלטה מנומקת.

דוד רותם: כמה שעות.

דוד רותם: כמו פסק-דין של בית המשפט.

נעמה מנחמי: תקנה 46 – "(א) סירב הרשם לבקשה כאמור בתקנה 45, רשאי המבקש תוך חודש מיום מתן ההודעה להגיש בקשה להשמיע את טענותיו לפני הרשם.

נעמה מנחמי: " בצירוף האגרה שנקבעה.

נעמה מנחמי: שוב האגרה עולה כאן ל-2,000 שקלים.

נעמה מנחמי: תקנה 52 – הודעה על קיבול.

נעמה מנחמי: "קובלה הבקשה, לפי סעיף 17 לחוק, יודיע הרשם על כך למבקש וידרוש בהודעה כי תשולם אגרת קיבול הבקשה.

נעמה מנחמי: " היום אין אגרה בעד קיבול, יש אגרה על פרסום קיבול, שעומדת על 511 שקלים, ומוצע 700 שקלים.

נעמה מנחמי: אגב, כאן אין הנחה לאדם פרטי.

נעמה מנחמי: תקנה 53 – תשלום אגרת קיבול הבקשה.

נעמה מנחמי: "לא שולמה אגרת קיבול הבקשה בתוך שלושה חודשים מיום הודעת הרשם לפי תקנה 52, ישלח הרשם למבקש הודעה נוספת, ואם לא שולמה אגרת קיבול הבקשה, בתוספת אגרה לארכה" – זאת אומרת, עוד 200 שקלים על כל חודש – "מהמועד שנועד לפרעונה עד למועד שבו שולמה האגרה למעשה, תוך חודש ימים מתאריך משלוח ההודעה הנוספת, יראו את המבקש כמי שזנח את בקשתו.

נעמה מנחמי: 57 – הודעת התנגדות.

דורית ואג: מה עם 54?

נעמה מנחמי: סליחה.

נעמה מנחמי: מחיקת תקנה 54 – פטור מאגרת פרסום.

נעמה מנחמי: נוסחו הקודם היה "שילם מבקש בעת שהגיש את בקשתו את האגרה לפי פריט 1(ב) לתוספת השניה, לא יהא המבקש חייב בתשלום בעד פרסום בקשתו, והבקשה תפורסם מיד עם קיבולה".

נעמה מנחמי: תקנה 57 – הודעת התנגדות.

נעמה מנחמי: "הודעה על התנגדות למתן פטנט תימסר לרשם לפי סעיף 30 לחוק בצירוף האגרה שנקבעה.

נעמה מנחמי: "

שמרית גולן: מלבד התקנה הזאת זה הפרק שהחלטנו לדחות וגם תקנה 66, בכל מקרה אנחנו מבקשים את ביטולה, אבל אפשר לדון בזה כשנדון על כל ההסדר.

נעמה מנחמי: תקנה 78, דרישה לציון שם הממציא – "דרישה לציון שם הממציא לפי סעיף 39 לחוק תוגש ללשכה בכתב חתומה על-ידי המבקש, בצירוף האגרה שנקבעה".

נעמה מנחמי: ההערה שלי שהדרישה לצירוף האגרה ירדה בתיקון התשמ"ו-1986, כיום היא לא נמצאת ומוצע להוסיף אותה מחדש.

נעמה מנחמי: שוב, לא ברור לי מה - - -

שמרית גולן: בדקנו את זה שוב.

שמרית גולן: היום אכן לא נגבית אגרה תמורת ציון שם הממציא.

שמרית גולן: טעינו בהערכה שלנו ונבקש שינוי קטן בפרטים בתוספת.

שמרית גולן: הכוונה היא שדרישה לציון שם ממציא לא תהיה כרוכה בתשלום אגרה, אבל בשלב של תקנה 84, כשהדורש שם ממציא מבקש להסב את ההליכים להליך של התנגדות או לביטול, אז הוא יצטרך לשלם את מלוא האגרה שנגבית תמורת הליך התנגדות או ביטול, שהיא 2,000 שקל.

נעמה מנחמי: אנחנו מורידים את "בצירוף האגרה שנקבעה" שמוצע כאן.

שמרית גולן: זה יהיה במקום פרט 10(ה) ו-10(ו) לתוספת השנייה - - -

נעמה מנחמי: איפה את?

נעמה מנחמי: האם ב-84 או ב-78?

שמרית גולן: שניהם.

נעמה מנחמי: בתקנה 78 הורדנו את המלים "בצירוף האגרה שנקבעה".

נעמה מנחמי: האם צריך לעשות עוד תיקון בתקנה 78 חוץ מזה?

שמרית גולן: לא.

נעמה מנחמי: נעבור לתקנה 83.

נעמה מנחמי: יש כאן הודעה על היזקקות לבקשה – "ראה הרשם, בכל עת לאחר שהוגשו לו כתבי טענות כאמור בתקנה 82, כי ראוי לדון בדרישה לציון שם הממציא כבבקשה שעילתה כאמור בסעיפים 31(3) או 73 לחוק, יודיע על כך לצדדים בכתב מנומק.

נעמה מנחמי: " 84, הסבת הליכים – "מסר הרשם הודעה כאמור בתקנה 83, רשאי הדורש ציון שם הממציא לבקש, תוך חודש מיום ההודעה, כי יראו את בקשתו כהודעת התנגדות למתן פטנט או כבקשת ביטול, לפי העניין, וסדרי הדין שנקבעו לכך יחולו.

נעמה מנחמי: " לבקשה תצורף האגרה שנקבעה.

דוד רותם: האגרה צריכה להיות 2,000 שקלים.

שמרית גולן: כאן זה יהיה 2,000, וזה ייכנס בפרט 10(א).

נעמה מנחמי: למה זה צריך להיות 2,000 שקלים?

שמרית גולן: כי זה הליך התנגדות או ביטול.

דוד רותם: התנגדות לרישום פטנט.

נעמה מנחמי: אגרת חידוש, תקנה 85 – "(א) אגרות החידוש שיש לשלמן לפי סעיף 56 לחוק כדי שיהא פטנט בר תוקף יהיו בשיעורים הקבועים בתוספת השניה וישולמו במועדים הקבועים".

נעמה מנחמי: אגב, היה כאן עדיין כתוב, באישור ועדת הכספים של הכנסת, אבל זה כאמור תוקן בחוק.

נעמה מנחמי: מאחר שהחוק עבר, זה מגיע אלינו.

נעמה מנחמי: זה היה רק כדי להבהיר למה פתאום אנחנו דנים בתקנות שכתוב בהן "ועדת הכספים".

נעמה מנחמי: נשאלת השאלה, למעט היוון, שאני מבינה את זה, האם באופן זה שאנחנו עושים הנחה למי שמשלם מראש את כל התקופה, אנחנו לא מתמרצים אנשים להגיש על המקסימום כי הם יודעים שבמצטבר הם ישלמו יותר, ולכן אנחנו יוצאים מופסדים, כי במקום שאדם יבקש רק את מה שהוא צריך הוא יבקש את הפטנט המקסימלי מראש כי בסופו של דבר הוא ישלם פחות?

אייל אביטל: את מדברת בעיקר על ה-20 שנה מראש?

אסא קלינג: מעטים ביותר אם בכלל משלמים.

נעמה מנחמי: היום זה לא כדאי.

נעמה מנחמי: לפי התקנות היום אתה מגיע לאותו סכום אם אתה משלם לכל תקופה בנפרד או לכל התקופה ביחד.

נעמה מנחמי: המצב החדש, לפי האגרות שאתם יוצרים, יוצר תמריץ לאנשים לבקש מראש את כל התקופה בגלל שזה יוצא להם יותר זול.

נעמה מנחמי: אם אני רוצה שלא ירשמו פטנט סתם לתקופה שהם לא צריכים, כדי לא לחסום פטנטים ואמצאתיות, אני יוצרת כאן תמריץ שלילי למה שאני רוצה.

אסא קלינג: הנחת היסוד שההתנהגות של המבקשים היא התנהגות כלכלית.

אסא קלינג: התשלום של מלוא הסכום מראש בערכים מהוונים הוא פחות מסך כל האגרות לאורך הזמן.

נעמה מנחמי: אנשים לא עושים היוון על סכומים כאלה.

אסא קלינג: הנחת היסוד של התנהגות כלכלית.

אסא קלינג: אם אדם עושה את החשבון שלו מבחינת ערכי הכסף אצלו בכיס או ברשות המדינה, הוא יעשה את החשבון המתאים לו.

אסא קלינג: גם כאן זה חשבונה של המדינה אם היא מוכנה לתת הנחה מסוימת על זה שהכסף המזומן ייכנס אליה.

אסא קלינג: זה עניין של תחשיבי מזומן בסיסיים, אני חושב.

אייל אביטל: היא מדברת על העניין המקצועי.

אייל אביטל: אם אתה מאפשר למישהו להתחייב 20 שנה קדימה.

אסא קלינג: גברתי, הנחת היסוד היא שברגע שנתנו פטנט, נתנו פטנט.

אסא קלינג: אותו אדם יעשה את החשבון הכלכלי שלו.

אסא קלינג: שוב, אנחנו נותנים לשוק לעשות את שלו.

אסא קלינג: אם הוא מחדש רק ל-15 שנה, הוא עושה את זה מאחר שאלה התנאים הכלכליים שאומרים שזה מה שכדאי.

אסא קלינג: כלומר, זו גם שאלה של מידת התערבות מסוימת.

אסא קלינג: אם הוא שוגה באשליות וסובר ש-20 שנה זה מאוד כדאי לו, בואו ניתן לו.

דוד רותם: אין שום בעיה.

דוד רותם: הלאה.

דוד רותם: 87.

נעמה מנחמי: תשלום האגרה – "כל אגרת חידוש תשולם לא מוקדם משלושה חודשים לפני המועד הקבוע לתשלומה.

נעמה מנחמי: " נשאלת השאלה, מדוע.

נעמה מנחמי: אני נוסעת לחוץ-לארץ עכשיו לארבעה חודשים, אני רוצה לשלם את האגרה.

נעמה מנחמי: אני תוהה מה ההיגיון של תקנה 87.

דוד רותם: זה מתחיל עם תקנה 86, כי אומרים "הרשם ישלח הודעה לבעל הפטנט על כל מועד - - - לא יאוחר משלושה חודשים לפני אותו מועד".

נעמה מנחמי: אני נוסעת עכשיו לחוץ-לארץ לחצי שנה, אני רוצה לשלוח להם מראש את התשלום.

נעמה מנחמי: למה אני לא יכולה?

