ועדת הכספים, כנסת 18, פרוטוקול מספר 1088, 2012-05-16 09:15

משה גפני: בוקר טוב.

משה גפני: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים.

משה גפני: על סדר היום אישור דרך הפרטת חברת נמל אילת בע"מ ("החברה") - לפי סעיף 59ב(ח) לחוק החברות הממשלתיות ואישור צו רשות הספנות והנמלים (הכרזה על אינטרסים חיוניים למדינה בחברת נמל אילת בע"מ), התשע"ב-2012.

משה גפני: מי מציג את הנושא?

מאיר שמרה: מאיר שמרה, משנה למנהל רשות החברות ומנהל יחידת ההפרטה.

מאיר שמרה: אנחנו הגענו לוועדה על מנת לבקש לאשר את דרך ההפרטה כמתחייב בחוק ושנית, אישור צו אינטרסים חיוניים בהתאם לחוק.

מאיר שמרה: שני הדברים האלה נדרשים לקראת ביצוע הליך ההפרטה.

מאיר שמרה: אני רוצה לתת קצת רקע לגבי התהליך הזה בכלל, היכן הוא התחיל, מה המקור שלו והיכן אנחנו נמצאים.

מאיר שמרה: בשנת 2005 הוחלט לבצע רפורמה בנמלים.

מאיר שמרה: התוצאות של הרפורמה הן ביטול רשות הנמלים, הקמת ארבע חברות ממשלתיות שזה בעצם שלושת חברות הנמל – נמל אשדוד, חיפה ואילת – הקמת חנ"י והקמת רשות הספנות והנמלים.

מאיר שמרה: המטרה הייתה ליצור הפרדה בין פיתוח הנמלים על ידי חברת חנ"י והפעלת הנמלים על ידי חברות הנמל אשר הרגולטור מעל הוא רספנ"ת/משרד התחבורה.

מאיר שמרה: הכוונה הייתה ליצור את אותו חיץ ולקבוע שהבעלות במקרקעין והבעלות בקרקע היא של חנ"י ואילו הזכות להפעיל היא של חברות הנמל.

מאיר שמרה: אלה העיקרים.

מאיר שמרה: אפשר להרחיב ולומר עוד הרבה דברים אבל אני אתמקד בדברים שחשובים לענייננו.

מאיר שמרה: באותה רפורמה נחתמו גם הסכמים עם העובדים.

מאיר שמרה: ההסכמים האלה צפו פני עתיד מבחינת הליך ההפרטה.

מאיר שמרה: הם דיברו על הפרטה של שלושת חברות הנמל.

מאיר שמרה: לגבי חברות נמל אשדוד וחיפה דיברו על הפרטה חלקית ולגבי נמל אילת הייתה אפשרות של המדינה, לאחר חמש שנים מביצוע הרפורמה – זה אומר בשנת 2010 ואילך – להפריט את נמל אילת.

מאיר שמרה: לצורך כך נחתמו שלושה הסכמים עם העובדים ביניהם הסכם קיבוצי עם העובדים.

משה גפני: כמה עובדים מועסקים בנמל אילת?

מאיר שמרה: 128 עובדים.

משה גפני: מי מייצג כאן את העובדים?

אבי אדרי: אנחנו.

אבי אדרי: אני איגוד עובדי התחבורה בהסתדרות.

אבי אדרי: הוועדים נמצאים כאן.

אלון וייס: אני מוועד עובדי נמל אילת.

אלון וייס: אני ועד העובדים.

משה גפני: אתם מסכימים להפרטה.

אבי אדרי: אנחנו מסכימים להפרטה אבל יש דברים לא גמורים.

משה גפני: תכף נשמע אתכם.

משה גפני: אם הייתם אומרים שאתם מסכימים, הייתי נותן לו לסיים את דבריו.

ציון פיניאן: הם מסכימים אבל הבעיה היא איך.

משה גפני: מכיוון שאתם אומרים שיש דברים שצריך לסכם, אתם תדברו אחריו.

מאיר שמרה: קיצורו של דבר.

מאיר שמרה: בתהליך הרפורמה נקבע בסעיף 16(3) שהעובדים תומכים בתהליך ההפרטה ובלבד שהוא יתבצע בהליך שהוסכם, שזה מכירה פרטית.