אסא קלינג: זו תקנה שהיתה בפנינו, חשבנו שחודש זה אכזרי בדיוק מהסיבה שגברתי מציינת - -

נעמה מנחמי: לא אתם חשבתם, אני חשבתי.

אסא קלינג: - - אז כתבנו שלושה חודשים.

דוד רותם: שלושה חודשים זה בסדר גמור.

אסא קלינג: יש גם עניין של עדכוני אגרות והצמדות, ואז אתה לא יודע מה באמת האגרה שאתה צריך לשלם.

אייל אביטל: פה זה לפי חצי שנה או שנה?

יצחק אהרונוביץ': זה נשאר שלושה חודשים.

דוד רותם: שלושה חודשים.

דוד רותם: תקנה 89.

נעמה מנחמי: בקשת החזר תוקף – "בקשה לרשם להחזר תקפו של פטנט תהא בכתב ויפורטו בה העובדות שעליהן סומך המבקש את בקשתו; היא תהא נתמכת בתצהיר ותצורף אליה האגרה שנקבעה".

נעמה מנחמי: היום זה 700 שקלים והיה גם 511 שקלים אגרת פרסום בעבר.

נעמה מנחמי: היום זה כבר לא מפורסם, ואז זה לא עלה 511 שקלים לפרסם.

נעמה מנחמי: נשאלת השאלה, למה זה 1,200 שקלים, הרי זה משהו מזכירותי?

דוד רותם: כי 700 שקלים ועוד 511 שקלים זה צריך להיות יותר.

נעמה מנחמי: זה משהו מזכירותי.

אסא קלינג: ממש לא.

אסא קלינג: בקשה להחזר תוקף עולה לסגן הרשם, כלומר, זו הפעלת סמכות שיפוטית.

נעמה מנחמי: מה העילות להחזר תוקף?

אסא קלינג: התכוונתי לחדש, אבל מטעמים שאינם תלויים בי זה לא חודש.

אסא קלינג: אתה צריך להגיש תצהיר, אתה צריך לפרט את זה ולבסס את זה, זה לא דבר טריוויאלי להחזיר תוקף.

אסא קלינג: זה מגיע לרשם, אבל בפועל זה מגיע לסגן הרשם.

אסא קלינג: זה אפילו לא עובר בוחן, זה מגיע ישר לסגן הרשם.

אסא קלינג: זה זמן שיפוטי.

אסא קלינג: זה אמור לייצג זמן שיפוטי בעניין הזה.

דוד רותם: טוב.

דוד רותם: הלאה.

נעמה מנחמי: 91(א) – "קיבל הרשם את הבקשה להחזר תקפו של פטנט - בין לאחר עיון בה בלבד ובין לאחר שמיעת טענות המבקש – יודיע על כך למבקש, והמבקש ישלם תוך חודש ממתן ההודעה את כל אגרות החידוש שלא שולמו".

נעמה מנחמי: 92 זה גם עדכון אגרה – "רצה אדם להתנגד לבקשת החזר התוקף, יודיע על כך בכתב, יפרט בהודעתו את עילות ההתנגדות ויצרף להודעה את האגרה שנקבעה.

נעמה מנחמי: " האגרה היא 2,000 שקלים.

נעמה מנחמי: בקשת רשות לתקן פטנט, כשאנחנו מתייחסים לתיקון פירוט, לרבות תביעות – כל השלב מהקיבול ואילך.

דוד רותם: הלאה.

נעמה מנחמי: 97(א) – "הרשה הרשם לתקן את הפירוט – בין אם לאחר עיון בבקשה בלבד ובין לאחר שמיעת טענות המבקש – יודיע על כך למבקש; נמסרה הודעה כאמור, ימסור המבקש לרשם, אם הורשה התיקון בדרך אחרת מאשר נתבקש, שני עותקים של דפי הפירוט או השרטוטים שבהם הורשה התיקון, והתיקון שהורשה מצויין בהם בצורה ברורה ובמובחן מן הגירסה הקיימת.

נעמה מנחמי: "

אסא קלינג: אדוני, אפשר לתקן לעותק אחד ברוח אותם תיקונים קודמים.

דוד רותם: במקום שני עותקים עותק אחד.

נעמה מנחמי: "לא נמסרו העתקים או נמסרו עותקים שאינם תקינים לפי הנדרש בחלק השני לתקנות אלה, יראו כאילו זנח המבקש את בקשתו.

נעמה מנחמי: " זה 97(ב).

נעמה מנחמי: כלומר, מחקנו את הרישה.

אסא קלינג: גברתי, אם אפשר לחזור ל-97, דיברנו שם על עותק אחד.

אסא קלינג: ברוח התקנות הקודמות שאפשרנו על גבי התקן מחשב.

אסא קלינג: כפי שאת הבקשה ניתן להגיש על התקן המחשב, גם את הדפים אני רוצה שיהיה אפשר להגיש על התקן מחשב, באותו נוסח.

שמרית גולן: לא רק רוצה, זה חובה.

שמרית גולן: בתקנה 19 הוספנו את החובה שקבועה בחוק להגיש עותק של הבקשה על גבי התקן המשמש לאחסון חומר מחשב.

שמרית גולן: אנחנו מבקשים כשמתקנים את הפירוט שיוגש - - -

דוד רותם: עותק אחד ו - - -

נעמה מנחמי: את רוצה לנסח את זה?

שמרית גולן: נעתיק משם את הניסוח.

אסא קלינג: כפי שכתוב בתקנה 19 – "כן יוגש לרשות עותק של דפי הפירוט או השרטוטים שבהם הורשה התיקון על גבי התקן המשמש לאחסון חומר מחשב, כאמור בסעיף 11 לחוק".

דוד רותם: "כן יוגש לרשות עותק של" השרטוטים - - -

אסא קלינג: "של דפי הפירוט או השרטוטים.

אסא קלינג: "

דוד רותם: "על גבי התקן המשמש לאחסון חומר מחשב".

אסא קלינג: "כאמור בסעיף 11 לחוק.

אסא קלינג: "

נעמה מנחמי: תקנה 102 – תיקון הפירוט בהליכי התנגדות.

נעמה מנחמי: אתם רוצים לגעת בזה או שזה במסגרת ההתנגדויות שאנחנו לא נוגעים בהן כרגע?

שמרית גולן: זה במסגרת הדיון בהתנגדות אם נספיק להציע לזה נוסח מוסכם.

נעמה מנחמי: 103 – בקשת ביטול.

שמרית גולן: רק לגבי תקנה 102(ו)(2) זה עניין טכני.

נעמה מנחמי: נקרא את זה.

נעמה מנחמי: "(ו)(2) יפרסם הרשם באתר האינטרנט את דבר הבקשה לתקן לאחר ההחלטה בהתנגדות.

נעמה מנחמי: "

נעמה מנחמי: התקנה הבאה בנוגע לבקשה לרישיון כפייה, תקנה 117 – "בקשה לרשיון כפיה תוגש לרשם בכתב בצירוף האגרה שנקבעה ויפורטו בה העילה למתן הרשיון, הגורמים שיש בהם להצדיק את הענקתו והעובדות המראות כי המבקש זכאי לקבלו; לבקשה יצורפו ראיות לביסוס הבקשה ועל יכולתו של המבקש לנצל את האמצאה והיקף הייצור האפשרי".

דוד רותם: אני חושב שהאגרה פה של 2,000 שקל היא זולה מדי.

דוד רותם: פה מי שמגיש את הבקשה זו מדינת ישראל, יש לה כסף לשלם.

שמרית גולן: זה לא ניצול אמצאה.

שמרית גולן: כשבעל הפטנט מחזיק את הפטנט, אבל לא מנצל אותו, אדם אחר שיכול לנצל ולפתוח את השוק למוצר הזה - - -

דוד רותם: באיזה מקרים?

שמרית גולן: זה לא חייב להיות במקרים לצורך עיוני.

דוד רותם: רישיון כפייה זה לא לצורך עיוני?

שמרית גולן: לא.

שמרית גולן: כמובן יש צורך בשוק למוצר.

דוד רותם: מי יכול להגיש את הבקשה?

שמרית גולן: אדם פרטי.

אסא קלינג: מתחרה.

דוד רותם: יצרן.

הווארד פולינר: יש שני מקרים.

הווארד פולינר: כאשר אין שימוש בארץ או ניצול בארץ של המוצר ואז יצרן אחר רוצה לנצל את הפטנט בארץ.

הווארד פולינר: מערכת הפטנטים רוצה לעודד שימוש בפטנטים.

דוד רותם: שישלם.

הווארד פולינר: הוא ישלם.

הווארד פולינר: יש עוד דבר, כאשר יש פטנט תלוי.

הווארד פולינר: פטנט תלוי זה כאשר אני מקבל פטנט, אבל ניצול הפטנט שלי מפר פטנט קודם.

הווארד פולינר: כדי לנצל את הפטנט שלי אני צריך לחכות או שהפטנט הקודם יפוג או שאני צריך רישיון ממנו.

הווארד פולינר: החוק היום מאפשר הליך רישיון כפייה בשני מקרים אלה:

הווארד פולינר: כאשר אין ניצול ראוי בארץ וגם כאשר יש פטנט תלוי והצד השני צריך רישיון כדי לנצל את הפטנט שלו.

דוד רותם: אתם באמת חושבים ש-2,000 שקלים זו אגרה מספיקה?

שמרית גולן: מי ששומר לעצמו את המונופול ולא פותח את השוק כאן זה בעל הפטנט, זה לא מי שמבקש את רישיון הכפייה.

דוד רותם: נכון, אבל זה שלי.

דוד רותם: שילמתי לכם כבר 30,000 שקל כדי להחזיק - - -

שמרית גולן: הוא לא צריך לשלם.

שמרית גולן: מי שמבקש את רישיון הכפייה זה - - -

דוד רותם: לכן אני שואל.

דוד רותם: יש לי פטנט ואני רוצה להשאיר אותו אצלי במגרה, ועכשיו בא מישהו ורוצה לייצר את זה, שישלם אגרה.

אסא קלינג: לא לשם כך ניתן הפטנט, שלא תשתמש בו, זו הנחת היסוד.

דוד רותם: הבנתי.

דוד רותם: מזל שהחברים שלי לא פה.

הווארד פולינר: בעל רישיון הכפייה משלם תמלוגים לבעל הפטנט, זה לא בחינם.

נעמה מנחמי: ההתנגדות מצד בעל הפטנט גם עולה כסף או שזה במקרה בחינם?

אסא קלינג: בהתנגדות לבקשה לרישיון כפייה הוא משיב לבקשה.

דוד רותם: זו התנגדות.

דוד רותם: הוא משיב.

נעמה מנחמי: יש לי פטנט, אדם בא ורוצה רישיון כפייה, האם אני צריכה לשלם כדי לענות?

שמרית גולן: זה מה שתיקנו בתקנה 119, שמי שמצטרף כמשיב לא ישלם אגרה, רק מי שמבקש להצטרף כמבקש.

שמרית גולן: זה התיקון שלך.

נעמה מנחמי: עוד לא הגעתי לזה.

נעמה מנחמי: אני כבר לא זוכרת.

נעמה מנחמי: הודעת הצטרפות – 119(א) "רצה אדם להצטרף להליך כמבקש או כמשיב (להלן - המצטרף), יגיש לרשם, תוך חדשיים מיום הפרסום כאמור בתקנה 118, הודעה, ויפרט בה את ענינו ואת הסעד שהוא מבקש או שהוא תומך בבקשה לתתו; ביקש אדם להצטרף כמבקש ישלם את האגרה שנקבעה לכך לפי סעיף 117 לחוק.

נעמה מנחמי: ", שהיא 2,00 שקלים.

נעמה מנחמי: בקשת עיון מחודש, תקנה 121 – "בקשה לעיון מחדש ברשיון כפיה שניתן תוגש לרשם בכתב בצירוף האגרה שנקבעה לבקשת רשיון כפיה, ובעל הפטנט יפרט בכתב טענותיו את העובדות עליהן הוא סומך את בקשתו ויצרף את הראיות לביסוסן.

נעמה מנחמי: " זאת אומרת, מה שהוא לא שילם ב-119 הוא ישלם עכשיו ב-121 אם הוא רוצה עיון מחדש?

דוד רותם: למה לא?

דוד רותם: למה אתה מבלבל את המוח?

דוד רותם: תגיש בזמן את ההתנגדות, לא תשלם.

נעמה מנחמי: לא, זה לא בגלל שהוא לא הגיש את ההתנגדות.

נעמה מנחמי: ניתן רישיון כפייה ואחרי שנה הוא חושב שכבר לקחו לו מספיק והוא רוצה לבוא בפני הרשם ולהגיד לו: אנא, עבר כבר מספיק זמן.

דוד רותם: כאשר הוגשה הבקשה הוא יבוא ויגיד: אדוני, לא יותר משנה וכו'.

דוד רותם: אם הוא בא אחר כך, שישלם.

נעמה מנחמי: האם רישיונות הכפייה ניתנים לתקופה מסוימת או עד למועד מסוים?

נעמה מנחמי: לדוגמה, אם אמרנו שרישיון הכפייה ניתן כשאין למבקש הפטנט יכולת ייצור מתאימה, האם עד שתהיה לו יכולת ייצור מתאימה או משהו כזה?

הווארד פולינר: רישיון הכפייה האחרון שניתן במדינת ישראל היה ב-1995.

טל בנד: זה היה שלי.

הווארד פולינר: זה היה של טל בנד.

הווארד פולינר: שינו את החוק בשנת 2000 בגלל הסכמים בין-לאומים וזה גרם לכך שאין הרבה כדאיות בנושא רישיון כפייה ולא ראינו את זה עד עכשיו.

הווארד פולינר: תיאורטית רישיון כפייה יכול להיות לתקופה מסוימת או עד סוף הפטנט, כדי לרפא את הפגם של אי ניצול הפטנט או של פטנט תלוי.

דוד רותם: הלאה.

נעמה מנחמי: תקנה 139 – כשירות לרישום.

שמרית גולן: ב-124(ב) יש תיקון.

נעמה מנחמי: 124(ב) – "הרשם יקבע את המועד המדוייק לעריכת הבחינות ויודיע באתר האינטרנט על כך לפחות חדשיים לפני התאריך שנקבע".

נעמה מנחמי: אלה הבחינות לעורכי פטנטים, שאגב לגביהם כל האגרות נשארו בדיוק כפי שהיו.

דוד רותם: אלה אנשים פשוטים שרוצים לעשות בחינות, צריך לאפשר להם.

דוד רותם: אי-אפשר להעלות להם את האגרות.

דוד רותם: הם עדיין לא רושמי פטנטים, אחר-כך הם יהיו רושמי פטנטים.

נעמה מנחמי: נדמה לי שבלשכת עורכי-הדין לוקחים על זה קצת יותר מ-170 שקלים על הבחינה.

דוד רותם: לכן לשכת עורכי-הדין מארגנת כנסים באילת.

דוד רותם: ..

נעמה מנחמי: גם הבחינות הן בגני התערוכה.

נעמה מנחמי: ..

דוד רותם: אני מציע שבמקום להירשם כרושמי פטנטים הם יישארו עורכי-דין, אז הם יוכלו לעשות גם בחינות יותר זולות.

דוד רותם: ..

נעמה מנחמי: להיפך.

נעמה מנחמי: בעריכת דין משלמים אגרות הרבה יותר יקרות.

דוד רותם: שיהיו רושמי פטנטים.

נעמה מנחמי: זה דווקא מעניין, כי בלשכת עורכי-הדין יש הרבה נבחנים, אז עלות הבחינה מתחלקת על הרבה.

נעמה מנחמי: לעומת זאת כאן אני מניחה שיש מעט נבחנים והמבחנים הם די ארוכים ואישיים.

דוד רותם: איך אישרו את האגרות האלה ללשכת עורכי-הדין?

נעמה מנחמי: אני מניחה שהם באו לוועדה.

דוד רותם: לא.

דוד רותם: הם לא באו לוועדה.

נעמה מנחמי: הם מאשרים לעצמם, בגלל זה הם הגיעו לסכומים האלה.

דוד רותם: הלאה.

נעמה מנחמי: תקנה 140, אגרת פרסום – מוצע למחוק.

נעמה מנחמי: "מבקש שנמסרה לו הודעה לפני תקנה 139 ישלם את אגרת הפרסום שנקבעה ומששילם אותה יירשם שמו בפנקס ודבר הרישום יפורסם ברשומות.

נעמה מנחמי: " אגרות שנתיות – "בעד פיגור בתשלום האגרה תשולם תוספת בשיעור של שליש האגרה השנתית לכל חודש שבו פיגרו בתשלום או חלק ממנו; עורך פטנטים שלא שילם את האגרה שנה אחת, יימחק שמו מן הפנקס.

נעמה מנחמי: "

דוד רותם: לא.

דוד רותם: אין דבר כזה קנס של 33% על איחור.

דוד רותם: איזו ריבית זאת?

דוד רותם: זה דבר מטורף.

אסא קלינג: זה ההסדר הקיים.

דוד רותם: זה לא בסדר.

דוד רותם: כמה עשינו בלשכת רואי החשבון?

דוד רותם: כמה הוספנו תוספת?

אברהם מיכאלי: זה גם מה שאני רציתי להציע.

דוד רותם: אני הולך בדיוק כמו בלשכת רואי החשבון.

דוד רותם: מה קורה בלשכת עורכי-הדין כשלא שילמתי בזמן?

אברהם מיכאלי: לשכת עורכי-הדין, גם אם היא תיסגר לא אכפת לך.

דוד רותם: נכון, שהיא תיסגר, לא רק שלא אכפת לי.

אייל אביטל: אדוני, אני חושב 10%.

דוד רותם: זה נראה לי יותר סביר.

נעמה מנחמי: 10% על מה?

אברהם מיכאלי: על הבסיס.

נעמה מנחמי: על חודש?

דוד רותם: לא על חודש.

דוד רותם: אם הוא שילם את זה עד דצמבר, הוא משלם תוספת של 10%.

דוד רותם: כך זה צריך להיות.

דוד רותם: אני לא מבין, איזו ריבית אתם רוצים?

אסא קלינג: אדוני, רק שאני אבין את הסיטואציה שאדוני מכוון אליה.

דוד רותם: אני עורך פטנטים, קיבלתי דרישה לחדש את הרישיון שלי, לא שילמתי.

דוד רותם: הגיע חודש דצמבר - - -

אסא קלינג: שנה לאחר מכן.

דוד רותם: לא שנה לאחר מכן.

דוד רותם: אני צריך לשלם בינואר, שילמתי בדצמבר.

אסא קלינג: לפני ינואר או אחרי ינואר?

דוד רותם: שנה שלמה עברה.

דוד רותם: 10%.

דוד רותם: כמה ריבית יש במשק הזה?

דוד רותם: אני לא מבין, חוב של מס הכנסה לא מחזירים ביותר מזה.

אסא קלינג: אדוני, אין השגה לגבי ה-10%, העניין הוא האינסנטיב לתשלום על מנת שתהיה רשום.

אסא קלינג: עקרונית אסור לאדם לתת שירותים של עריכת פטנטים אם אינו רשום בפנקס.

אסא קלינג: בסיטואציה שאדוני מתאר אין מניעה שאדם שנה שלמה לא יהיה - - -

דוד רותם: אני בכלל לא מבין את העניין של המחיקה הזאת.

דוד רותם: לא שילמתי, אז אני מקבל עונש ואתה מוחק אותי מהפנקס?

דוד רותם: למה?

דוד רותם: בלשכת עורכי הדין גם קיים דבר כזה?

דוד רותם: תלכו לכל בעלי המקצועות, תגידו לי איפה זה מופיע.

נעמה מנחמי: מאחר שתיקנו לא מזמן, אפשר להגיד לכם מה השוואה.

נעמה מנחמי: בלשכת עורכי הדין לא מוציאים מהפנקס, אלא יש תשלום מוזל במשך שלושה החודשים הראשונים של השנה, לאחר מכן יש תשלום גבוה יותר.

נעמה מנחמי: ככל שהם צריכים לגבות חוב של עורך-דין שלא שילם, הם עושים את זה כחוב רגיל בהוצאה לפועל; לגבי שמאי מקרקעין, שזה התיקון שעשינו לאחרונה, עשינו תיקון דומה.

נעמה מנחמי: גם שם עד ה-31 במרץ הם משלמים אגרה מופחתת, לאחר מכן משלמים אגרה קצת יותר גבוהה.

נעמה מנחמי: אני חושבת שיש רק רישום אחד שבו יש משהו כמו 10% אגרה.

אייל אביטל: אין שום מנגנון שיש בו השעיה?

דוד רותם: אני לא מבין, זאת עבירה אתית?

דוד רותם: לא שילמתי, אז אתה לוקח לי את העבודה?

דוד רותם: מה קרה?

אסא קלינג: שנה לאחר מכן, אדוני?

אסא קלינג: אדם לא שילם שנה שלמה את האגרה, דהיינו, לא היה פעיל, אז לאחר שנה - - -

דוד רותם: לא אמרתי שהוא לא היה פעיל, הוא היה פעיל מאוד, הוא רק לא שילם לך את האגרה, אז תיקח ממנו - - -

נעמה מנחמי: הוא שכח.