מאיר שמרה: בסעיף 16(3) הם התחייבו לשקט תעשייתי ולתמוך בכל תהליך ההפרטה.

מאיר שמרה: ועדת שרים לענייני הפרטה ב-6 בדצמבר 2010 כמתחייב קיבלה החלטת הפרטה בתיאום גם עם ההסתדרות וארגון העובדים.

מאיר שמרה: מה אנחנו מוכרים בהתאם להחלטת ההפרטה.

מאיר שמרה: אנחנו מוכרים את מניות חברת הנמל כאשר הזכות במקרקעין נשארת בידי המדינה/חנ"י.

מאיר שמרה: אנחנו בעצם נותנים רישיון וזכות הפעלה לחברת הנמל להפעיל את הנמל למשך 15 שנים פלוס אופציה לעשר שנים נוספות.

מאיר שמרה: המטרה של הטרנזקציה הזאת היא מכתב ההסמכה עם ה-15 פלוס 10 שזה בעצם להשביח את הנמל, לייצר תחרות בתחום הנמלי ולוודא שאותו רוכש יכניס ויפתח פעילות חדשה של מכולות ויפתח את הנמל לטובת סחר החוץ של מדינת ישראל.

מאיר שמרה: זאת המוטיבציה המרכזית של ההפרטה הזאת.

מאיר שמרה: מבחינת העובדים.

מאיר שמרה: אני רוצה להדגיש שמבחינת העובדים למרות שהעובדים – כפי שאבי אדרי יודע – מחויבים לשקט תעשייתי, ובתיאום ובהסכמה עם העובדים אנחנו לפני יותר משנה נכנסנו למשא ומתן מכיוון שעלו סוגיות של אף על פי שנחתם הסכם ב-2005 שמחייב אותם לשקט תעשייתי, היה חשש של העובדים מפני ביטחון תעסוקתי וסוגיות כאלה ואחרות.

מאיר שמרה: אנחנו ניגשנו למלאכה, ישבנו ועיגנו מספר דברים בתיאום עם ארגון העובדים.

מאיר שמרה: למשל, הקבינט הכלכלי-חברתי לפני כשלושה שבועות קיבל החלטה - שאי אפשר לשנות אותה אלא בהסכמת ההסתדרות - לייצר רשת ביטחון לעובדים.

מאיר שמרה: הדבר הזה בוצע.

מאיר שמרה: דבר שני שבוצע הוא שגובשה בהסכמה טיוטה של הסכם קיבוצי שמאריך את ההסכם הקיבוצי הקיים לפחות בחמש שנים ולגבי מנגנון הפיטורים שנותן לחלק מהעובדים זכות לפרוש רק בגיל 67, זאת המשמעות שלו, הארכנו אותו לעולם ועד או עד יציאת אחרון העובדים שיש לו את הזכות הזאת וכהנה וכהנה.

מאיר שמרה: המשמעות של הדברים היא שאנחנו הגענו עם העובדים מבחינתנו להסכמות גורפות.

מאיר שמרה: נתנו את מה שאנחנו חושבים שאפשר לתת במסגרת השקט והביטחון התעסוקתי ואני חושב שבאחריות מלאה גם ההסתדרות חתרה בעצם לא לדבר עכשיו על דברים של תוספות שכר וכהנה וכהנה כי זאת לא הייתה הבעיה בנמל כמו שאנחנו יודעים אלא באמת לייצר את השקט התעשייתי.

מאיר שמרה: על אף כל זה אני רוצה לומר עוד משפט.

מאיר שמרה: בדינאמיקה של הדברים מעת לעת צצים ועולים לצערי דברים חדשים למרות שלא היינו מחויבים לפתוח שום דבר.

מאיר שמרה: אנחנו התכנסנו ביום שני וחשבתי שהגענו לסיכום מסוים שמעגן את החששות של העובדים אפילו שהדברים לכאורה נסגרו בהסכם כדת וכדין ב-2005 ויש מחויבות לשקט תעשייתי, ואני חושב שהמחויבות של ההסתדרות חקוקה בסלע ואני חושב שגם ציבורית נכון שיעמדו מאחוריה, אבל בכל זאת, כדי שהדברים יעבדו בצורה חלקה, חשבנו שראוי ונכון – ואני עדיין חושב ועד לפני חמש דקות הייתי בטוח שהדברים סגורים וחלוטים – ואני מצטער מאוד לשמוע שלא כך הם פני הדברים.