דוד רותם: לא שכח, הוא בכוונה לא שילם.

נעמה מנחמי: לא היה לו כסף.

דוד רותם: היה לו כסף, עשה מיליונים – לא רוצה לשלם לך את האגרה.

אילת פלדמן: הרישיון לא בתוקף.

דוד רותם: הרישיון כן בתוקף, זה בדיוק העניין.

דוד רותם: מה קורה בלשכת עורכי-הדין שאני לא משלם את הרישיון?

אילת פלדמן: עד כמה שידוע לי בלשכת עורכי-הדין אכן אין מחיקה של הרישיון, אבל לשכת עורכי-הדין יכולה לפנות להוצאה לפועל ולגבות את התשלומים האלה.

דוד רותם: למה אתם לא יכולים?

דוד רותם: תעשו אחרת, האיש הזה יגיש בקשה, תגידו לו: אדוני, אנחנו לא מכירים אותך.

דוד רותם: תשימו את זה בצד, תמרחו אותו.

נעמה מנחמי: זה כמו למחוק אותו מהפנקס.

דוד רותם: לא למחוק אותו מהפנקס, אבל לעשות לו קשיים.

אילת פלדמן: למחוק מהפנקס, הכוונה היא שהרישיון לא בתוקף לשנה אחת.

אילת פלדמן: בשנה שלאחר מכן, הוא ישלם את האגרה, הוא יירשם בפנקס שוב, הוא לא צריך - - -

אסא קלינג: הוא לא צריך לעבור את הבחינות שוב.

נעמה מנחמי: איפה זה כתוב?

נעמה מנחמי: איפה זה מוסדר.

אילת פלדמן: הוא לא עובר את הבחינות מחדש, הוא לא צריך התמחות מחדש.

נעמה מנחמי: אם את מוחקת מישהו מהפנקס, אני לא בטוחה שאת יכולה להגיד שאת מוסיפה אותו בלי ההליך של הרישום שרשמת מלכתחילה.

דוד רותם: חבר'ה, הסעיף הזה מטריד אותי.

דוד רותם: אני לא רוצה לתת לכם 33% על איחור, אני לא רוצה לתת לכם את הסיפור של המחיקה הזאת.

נעמה מנחמי: בכל חודש, בשנה זה 400%, זה בעצם יותר, כי יש גם רבית דרבית.

דוד רותם: תחשבו על התקנה הזאת.

אייל אביטל: אדוני, אני רוצה להמחיש.

אייל אביטל: למשל ועדת הרכישות המשרדית של משרד המשפטים.

אייל אביטל: הסנגוריה הגישה עורכת-דין שהיא עורכת-דין עם רישיון כדין, אנחנו נדרשים לראות את הרישיון כדין, אבל לאחר שאותה עורכת דין החליטה מבחינה כזאת או אחרת, בין אם מצפונית או כל החלטה אחרת שהיא עשתה עם עצמה, הסנגוריה נדרשה להגיש את הבקשה מחדש, ואותה עורכת-דין לא היתה יכולה לייצג כעורכת-דין, כמובן מול, ולכן מבחינת האינטרס הציבורי אני חושב שכדאי להסתכל גם על הנושא של ניהול פנקס של רשמים.

דוד רותם: אין קשר בין התשלום לניהול העניינים.

דוד רותם: תאמין לי, גם אם לא הייתי משלם 30 שנה את רישיון לשכת עורכי-הדין הייתי נשאר אותו עורך-דין טוב שהייתי.

אייל אביטל: השאלה אם היית יכול לבוא לבית משפט ולטעון שאתה עורך-דין למרות זאת.

דוד רותם: אני יכול.

אייל אביטל: היית יכול לטעון?

דוד רותם: כן.

אייל אביטל: זאת אומרת, גם אני יכול?

נעמה מנחמי: אם אתה עורך-דין.

דוד רותם: אם תבוא לבית משפט ותגיד שאתה עורך-דין, כשתצא משם, אני מבטיח לך שיחכה מישהו מלשכת עורכי-הדין, ידאג שיעצרו אותך.

אייל אביטל: מישהו מלשכת עורכי-הדין.

דוד רותם: בוודאי.

דוד רותם: השגת כבוד המקצוע זה הדבר הכי חשוב שלשכת עורכי-הדין עוסקת בו.

אסא קלינג: אדוני, אני נותן כאן שירות לציבור – אני מנהל כאן

אסא קלינג: מרשם מי עורכי הפטנטים המוכשרים לתפקיד.

נעמה מנחמי: הוא עדיין עורך פטנטים.

נעמה מנחמי: השכלתו לא נעלמה.

דוד רותם: מה אתה אומר בעצם?

דוד רותם: לא שילמתי עבור הרישיון, אז פתאום אתה אומר לי: אתה מאבד את ההשכלה שלך, את הידע שלך, את הכול.

דוד רותם: לא, הוא לא מאבד.

דוד רותם: זה לא רישיון נהיגה.

נעמה מנחמי: גם רישיון נהיגה, כשאתה לא משלם, הוא לא פוקע.

דוד רותם: הוא כן פוקע.

דוד רותם: אם לא שילמת, עברה שנה, הרישיון פוקע.

נעמה מנחמי: זה לא שאין לך היכולות.

דוד רותם: אתה צריך לעשות טסט מחדש.

נעמה מנחמי: אתה צריך לשלם את האגרה מחדש.

אייל אביטל: אם עוצר אותך שוטר כשהרישיון לא בתוקף, זו עבירה.

אברהם מיכאלי: בגלל ההיבט התעבורתי.

אייל אביטל: 108 שקלים.

אסא קלינג: אדוני, אני אפנה אותך לתקנה 144, ששם מסדירים את זה, שאין צורך באמת להוכיח מחדש שאני יודע לערוך פטנטים אם חלפה תקופה.

נעמה מנחמי: הם גם הבקשה הזאת עולה 2,000 שקלים?

אסא קלינג: אין כאן אגרה.

נעמה מנחמי: יש הרי תקנה כללית שאומרת שמי שמבקש להשיג או לטעון טענות בפני הרשם, ישלם 2,000 שקלים.

דוד רותם: לא.

דוד רותם: את צריכה לבקש להירשם מחדש.

נעמה מנחמי: הוא מבקש לטעון טענות בפני הרשם, הוא יצטרך לשלם 2,000 שקלים.

אסא קלינג: במפורש ברור שאתה יודע כיצד לערוך פטנטים.

אסא קלינג: הטענה היא לא אם אתה יודע או לא יודע את העבודה.

אסא קלינג: יש כאן ניהול של מרשם מסוים, שאתה כנותן שירותים, זה המקום שבו אתה נמצא.

אסא קלינג: אתה לא יכול ליהנות מזה שכל הציבור יראה - - -

אברהם מיכאלי: אנחנו לא מאשרים את השלילה ואנחנו רוצים להוריד את הפיגורים.

אברהם מיכאלי: נמשיך הלאה.

אברהם מיכאלי: הסעיף הבא.

נעמה מנחמי: תקנה 143, פרסום רשימת עורכי הפטנטים – "(א) חודש לאחר המועד לתשלום האגרה השנתית יפרסם הרשם באתר האינטרנט את שמותיהם של עורכי הפטנטים ששילמו את האגרה במועדה".

נעמה מנחמי: נצטרך לתקן גם את זה, כי אם אנחנו אומרים שהזכות להיות רשם פטנטים לא קשורה לאגרה, יהיה צורך לתקן גם את תקנה 143.

אברהם מיכאלי: תכתבי שם אחד שלא שילם אגרה?

נעמה מנחמי: לא.

נעמה מנחמי: "יפרסם הרשם את שמותיהם של עורכי הפטנטים", נקודה.

נעמה מנחמי: לא צריך כן שילם אגרה או לא שילם אגרה, זה לא עניינו של הציבור.

שמרית גולן: תשאירי את הרשימה משנה שעברה.

נעמה מנחמי: נכון.

נעמה מנחמי: לא צריך את כל התקנה הזאת.

נעמה מנחמי: צריכה להיות רשימה, שכשמצטרפים אליה אנשים חדשים, מעדכנים אותה, והיא לא צריכה להתעדכן חודש לאחר - - -

אסא קלינג: בפועל ממציאים, כאשר הם רוצים לחפש עורך פטנטים, זאת הרשימה שהם הולכים אליה.

אסא קלינג: יש כאן שירות שניתן לציבור שהם יודעים מי פעיל.

אסא קלינג: חזקה שמי שמשלם - - -

אברהם מיכאלי: הוא פעיל, הוא רק לא שילם אגרה.

אברהם מיכאלי: אנחנו לא רוצים לשלול ממנו - - -

אסא קלינג: איך אני יודע?

אסא קלינג: הוא רומז לי?

אסא קלינג: הוא קורץ לי?

נעמה מנחמי: אני מופיעה בפנקס לשכת עורכי-הדין, גם אם איחרתי בתשלום האגרה, גם אם אני משלמת לא רק עד מרץ, אלא גם אם במאי נזכרתי לשלם, עדיין לא ימחקו אותי מהפנקס, אני עדיין לא פעילה.

נעמה מנחמי: אם לא הייתי עובדת ציבור, היו יכולים לפנות אלי.

אברהם מיכאלי: איך אני אעזור לכם לגבות את מה שמגיע לכם, צריך לחשוב על זה בכיוונים אחרים.

אסא קלינג: לא.

אברהם מיכאלי: מה "לא"?

אברהם מיכאלי: אתם שוללים ממנו את הזכות להיות עורך פטנטים, בגלל שהוא לא שילם אגרה.

אברהם מיכאלי: אתה אומר "יש לי קושי בגבייה.

אברהם מיכאלי: איך אני אגבה ממנו?

אברהם מיכאלי: " נחשוב ביחד איך אנחנו עושים את זה, ולא בשלילת הרישיון שלו.

אברהם מיכאלי: הבנתי מה הקושי, אני יודע.

אברהם מיכאלי: כמו שלרואה חשבון לא שוללים, כמו שלעורך-דין לא שוללים, גם לא לעורך פטנטים, לזה אנחנו צריכים להגיע.

אברהם מיכאלי: נחשוב ביחד איך אפשר להציק לו שהוא לא יהיה עורך פטנטים כשהוא לא משלם אגרה שנים.

אברהם מיכאלי: נחשוב על זה ביחד.

אברהם מיכאלי: מה עשינו עם ראיית חשבון?

נעמה מנחמי: לגבי עורכי-דין - - -

אברהם מיכאלי: עורך-דין שלא משלם חמש שנים, מה עושים לו?

נעמה מנחמי: עושים הוצאה לפועל.

אייל אביטל: אני רוצה להגיד לפרוטוקול שמשרד המשפטים לגבי רואי חשבון ומתווכי מקרקעין ושמאים מגיש תיקון לתקנות, למיטב ידיעתי - - -

נעמה מנחמי: הוא יגיש, הן לא עברו.

אייל אביטל: הן לא עברו, אני יודע.

אייל אביטל: אני רק אומר שזה הרעיון בגלל בעיה מאוד קשה, למשל של מתווכים שנותנים שירות לציבור ומטעים כאשר הם לא רשומים שנים ומחזיקים תעודה לא בתוקף.

אברהם מיכאלי: נדון בזה באופן עקרוני.

אברהם מיכאלי: יש היגיון בטענה הזאת שאנשים שמחזיקים רישיון לא משלמים אגרה למדינה.

אייל אביטל: אני רק מציין לכולנו שאנחנו בסך הכול משרתי ציבור בסיפור הזה, האגרה כאן היא מאוד זניחה, ועל כך צריך לחשוב.

אייל אביטל: נכון, זו מחשבה רחבה.

אייל אביטל: במקרה הזה אני לא בטוח בשימוש בהוצאה לפועל מול קהל של אנשי מקצוע שאתה מצפה מהם לקצת יותר, אפרופו אחריות ואפרופו ניהול עניינים עבור הציבור – אני לא בטוח שדווקא להפנות למדיוני, עם כמה שאני מחבב אותו - - -

אברהם מיכאלי: מדיוני הוא איש טוב.

אייל אביטל: הוא איש טוב, אבל זה כולל הליכים מכוערים ואגרסיביים, אני לא בטוח שעבור אגרה של 170 שקלים, לשלם למדיוני 300 שקלים רק עבור פתיחת תיק, נרצה לעשות את זה.

אברהם מיכאלי: אתה מבקש פה לעשות משהו שלא עשינו כלפי אחרים.

אסא קלינג: זה מצב קיים שהוועדה ביקשה לשנות.

אברהם מיכאלי: אתם מדברים כרגע על שלילת רישיון.

אברהם מיכאלי: זה המצב הקיים, שלילת רישיון?

אייל אביטל: זה לא שלילת רישיון.

אייל אביטל: זה מחיקה בתקופה שבה הוא לא משלם.

אברהם מיכאלי: אתה אומר שהגשתם גם לרואי-חשבון ושמאים, לכן נחזור גם לזה ונדון בזה ביחד בדיון עקרוני.

אייל אביטל: אנחנו מבקשים לא לגעת בזה לצורך העניין, עד שיהיה דיון בזה.

דורית ואג: אנחנו מבקשים שתי דקות הפסקה.

אברהם מיכאלי: אנחנו נותנים שתי דקות ונחזור עוד מעט.

אברהם מיכאלי: אנחנו מחדשים את הישיבה.

אברהם מיכאלי: סעיף 143.

אברהם מיכאלי: אמרנו שהרשימה נשארת אותה רשימה, ואת הדיון העקרוני נקיים - - -

נעמה מנחמי: צריך לדון בתקנה 142 ובתקנה 143 ביחד.

נעמה מנחמי: הם יבדקו ויחזרו אלינו.

אברהם מיכאלי: לגבי הדיון העקרוני איך לנקוט סנקציות נגד בעלי הרישיונות השונים שלא משלמים אגרה, כי יש בזה היגיון – המדינה לא יכולה לתת רישיון למישהו שהוא עבריין, הוא לא משלם אגרה – נדון בזה בדיון עקרוני אחר ונחיל את אותו דין.

שמרית גולן: בכל מקרה אנחנו רוצים לשנות את הרשומות לאתר אינטרנט.

אברהם מיכאלי: בבקשה.

אברהם מיכאלי: תביאו את זה לדיון עקרוני.

שמרית גולן: לא.

שמרית גולן: זה דיון לא עקרוני.

שמרית גולן: התיקון בתקנה 143 – מרשומות לאתר האינטרנט.

נעמה מנחמי: מאחר שאנחנו לא נוגעים בסעיף - - -

שמרית גולן: הדיון העקרוני יידחה ואנחנו לא נעכב את הדיון בתקנות האלה עד שיהיה דיון עקרוני בכל בעלי הרישיונות במדינה.

נעמה מנחמי: אנחנו גם לא נאשר את התקנות כפי שהן בצורה שבה הן נמצאות היום.

שמרית גולן: אנחנו לא יכולים להגיע לנוסח לפני שעשינו את הדיון העקרוני שמתייחס לכל בעלי המקצועות שמחזיקים רישיון.

נעמה מנחמי: ככל שהבנתי את עמדת היושב-ראש, הוא לא מתכוון לאשר את התקנות בצורה הזאת שבה יש מחיקה מהמרשם וקנס של 400% לשנה.

אברהם מיכאלי: זה אמרנו שלא נאשר בכל מקרה.

נעמה מנחמי: לכן לא יאושרו התקנות האלה, ולכן אין טעם - - -

אברהם מיכאלי: יכול להיות שנאשר את התקנה בלי זה, וכשיגיע הדיון העקרוני מתי שיגיע, נדון בזה בנפרד.

נעמה מנחמי: לא יגיע.

אברהם מיכאלי: מה העמדה שלנו לגבי רשומות?

נעמה מנחמי: אולי הם יסבירו את העמדה.

אברהם מיכאלי: למה אתם יורדים מרשומות?

שמרית גולן: זה כבר נעשה בחוק כמו שהסברתי בתחילת הדיון.

אברהם מיכאלי: כבר ביטלנו את הרשומות במשרד המשפטים?

שמרית גולן: לא את כל הרשומות, אבל - - -

נעמה מנחמי: חוק ההסדרים.

אברהם מיכאלי: אנחנו חוסכים בזה הרבה כסף, יש שם מחלקה שלמה.

נעמה מנחמי: בחוק ההסדרים יבטלו את כל הרשומות.

שמרית גולן: זה נובע מתיקון שכבר נעשה בחוק לפני שנתיים בערך.

שמרית גולן: הודעות ובקשות שמתפרסמות לפי חוק הפטנטים מתפרסמות כיום במסגרת יומן הפטנטים והמדגמים שמתפרסם כיום אחת לחודש.

שמרית גולן: העברנו מפרסום ברשומות לפרסום באתר האינטרנט.

שמרית גולן: החוק כבר עבר, יש עוד כמה תקנות כמו זו שמשמרות את המצב הנוכחי שבו ההודעה - - -

אברהם מיכאלי: מה עושים לגבי בעלי מקצועות אחרים?

אברהם מיכאלי: גם שם מפרסמים רק באתר האינטרנט ולא ברשומות?

אברהם מיכאלי: למה אתם עושים איפה ואיפה?

אברהם מיכאלי: עורכי פטנטים, האם הם אנשים חשובים או לא?

אברהם מיכאלי: אם הם חשובים, כמו שעושים רשומות לגבי בעלי מקצועות אחרים, תעשו גם כאן.

נעמה מנחמי: מה הכלל לגבי מתי רושמים ברשומות?

נעמה מנחמי: זו השאלה בעצם.

נעמה מנחמי: מתי מפרסמים ברשומות ומתי לא מפרסמים ברשומות?

שמרית גולן: כשזאת תקנה בעלת פועל תחיקתי, זה מתפרסם ברשומות.

שמרית גולן: כשנבדק העניין הזה לגבי הודעות ובקשות מכוח חוק הפטנטים ומכוח תקנות הפטנטים, הרעיון היה שללא תקנות בנות פועל תחיקתי, המידע לציבור מועבר בדרך אפקטיבית יותר דרך הפרסום באינטרנט, ולכן אין פגיעה בציבור.

שמרית גולן: זה ציבור מסוים, זה ציבור מומחה וזה ציבור שמקבל את המידע יותר טוב באופן הזה, ולכן זה אושר על-ידי משרד המשפטים.

אברהם מיכאלי: אני לא מבין מה זה "תחיקתי", כולם תחיקתיים, גם תקנות זה תחיקתי.

אייל אביטל: זה כבר אושר בחוק.

שמרית גולן: כמובן החוק אושר בוועדה זו, ואלה ספיחים.

אברהם מיכאלי: בחוק אישרנו שמספיק לפרסם באינטרנט?

שמרית גולן: כן.

נעמה מנחמי: באופן כללי?

נעמה מנחמי: גם לגבי עורכי פטנטים?

שמרית גולן: לדעתי העניין הזה מופיע רק כאן, לכן אנחנו מתקנים אותו כאן.

שמרית גולן: אם זה היה מופיע בחוק, אז החוק היה גובר.

אייל אביטל: זה המקום האחרון שזה מופיע בו עדיין, וזה זמן טוב לתקן את זה ולהתאים את זה לחוק עצמו.

אברהם מיכאלי: אם בחוק קבענו, אין לי - - -

נעמה מנחמי: בחוק קבענו כמה וכמה הסדרים, והם לא זה, שהפרסום שלהם הופך מפרסום ברשומות לפרסום באתר האינטרנט, אבל הנושא של עורכי הפטנטים לא תוקן בחוק.

נעמה מנחמי: יכול להיות שהוועדה לא תתנגד שיתוקן שזה יתפרסם באתר האינטרנט במקום ברשומות, אבל זה לא תוקן בחוק.

שמרית גולן: הסיבה שהיינו צריכים לתקן את החוק, מפני שיש חזקה, ולא יכולנו שמשהו יגבר על ההבנה שפרסום ברשומות זה צריך להיות בנייר.

שמרית גולן: זה לא כתוב בחוק, זה כתוב בתקנות.

שמרית גולן: כלומר, ההכרח שיוצא מזה שפרסום צריך להיות בנייר הוא כבר נמוך יותר, אבל אנחנו מתקנים גם את זה, כי זה כתוב בתקנות.

שמרית גולן: לגבי דברים שנאמר עליהם בחוק שהם חייבים להתפרסם ברשומות העברנו לאתר האינטרנט, אז אין שום סיבה שהוראה שהיא בדרג נמוך יותר, שהיא בתקנות, לא נוכל להעביר מהרשומות לאתר אינטרנט.

נעמה מנחמי: אני לא יודעת עדיין מה עמדתי לגבי עורכי הפטנטים ואיפה לפרסם אותם, אבל אני לא חושבת שזה קשור לשאלה האם זה פורסם קודם בחוק או בתקנות.

נעמה מנחמי: כלומר, אם אנחנו חושבים שזה צריך להיות ברשומות, זה צריך להיות ברשומות בלי קשר לשאלה איפה זה כתוב, אם זה כתוב בחוק או כתוב בתקנות.