מאיר שמרה: מבחינתנו הדברים בוצעו בלב שלם ובאמונה שלמה על מנת שגם העובדים ירגישו בנוח עם התהליך הזה.

מאיר שמרה: התהליך הזה לא לוקח מהעובדים שום זכויות, ואני רוצה להדגיש זאת, אלא להפך, נותן להם יותר זכויות.

מאיר שמרה: ההסכמים הקיבוציים מועתקים כדת וכדין.

מאיר שמרה: אנחנו לא מפריטים כאן את המקרקעין.

מאיר שמרה: לא מדובר כאן במישהו שיכול לעשות מה שהוא רוצה - יושבים כאן

מאיר שמרה: גם נציגי משרד התחבורה ומשרד המשפטים – אלא בגוף שנכנס אך ורק להפעיל את הנמל לתקופה קצובה.

מאיר שמרה: רשת הביטחון שנתנו לעובדים אומרת – מצב שמעולם לא קרה – שבמצב שאותו רוכש של הנמל קורס חס וחלילה או יש מצב שהוא מתקשה להפעיל את הנמל והמדינה נכנסת בעליו, המדינה לוקחת אחריות על העסקת העובדים ברמה של אחריות משפטית והעובדים יודעים את זה.

מאיר שמרה: כבוד יושב הראש, לאורך הדרך צצות ועולות סוגיות.

מאיר שמרה: העובדים רוצים ביטחון ולמשל התברר שיש להם תביעה לגבי ניקוי שולחן, מה שמכונה ניקוי שולחן.

מאיר שמרה: יש להם תביעה בבית הדין לעבודה לגבי תוספות שכר בעשרים השנים האחרונות.

מאיר שמרה: הם חושבים שפירשו את ההסכמים אתם לא בצורה נכונה.

מאיר שמרה: הנהלת הנמל מאידך חושבת בדיוק הפוך והיא גם הגישה חוות דעת לבית המשפט שהיא חושבת שדרישת העובדים קלושה ואין סיכוי שתתקבל.

מאיר שמרה: הדבר הזה מתברר בבית הדין וזה בסדר גמור.

משה גפני: הבנתי.

משה גפני: אל תדבר בשם העובדים כי הם ידברו בעצמם.

משה גפני: אני רק רוצה לדעת משהו אחר שלא קשור לעובדים.

משה גפני: למה אתם מפריטים את הנמל?

מאיר שמרה: בדיוק מהסיבה שאמרתי.

משה גפני: אתה אומר שהכל נשאר אותו הדבר, זכויות העובדים לא נפגעות, המקרקעין נשארים בידי המדינה, אז מה איכפת לך להמשיך ולהפעיל?

משה גפני: החנות עומדת שלושים שנים ולמה להזיז אותה?

מאיר שמרה: התשובה היא מאוד פשוטה.

מאיר שמרה: אנחנו רוצים הנהלה שבאה מהמגזר הפרטי שהמומחיות שלה היא בהפעלת נמלים, שיש לה יכולת.

משה גפני: אתה הממשלה.

מאיר שמרה: אני מסביר.

מאיר שמרה: כשיש ניהול של גוף שבשרשרת הערך יש לו יכולת להביא קווי ספנות והוא מתחייב בכתב ההסמכה.

מאיר שמרה: אחד התנאים, בכתב ההסמכה יש תחנות בדיקה.

מאיר שמרה: אנחנו למעשה נותנים רישיון למפעיל.

שכיב מוראד שנאן: מי הזוכה המאושר?

מאיר שמרה: אני תכף אסביר.

מאיר שמרה: יש כאן בכתב ההסמכה תחנות בדיקה.

משה גפני: הממשלה לא יכולה לעשות את זה?

מאיר שמרה: לא.

מאיר שמרה: היא לא עשתה את זה.

מאיר שמרה: עובדה שהיום בנמל אילת אין פעילות של מכולות בכלל.

שכיב מוראד שנאן: זה שהיא לא עשתה את זה לא אומר שהיא לא יכולה לעשות את זה.

מאיר שמרה: היא יכולה לעשות הכול.

מאיר שמרה: המדינה יכולה לעשות הכול.

מאיר שמרה: עובדה שבניהול של חברה ממשלתית היום הדברים האלה לא קרו.