שמרית גולן: הסיבה שזה היה כתוב רשומות בתקנות, שכל ההודעות והבקשות לפי החוק פורסמו ברשומות והפרסום היה אחיד.

שמרית גולן: זה הרי פורסם באותו כרך של יומן הפטנטים.

שמרית גולן: את יכולה לבדוק את זה לגופו של עניין.

שמרית גולן: כשאני חושבת על זה עכשיו לגופו של עניין, לגבי עורכי פטנטים, אין שום סיבה שזה יהיה דווקא ברשומות ולא באתר האינטרנט מאותן הסיבות שמניתי באוזניך קודם, שזו לא תקנה בעלת פועל תחיקתי, שמדובר בציבור מסוים מצומצם ומומחה, ושהמידע מגיע אליו בצורה יותר טובה באתר האינטרנט.

שמרית גולן: מהסיבות האלה אותן הצדקות גם קיימות לגבי רשומות עורכי הפטנטים.

אברהם מיכאלי: "יותר טובה" זה לא הנימוק לרשומות כן או רשומות לא, אנחנו שואלים שאלה עקרונית.

אברהם מיכאלי: אנחנו את הרשומות עדיין ממשיכים להחזיק, כי כך מפרסמים היום במדינת ישראל החלטות או חקיקה או דברים שדורשים פרסום.

אברהם מיכאלי: השאלה למה הגעתם למסקנה שפה בתקנות האלה נתקן דווקא עכשיו את העניין של עורכי פטנטים.

שמרית גולן: הסברתי את זה.

אברהם מיכאלי: את אומרת שיש תקדים.

שמרית גולן: זה כבר נעשה בחוק.

אברהם מיכאלי: אני רוצה לעזור לך להתקדם עם זה.

אברהם מיכאלי: יש תקדים, השאלה אם התקדים הזה עוזר להם פה או לא.

נעמה מנחמי: התקדים הוא תקדים לגבי משהו אחר.

שמרית גולן: אותם רציונלים קיימים גם כאן, כמו שהרגע אמרתי.

נעמה מנחמי: חלק מהרציונלים אכן מתקיימים גם כאן.

נעמה מנחמי: אני חושבת שהשאלה ששאל חבר הכנסת מיכאלי לגבי בעלי מקצועות אחרים מתי כן ומתי לא אולי תכוון אותנו יותר לתשובה.

אסא קלינג: עורכי-דין לא מתפרסם ברשומות.

אסא קלינג: לשכת עורכי-הדין עושה את הפרסומים שלה.

אברהם מיכאלי: אני חושב שכן.

אברהם מיכאלי: אני לא יכול להגיד בוודאות, אני חושב שכן.

נעמה מנחמי: אני חושבת שלא.

אברהם מיכאלי: אם לא, ההיגיון אומר שיהיו אותם פרמטרים על כל בעלי המקצועות.

אברהם מיכאלי: אם זה מה שמקובל שם, אין לי התנגדות לזה.

אברהם מיכאלי: זה הכול.

אברהם מיכאלי: נבדוק את הנקודה הזאת.

אברהם מיכאלי: אם זה עומד באותם פרמטרים של בעלי מקצועות אחרים, אין שום סיבה שפה עדיין נחזיק רשומות.

אברהם מיכאלי: יכול להיות שהגיע הזמן לבטל את הרשומות.

אייל אביטל: אני רוצה לתת לכם קצת פרופורציה לגבי מספר האנשים.

אייל אביטל: כשאנחנו מדברים על המינוח רשומות, אנחנו מדברים על כך שיש מנוי ולציבור הרחב אנחנו מציעים למי שרוצה לקנות כל אחד מהסוגים.

אייל אביטל: רק כדי לתת לכם פרופורציה, אנחנו מדברים על כך שהיקף הביקוש בציבור לקנות את המנוי, לצרוך את הרשומות, הוא בצלילה חדה כלפי מטה.

אברהם מיכאלי: אולי בעיריות חייבים לקנות את זה.

אברהם מיכאלי: כל ראשי הערים מקבלים בדואר.

אייל אביטל: בשנת ה-70' היו מזמינים כ-5,000 עותקים.

אייל אביטל: בתכלס היו קונים כ-2,000 עותקים.

אייל אביטל: אנחנו מדברים עכשיו על מאות בודדות, וזה בכלל מדינת ישראל.

אברהם מיכאלי: אני אתך בחשיבה שלך, ואם הדבר הזה הופך להיות לא ריאלי, נדון בזה, נבטל את זה, וניתן משהו חלופי במקום.

אברהם מיכאלי: זה לא דבר שהוא קודש הקודשים.

אברהם מיכאלי: פעם עשו את זה, היום יש כלים יותר טובים, אבל את זה לא עושים בתקנות ספציפיות, את זה עושים בהחלטה עקרונית שאחר-כך אנחנו יודעים שנחיל את זה על כל התקנות וכל הכללים.

אברהם מיכאלי: זה הכול.

נעמה מנחמי: בכל מקרה, אם אנחנו משווים למקצועות אחרים, אפשר להגיד שאין הכרח לפרסם ברשומות, על אחת כמה וכמה בענייני פטנטים, ששם באמת הציבור הוא ציבור מתוחכם, ולכן אפשר לקבל את זה.

אברהם מיכאלי: מקובל.

אברהם מיכאלי: בסדר גמור.

נעמה מנחמי: תקנה 145, פנקס הפטנטים – "אלה הפרטים שיירשמו בפנקס הפטנטים לענין כל פטנט: (1) השם, המען, ומען למסירת מסמכים בישראל של בעל הפטנט או בעל כל זכות בפטנט; (2) שם האמצאה, תאריך הבקשה, תאריך פרסום קיבול הבקשה לפי סעיף 26 לחוק, תאריך מתן הפטנט, תאריך מתן צו הארכה לפי החוק, ואם נדרש דין-קדימה - מדינת האיגוד שבה הוגשה בקשת החוץ, תאריך הגשתה ומספרה או סימן זיהוי אחר שניתן לה על ידי הרשות שאליה הוגשה; (3) אגרות חידוש ששולמו, תיקונים בפירוט הפטנט, פקיעת תוקף, פקיעת תוקף צו הארכה, החזר תוקף וביטול הפטנט; (4) מתן זכות קנין מלאה או חלקית בפטנט או שיעבודה, ושמו ומענו של מי שהזכות ניתנה לו ותאריך הנתינה; לענין פסקה זו, מתן זכות קנין - הענקתה, העברתה או תסיבתה של כל זכות בפטנט או מתן רשיון בו, בין ייחודי ובין לא ייחודי; (5) כל פרט אחר שנתבקש הרשם לרשמו, אם לדעתו יש לציבור ענין בפרסומו.

נעמה מנחמי: "

אברהם מיכאלי: מה השינוי בסעיף הזה?

נעמה מנחמי: לעורך-הדין טל בנד היתה בקשה להוסיף עוד דברים, כמו סטטוס.

טל בנד: ברשותכם, שתיים-שלוש הערות לסעיף הזה.

טל בנד: קודם כול, אנחנו מברכים על ההוספה של הפרטים שאתם כבר מוסיפים, אני חושב שזה משביח את האיכות של המידע שהציבור מקבל, והוא צריך את המידע הזה כדי לראות איך להתנהל.

טל בנד: שתי נקודות שאני חושב שכדאי לשקול להוסיף אותן: האחת זה הסטטוס של בקשות הפטנט או הסטטוס של פטנט שמצוי בהתנגדות.

טל בנד: זאת אומרת, אם הוא מצוי בהתנגדות, מי המתנגד.

טל בנד: האם זה פטנט שהוגשה לגביו בקשת ביטול, מי המבקש.

טל בנד: חלק מהמידע הזה מצוי היום, אם אני לא טועה באתר, כדי לדעת שזה מצוי בהתנגדות - -

אסא קלינג: בנסח.

טל בנד: - - או בביטול, אבל זה לא מידע מספיק שלם.

טל בנד: גם בסימני מסחר אני חושב יש אותו מידע.

טל בנד: לכן, אם אפשר, את הפרטים המעטים האלה להוסיף.

אסא קלינג: אם אפשר רק להבין, מה לא מספיק במידע הניתן היום שהוא ניתן מעבר לתקנות.

אסא קלינג: כתוב שהבקשה היא בהתנגדות, כתוב שהוגשה בקשת ביטול, איזה מידע נוסף אדוני מבקש?

טל בנד: מי המתנגד, מי המבטל.

אסא קלינג: שמות הצדדים?

טל בנד: כן.

טל בנד: אני חושב שזה יספק.

אסא קלינג: אני רק אציין שאני לא בטוח שהמערכות התפעוליות שלנו כרגע תומכות בזה באופן מיידי בבקשות כאלה.

אברהם מיכאלי: אם אתה רוצה להוציא את התיק הספציפי של ההתנגדות, אתה לא תוכל לבקש ולהוציא את זה בלי הנסח?

טל בנד: אפשר.

אברהם מיכאלי: האם אין כאן פגיעה בצנעה?

טל בנד: אין, הכול פומבי.

טל בנד: יש כאן שני דברים: האחד זה הסטטוס, שממילא מציינים באתר, אבל אם זה מצוין באתר, אין סיבה שזה לא יצוין בתקנות.

טל בנד: זה אותו רציונל שהיה לנו בסעיף 18.

אסא קלינג: נכון.

אסא קלינג: הנקודה היא השאלה עד כמה מידע צריך לפרט בנסח, מאחר שממילא לכשתיקון 12 ייכנס לתוקף כל המידע יהיה פתוח לעיון.

אסא קלינג: אם תרצה לבדוק מי המתנגד, תלך ותסתכל בתיק ותראה את כל הפרטים שרק תרצה, תראה גם בא-כוח.

טל בנד: האם גם תיק ההתנגדות יהיה סרוק באתר?

אסא קלינג: אכן, כן.

אסא קלינג: זה חלק מתיק הבקשה.

טל בנד: יכול להיות שאפשר יהיה להסתפק - - -

אברהם מיכאלי: לכן שאלתי אותך, עורך-הדין בנד.

אברהם מיכאלי: אם תכניס הכול לנסח, הנסח יהפוך לפנקס מאוד-מאוד מפורט.

טל בנד: אפילו אם לוקחים רק את מה שיש היום בנסח, שזה כולל את ההתנגדות והביטול, צריך שזה ישתקף גם בדרישה שבתקנות ולא שמחר מישהו ישנה את דעתו ויגיד שהוא מוחק את זה.

טל בנד: הלכנו לפי אותו היגיון כשדיברנו על דרישה לפי סעיף 18.

טל בנד: אני מזכיר לכם 18(1) ו-(2), שסעיף 18(2) מעוגן בחוזר רשם, והוועדה הכניסה את זה, בהסכמתכם, גם לנוסח החוק.

טל בנד: מה שאני מבקש זה שמה שממילא אתם מסוגלים מחשובית לתת לציבור ונותנים, שזה יהיה גם כתוב בתקנות.

אסא קלינג: אני רק אציין ש-145(5) שמתייחס לזה, "כל פרט אחר שנתבקש הרשם לרשמו, אם לדעתו יש לציבור ענין בפרסומו".

אסא קלינג: כך אנחנו נוהגים כבר כיום לגבי התנגדויות וביטולים.

אברהם מיכאלי: ההתנגדות נרשמת במלה או שאתם מפרטים?

אסא קלינג: "הוגשה התנגדות", זה מה שנאמר.

אברהם מיכאלי: הוא מבקש לפרט בשורה הזאת מי המתנגד וכו'.

טל בנד: זה מה שביקשתי.

טל בנד: לחילופין, אם זה יוצר קושי, אמרתי שלפחות את הסטטוס של ההתנגדות, שיהיה בין הפרטים שחייבים לפרסם.

טל בנד: מה שהרשם אומר לנו עכשיו שבפועל הוא עושה את זה, אבל אם מחליפו יחליט שהוא לא עושה את זה, הוא לא יעשה את זה.

אברהם מיכאלי: א', מקובל והגיוני שאם יש התנגדות שההתנגדות תירשם כדי שהמעיין ידע שיש התנגדות.

אברהם מיכאלי: אני חושב שההיגיון אומר שלא צריך לפרט הכול באותו נסח במקום, אלא אפשר עוד להיכנס לתיק.

אברהם מיכאלי: אתה אומר שהתיקון מאפשר לנו כל תיק להשוות, להבדיל מנסח מקרקעין שהיום אתה רואה עיקול, אתה לא מקבל את כל הפרטים בנסח, אתה הולך ומוציא תיק.

טל בנד: צמצמתי את בקשתי באופן שהפרט בתקנות יתייחס לסטטוס ההתנגדות ולציון - - -

אברהם מיכאלי: סטטוס מקובל והגיוני.

אברהם מיכאלי: שזה לא יהיה רשות, אלא שהרשם ירשום.

אברהם מיכאלי: לא רשאי, שהרשם ירשום כל סוג של פעולה.

אסא קלינג: במקום המלה סטטוס, אני מניח שנשתמש במלים "מצב הפטנט".

אברהם מיכאלי: במקום "הרשם לרשום" – לציין את הסטטוס של הבקשה.

טל בנד: הבקשה או הפטנט, לפי העניין.

נעמה מנחמי: איפה?

אברהם מיכאלי: סעיף 5.

טל בנד: תקנת משנה (5) זה תוספות של פרטים אחרים.

נעמה מנחמי: אני חושבת שהכוונה של עורך-הדין בנד היא לא להוסיף את זה בתקנת משנה (5).

אברהם מיכאלי: העיקר שיהיה ברור, שמה שמתאר את הסטטוס של הבקשה שיירשם כחובה.

נעמה מנחמי: עוךר-הדין בנד העביר נוסח.

אברהם מיכאלי: אנחנו לא מקבלים את כל מה שהוא העביר.

נעמה מנחמי: ברור שלא.

נעמה מנחמי: אנחנו לא מחויבים לקבל הכול, לפעמים אנחנו עושים את זה בטעות.

נעמה מנחמי: ..

אסא קלינג: מפנים את תשומת לבי וצודקים לגמרי, שתקנה 145 מתייחסת לפנקס הפטנטים.

אסא קלינג: פנקס הפטנטים מתייחס לפטנטים שניתנו לאו דווקא לבקשות פטנטים.

אסא קלינג: הבקשה שבהתנגדות היא עדיין בקשה והיא טרם פטנט.

טל בנד: הפנקס שלכם כולל בקשות עם פרטים לגבי בקשות והציבור צריך את הפרטים האלה.

נעמה מנחמי: אני חושבת שזה לא הפנקס לפי תקנה 145, אלא זה בתצוגה באתר.

אסא קלינג: זה המרשם.

אסא קלינג: המרשם שאנחנו מנהלים כסמכות מינהלית, מה שמוגש לנו.

אסא קלינג: לכן אני חושב שתקנה 145 אינה מתייחסת לסטטוסים שאדוני מבקש, למעט אולי בקשות ביטול.

יצחק אהרונוביץ': לא, בפרסום קיבול.

טל בנד: זה גם בקשה, זה גם בשלב של הבקשה.

אברהם מיכאלי: רגע-רגע, לאט-לאט.

טל בנד: אין עוד משהו.

שמרית גולן: יהיה בדיעבד המידע הזה - - -

אברהם מיכאלי: רבותי, בואו לא נדבר ביחד.

אברהם מיכאלי: מה שהוא אומר כרגע, אתה אומר שזה מופיע בפנקס אחר.

נעמה מנחמי: במרשם להבדיל מהפנקס.

אברהם מיכאלי: זה מופיע במרשם שמתנהל בנפרד?

אסא קלינג: פיזית זה אותו קובץ.

אסא קלינג: החלק הסטטוטורי של אותו מרשם הוא מה שכבר נרשם, דהיינו, תקנה 145 מתייחסת רק למה שכבר נרשם.

אסא קלינג: מה שלפני הרישום הוא מכוח פעולתנו כרשות מינהלית, ולמיטב ידיעתי, תקנו אותי אם אני טועה, אין חובה כזאת מפורשת בתקנות.

אסא קלינג: ברור שיש עלי חובה לנהל את זה - - -

שמרית גולן: - - - ביומן, בהודעות.

אסא קלינג: אני מנהל את זה כמרשם חי ושוטף.

אסא קלינג: אני לא אומר שזה מעבר לצורך, כי זה הצורך של הציבור, ואנחנו נותנים את השירות הזה.

אסא קלינג: מבחינת הכתיבה של התקנה, התקנה מתייחסת לפנקס לאחר מתן הזכות.

טל בנד: איפה מעוגנים הפרסומים הקיימים היום לגבי הסטטוס?

טל בנד: זה חלק מהיומן?

אסא קלינג: יש לך את היומן, 16, עכשיו יהיה גם 16א ו-26.

טל בנד: מה חוץ מזה, הפרסום האחר, למשל היום על הסטטוס?

טל בנד: הלוא בסופו של דבר הציבור צריך את המידע הזה.

אברהם מיכאלי: הוא רוצה לדעת את המידע הזה.

טל בנד: איך תקרא לו, זה לא חשוב.

אברהם מיכאלי: איפה יש פה הוראה מפורשת שיש חובה לפרסם את ההתנגדות?

אברהם מיכאלי: הוא רוצה את זה לדעת, הוא לא מתייחס לפטנט הרשום, הוא מדבר על הבקשה בדרך.

אסא קלינג: אנחנו קצת מדברים על משהו תיאורטי.

אסא קלינג: נכון לעכשיו, לאחר שייכנס תיקון 12 לתוקף, כל המידע הזה לגבי כל בקשה יהיה פתוח ממילא לעיון הציבור.

אסא קלינג: בקשה, שפורסם דבר הגשתה מכוח סעיף 16, נכנסת למרשם, וכל זה יהיה פתוח באופן אלקטרוני.

אסא קלינג: כלומר, כל המידע הזה יהיה זמין ויראו.

אסא קלינג: מי שייכנס אלקטרונית לתיק יראה את כל החומרים שהוגשו, יראה שורה שכתוב: הוגשה - - -

אברהם מיכאלי: איזו תקנה תתייחס לאותו מרשם, כך אתה קורא לו, לפי תיקון 12, שהוא כן יופיע?

אסא קלינג: סעיף 16א לחוק.

אברהם מיכאלי: זה לא סעיף 145.

אסא קלינג: לא, סעיף 145 הוא הפנקס, שמתייחס רק לאחר מתן - - -

אברהם מיכאלי: נעמה, האם תקנה 16 מספקת?

שמרית גולן: לא.

שמרית גולן: סעיף 16א לתיקון לחוק.

טל בנד: המידע לא יהיה זמין, כי אתם אומרים שאין חובה לפרסם את זה.

אסא קלינג: עד היום.

אסא קלינג: מה שעשינו היה מכוח המרשם כפעולתנו בתור רשות מינהלית.

אסא קלינג: בתיקון 12 כל המידע הזה יהיה פתוח לעיון הציבור.

טל בנד: עמדתכם כרגע שרק בקשה לביטול רלוונטית כאן?

אסא קלינג: כך נראה לי.

דוד רותם: 146.

טל בנד: ברשות אדוני, לא סיימנו את ההערות לתקנה 145.

טל בנד: אני באמצע.

דוד רותם: יש לך הערות?

נעמה מנחמי: אנחנו באמצע הדיון על ההערות.

טל בנד: הבנתי שעמדת הרשם היא שמה שאפשר להוסיף לתקנה 145 זה רק התייחסות לבקשה לביטול צו הארכה או ביטול פטנט, לא התנגדות.

אסא קלינג: הוגשה בקשה לביטול או הפטנט בוטל.

טל בנד: אם זה כל מה שאפשר להכניס, נצמצם לזה הערה אחת.

אברהם מיכאלי: הוא אומר שיהיה לך פנקס אחר.

טל בנד: אין פנקס אחר.

אברהם מיכאלי: לא, הוא אומר שלפי התיקון אתה תוכל - - -

טל בנד: לא, הוא אומר שאני אוכל לגשת ולראות הכול בעצמי.

טל בנד: אז למה צריך פה בכלל את הפנקס?

אברהם מיכאלי: צריך ליצור לגבי הבקשות שבדרך לוח אחר ששם יוכלו לראות.

אברהם מיכאלי: יש פטנטים רשומים ופטנטים שבדרך.

טל בנד: הערה נוספת לגבי אותו סעיף 145.

טל בנד: נדמה לי שבעבר ציינתם, אנשי רשות הפטנטים, שאתם מציינים לגבי פטנט שניתן על יסוד סעיף 17(ג), זאת אומרת, פטנט שניתן ללא בחינה, ובית המשפט כבר אמר שפטנטים כאלה צריך לבדוק אותם תחת זכוכית מגדלת.

טל בנד: איפה זה כתוב?

אסא קלינג: לא זכור לי שאמרנו את זה.

אסא קלינג: אולי מה שנאמר שלאחר פתיחת התיק לעיון, גם הנתון הזה ממילא יהיה פתוח.

טל בנד: זה כבר פטנט שניתן, למה הוא לא יהיה רשום בפנקס?

אסא קלינג: לא הבנתי את השאלה.