מאיר שמרה: אנחנו נותנים צ'אנס למגזר הפרטי.

מאיר שמרה: אם המגזר הפרטי ייכשל במלאכה הזאת, יש תחנות יציאה ואז המדינה נכנסת בנעלי המפעיל.

מאיר שמרה: זה כתוב בכתב ההסמכה ויתקנו אותי חבריי ממשרד התחבורה אם אני טועה.

מאיר שמרה: אנחנו רוצים לתת צ'אנס למגזר הפרטי למנף את פעילות הנמל ואנחנו בודקים את זה כאשר יש תחנות בדיקה.

מאיר שמרה: אם הדברים לא יתבצעו, אנחנו בהחלט נחזיר את המצב לקדמותו.

מאיר שמרה: זה לא שאנחנו מפריטים את זה לעולם ועד.

מאיר שמרה: לגבי מי מועמד לרכוש את הנמל.

מאיר שמרה: אנחנו התחלנו תהליך באפריל 2011 ואנחנו נמצאים היום לקראת סוף התהליך.

מאיר שמרה: יש חמישה מתמודדים שנמצאים לקראת קו הגמר והרצון שלנו הוא לסיים את התהליך כי התהליך הזה מתבדר וממשיך למעלה משנה.

מאיר שמרה: זה אחד התהליכים הכי ארוכים - אני כבר שמונה שנים בתפקיד הזה – כאשר ברמה העסקית התהליך הזה מתמשך ומתמשך.

מאיר שמרה: אני לא מאשים רק את העובדים, היו גם דברים אחרים בתוך התהליך הזה שהיו צריכים לסדר אותם כמו למשל את הנושא של צו אינטרסים חיוניים כאשר הרבה גורמים היו מעורבים בתהליך הזה, למשל הנושא של הבלעדיות שיש לנמל אילת על כלי רכב מהמזרח.

מאיר שמרה: הדברים האלה לקחו זמן ואנחנו נמצאים כאן אחרי שאישרנו את כל הדברים ביחד עם כל גורמי המדינה לרבות עם ארגון העובדים.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: חבר הכנסת שנאן, אתה רוצה להתייחס?

שכיב מוראד שנאן: כן.

שכיב מוראד שנאן: מה המדינה מקבלת כתוצאה מההפרטה.

מאיר שמרה: קודם כל, המדינה מקבלת את המחויבות של אותו זכיין לפתח את הנמל ולהכניס פעילות של מכולות.

מאיר שמרה: בכתב ההסמכה יהיו כמויות ומחויבות שלו לבצע כחלק מהזכייה שלו בתהליך הזה.

מאיר שמרה: מעבר לזה, המדינה תקבל את התוצאות של אותם מתמודדים לגבי כמה הוא מוכן לשלם על כתב ההסמכה.

משה גפני: אמרת שאתה רוצה להודיע משהו.

משה גפני: בבקשה.

משה גפני: אנחנו עושים הפסקה לרגע.

שכיב מוראד שנאן: אני מבקש להודיע שהבוקר קיימתי פגישה עם רשות הגז הלאומית וקיבלתי מהם סקירה מעניינת ומאוד מקיפה על הפעילות שלהם.

שכיב מוראד שנאן: שמחתי מאוד להכיר את הפעילות ואת החשיבות של הרשות הזאת.

שכיב מוראד שנאן: סיכמתי אתם שבמסגרת קליטת העובדים החדשים יוקצו – שכחתי לסגור את הנושא של החרדים – שני תקנים מתוך שמונת התקנים הקיימים כרגע לטובת בני מיעוטים.

שכיב מוראד שנאן: לכן אני מסיר את הרביזיה ומבקש שההודעה תירשם בפרוטוקול כך שהם גם יהיו מחויבים לביצוע.

משה גפני: בסדר גמור.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: לפני שנשמע את העובדים, יש מישהו מחברת נמל אילת שרוצה להתייחס?

משה גפני: משרד התחבורה?

משה גפני: חברת נמל אילת?

גדעון גולבר: גדעון גולבר, סמנכ"ל.

משה גפני: אתה סומך את ידיך על מה שאמר מר שמרה?

גדעון גולבר: כן.

גדעון גולבר: אני רוצה להוסיף משהו.