טל בנד: העובדה הרלוונטית שהוא לא נבחן, אלא ניתן לפי 17(ג).

שמרית גולן: זה לא רלוונטי בשלב של ההתנגדות.

דוד רותם: למה זה לא יופיע ב-145(2).

אסא קלינג: זה יופיע בתיק.

אברהם מיכאלי: לא, הוא אומר שיופיע - - -

טל בנד: יש פנקס, הגדירו מה הפרטים שיופיעו בפנקס, אותם פרטים חשובים.

דוד רותם: "שם האמצאה, תאריך הבקשה, תאריך פרסום".

טל בנד: כן, אדוני.

טל בנד: יש כאן רשימה שלמה של תנאים.

טל בנד: עכשיו מוסיפים להם עוד כמה תנאים.

טל בנד: והשאלה שלי, האם אפשר להוסיף גם את העובדה שהפטנט ניתן לפי סעיף 17(ג), זאת אומרת, הוא לא נבחן אף פעם.

טל בנד: זאת הערת אזהרה לציבור שאומרת שהפטנט הזה לא נבחן.

אסא קלינג: אני לא יודע מה טיבה של הערת האזהרה.

אסא קלינג: יש כאן פעולה של הבוחנים על-פי החוק.

אסא קלינג: אם תרצה שבמידה וסורבה הבקשה לפי סעיף 17(ג) והפעילו את 17(ד), האם גם את זה צריך לרשום?

אסא קלינג: אני חושב שחזקה שפטנט שנבחן הוא נבחן.

אסא קלינג: כמובן אפשר להסתכל על תיק הבחינה ולהשיג על מה שנעשה או לא נעשה.

אסא קלינג: אם נתחיל לכתוב את כל הדברים האלה בנסח הפטנט, בפנקס הפטנטים, אפשר לכתוב את כל סיפור הבחינה.

טל בנד: לא צריך להיסחף, אני לא ביקשתי 17(ד) ולא כלום.

טל בנד: פטנט שנבחן הוא נבחן, זה נכון.

טל בנד: הפטנט הזה, לפי 17(ג) לא נבחן.

דוד רותם: מי שירצה לדעת, ייכנס לפטנט הזה ויראה את התיק.

טל בנד: על זה אפשר להגיד, אדוני: לא צריך את הפנקס.

טל בנד: יש לנו כל הפרטים שמופיעים בסעיף 145 כולם בתיק.

טל בנד: הפנקס מרכז את אותם נתונים שרלוונטיים, כדי שמי שיסתכל לא יצטרך לעשות מחקרים.

אסא קלינג: זה העניין.

אסא קלינג: סעיף 145 הוא נוסח של מה שהיה לפני כן, לפני שכל התיק היה פתוח.

טל בנד: אז תמחק את סעיף 145.

אסא קלינג: אם יש צורך למחוק.

אסא קלינג: אולי יש מקום למחוק, אולי צריך לראות איך הציבור משתמש במידע שנעמיד לרשותו, ואולי כרגע זה קצת מוקדם מדי למחוק אותו.

טל בנד: התיק היה פתוח גם קודם, כי זה פטנטים שניתנו, אסא.

טל בנד: התיק היה פתוח והתיק נשאר פתוח ובכל זאת המחוקק מצא לנכון שיהיה פנקס, מעבר לתיק, שירכז את הנתונים.

טל בנד: בפנקס הזה נקבעו מה הנתונים הרלוונטיים, ועכשיו השאלה למה אי-אפשר להוסיף גם את הצ'ופצ'יק הזה של 17(ג).

אסא קלינג: אני חושב שזה כבר מעבר לצ'ופצ'יק, זה כבר נכנס להליך הבחינה – מה נעשה בהליך הבחינה.

טל בנד: אתם יודעים איך זה נעשה.

טל בנד: מה הקושי?

טל בנד: אצלכם הרי זה רשום אם זה לפי 17(ג) או לא.

שמרית גולן: השאלה אם זה נבחן או לא נבחן היא לא יותר חשובה לך בשלב הקיבול מאשר לאחר מתן הקיבול.

טל בנד: לא.

טל בנד: בפסקי דין בבית המשפט, בהליך - - -

אברהם מיכאלי: הוא אומר שבמקום לבוא מראש ולבחון כל דבר, שייבחן רק את התיק הזה.

אברהם מיכאלי: יש בזה היגיון.

דוד רותם: הלאה.

דוד רותם: עוד הערות?

נעמה מנחמי: אתה לא מקבל?

שמרית גולן: היתה הערה נוספת של עורך-הדין טל בנד לגבי המינוח "מדינת האיגוד" שמופיע בפסקה (2).

שמרית גולן: תיקנו את זה בחוק, אני חושבת, ל"מדינה חברה".

נעמה מנחמי: איפה זה?

שמרית גולן: בסעיף 145(2).

נעמה מנחמי: אוקיי.

נעמה מנחמי: מה ההחלטה לגבי בקשתו של עורך-הדין בנד לגבי 17(ג)?

דוד רותם: הם אמרו שהם יחשבו.

שמרית גולן: אנחנו נשקול את זה.

שמרית גולן: נחזור עם תשובה.

דוד רותם: הם ישקלו ונראה.

דוד רותם: אנחנו ממילא לא גומרים היום.

דוד רותם: צריך עוד כמה ישיבות רציניות עד שנגמור את זה.

אברהם מיכאלי: אני חושב שנקים בכנסת ועדה לפטנטים.

נעמה מנחמי: נראה שוועדת החוקה הפכה להיות ועדה לפטנטים.

דוד רותם: אני חושב שאפשר להעביר את זה ללשכת היועץ המשפטי של הכנסת, והם יעשו הכול.

דוד רותם: ..

נעמה מנחמי: אולי לוועדת הכלכלה.

נעמה מנחמי: אני חושבת שהם זמינים בימים אלה.

דוד רותם: זה רעיון טוב.

דוד רותם: לוועדת הכלכלה צריך להעביר את זה.

דוד רותם: ..

נעמה מנחמי: 146(א), רישום שינויים – "בקשה לרשום שינויי פרטים כאמור בתקנה 145(1) תוגש לרשם ויפורטו בה נימוקי הבקשה ויצורפו אליה ראיות לתמיכת הבקשה וכן האגרה שנקבעה, ורשאי הרשם לדרוש פרטים או ראיות נוספים להנחת דעתו כי אכן יש לרשום את השינוי המבוקש; הוגשה בקשה כאמור לתיקון טעות סופר, לא תיגבה אגרה בגינה".

דוד רותם: גם פה אתם צריכים שניים?

אסא קלינג: לעניין ההעתקים, נוריד העתק אחד גם כאן.

נעמה מנחמי: 148 – "בקשה לקבלת נסח מאושר מהפנקס תוגש בכתב ותצורף אליה האגרה שנקבעה.

נעמה מנחמי: " האגרה עומדת על 43 שקלים.

דוד רותם: כמה עולה נסח בטאבו?

אברהם מיכאלי: הנסח עולה יותר מ-60 שקלים היום.

דוד רותם: יותר מ-60 שקלים.

נעמה מנחמי: מאחר שהם בדרך כלל מבקשים אגרה אחת על ההעתק ועוד אגרה אחת על הנסח, כבר יוצא להם 90 שקלים.

דוד רותם: גם בטאבו זה כך.

נעמה מנחמי: תקנה 149, תיקון רשומות ומסמכים – "(א) בקשה לתיקון כל רשומה או מסמך שאין לגביה הוראה במקום אחר בחוק או בתקנות אלה, תוגש לרשם בעותק אחד" - נכון?

אסא קלינג: כן.

נעמה מנחמי: "- - - בצירוף האגרה שנקבעה ויפורטו בה התיקון המבוקש ונימוקי הבקשה; נוכח הרשם כי ראוי להתיר את התיקון, יפעל לפי הוראות תקנה זו.

נעמה מנחמי: " 233 שקלים האגרה.

דוד רותם: הלאה.

נעמה מנחמי: פרק א'1: פרסום באתר האינטרנט.

נעמה מנחמי: תקנה 149א – "נקבעה חובה בחוק או על פיו לפרסם מידע באתר האינטרנט, יפורסם המידע באתר האינטרנט האמור בסעיף 166א לחוק".

נעמה מנחמי: סעיף 149ג – יימחק – "מידע שפורסם כאמור בתקנה 149א יועמד לעיון הציבור בפורמט אלקטרוני בספריית לשכת הפטנטים.

נעמה מנחמי: "

נעמה מנחמי: 152, בקשה להשמיע טענות – "המשיג שנמסרה לו תשובה לפי תקנה 151 רשאי, תוך חודש מיום שנמסרה לו התשובה כאמור, לבקש להשמיע טענותיו בפני הרשם; ביקש כך, יועיד לו הרשם מועד לשמיעת טענותיו ויודיע לו על כך לפחות עשרה ימים מראש, וזולת אם המשיג הסכים למועד קצר יותר".

נעמה מנחמי: גם כאן האגרה היא 2,000 שקלים.

דוד רותם: יוצא מן הכלל.

נעמה מנחמי: הפרק הבא עוסק באמצאות ביטחוניות, ולא נגענו בו מאחר שהמתנו לתיקון 10, כנ"ל לגבי אמצאות בשירות.

נעמה מנחמי: יכול להיות שלא כדאי כרגע לגעת בהן.

דוד רותם: אנחנו נעצור פה.

נעמה מנחמי: רק דבר אחד.

נעמה מנחמי: מועד הערעור – "191.

נעמה מנחמי: ערעור על החלטה על פי החוק או תקנות אלה, שניתן לערער עליה בפני בית המשפט" – זה תיקון טכני, "יוגש" ולא "תוגש" – "יוגש תוך חדשיים מתאריך ההחלטה".

שמרית גולן: בסעיף 202א היה תיקון טכני.

נעמה מנחמי: זה תיקון של "בקניין" במקום "קניין".

נעמה מנחמי: עוד תיקון שעשינו, זה בתוספת הראשונה, תיקנו את הכתובת של רשות הפטנטים, שכבר אינה נכונה, רק כדי שלא יישלחו הודעות למקום הלא נכון, ואז הרשות תהיה אשמה באי-הגעתה של הבקשה.

דוד רותם: אנחנו נצביע על זה בישיבה הבאה.

דוד רותם: בינתיים נשכנע את המתנגדים פה להפסיק להתנגד.

נעמה מנחמי: בינתיים משרד המשפטים יבדוק שני דברים שנבקש לבדוק.

נעמה מנחמי: האחד זה 142 ו-143, והדבר הנוסף, הנושא של הסטטוס ב-145.

דוד רותם: תודה רבה.

דוד רותם: להתראות.