גדעון גולבר: בנמל אילת גלום פוטנציאל אדיר.

גדעון גולבר: לדעתי מדינת ישראל לא יכולה לנהל את הפוטנציאל הזה ולהאדיר אותו.

משה גפני: מצחיק אבל אני מבין.

גדעון גולבר: זה מצחיק, אבל אנחנו מודעים לזה.

גדעון גולבר: יש הרבה חברות שלצערנו המדינה לא יכולה לנהל אותן.

שי חרמש: הנמל גדול על המדינה.

גדעון גולבר: אני חושב שגורם פרטי, יזם פרטי, יכול לנצל את הפוטנציאל.

משה גפני: אתה מסכים עם מר שמרה.

גדעון גולבר: כן, אבל חשוב להדגיש את זה.

משה גפני: הדגשת.

משה גפני: תודה.

משה גפני: משרד התחבורה.

משה גפני: אתה בעד.

משה גפני: זאת אומרת, המדינה לא יכולה להפעיל את נמל אילת ועדיף שהוא יופרט וילך לגורם פרטי.

עופר אליישר: כן.

עופר אליישר: יש כאן תועלות לנמל ולמשק.

עופר אליישר: יש כאן פוטנציאל אדיר.

משה גפני: משרד האוצר?

סיגלית ברקאי: אני מהלשכה המשפטית במשרד התחבורה.

משה גפני: אתם בעד.

סיגלית ברקאי: כן.

סיגלית ברקאי: אני רוצה להוסיף שחוק רשות הספנות והנמלים במבנה שלו גם קובע שהפעלת הנמלים תהיה על ידי חברות שיוסמכו על ידי השרים.

סיגלית ברקאי: במקור הן הוכרו כחברה ממשלתית אבל זה מעין הוראת שעה.

משה גפני: מה יעשו החברות האלה?

סיגלית ברקאי: הן יפעילו את הנמלים.

משה גפני: עוד יותר מצחיק.

משה גפני: הן צריכות להיות מוסמכות על ידי השרים.

סיגלית ברקאי: כן.

סיגלית ברקאי: זה המבנה של החוק.

סיגלית ברקאי: זאת הייתה מהות הרפורמה ב-2005.

משה גפני: משרד האוצר.

מאיר שמרה: משרד האוצר הוא למעשה אנחנו.

משה גפני: כן, אבל הם צריכים לומר.

משה גפני: רשות ההגבלים העסקיים, אתם בעד או נגד?

יונתן צוויקל: לנו אין עמדה בעד או נגד התהליך.

משה גפני: אבל מבחינת ההגבלים העסקיים אין בעיה.

יונתן צוויקל: בסופו של התהליך יידרש אישור מיזוג.

יונתן צוויקל: מאחר שמדובר ברכישה, יידרש אישור מיזוג.

משה גפני: עכשיו הגענו לחלק הדרמטי.

משה גפני: העובדים.

מאיר הלר: אנחנו מטעם השכנים, טעם קצא"א.

משה גפני: הולך להיות לכם עכשיו יושב ראש רציני.

מאיר הלר: גם היושב ראש הנוכחי הוא רציני.

משה גפני: גם היושב ראש הנוכחי רציני וגם הולך להיות לכם יושב ראש רציני.

ציון פיניאן: אלוף בצה"ל.

מאיר הלר: אנחנו שכנים.

מאיר הלר: למעשה אנחנו לא שכנים אלא ממש צמודים.

משה גפני: אתם נגד?

מאיר הלר: יש שם שטח יבשתי והשטח הימי משותף.

מאיר הלר: אין לנו שום בעיה עם הפרטה ואנחנו מקווים שהנמל יתפתח ויצמח.

שכיב מוראד שנאן: איך פתאום לכולם אין בעיה עם הפרטה?

שכיב מוראד שנאן: מה קורה כאן?

ציון פיניאן: הרב גפני, תעבור להצבעה.

מאיר הלר: לנו יש בעיה.

מאיר הלר: נדמה לי שבצו האינטרסים החיוניים לא נכנסה הגנה על האינטרסים של קצא"א והאינטראקציה שלה עם חברת נמל אילת.

מאיר הלר: קצא"א נזקקת ונסמכת על שירותים, למשל שירותי גוררות סירות ויש אינטראקציה מאוד צמודה שם אבל הנושא הזה לא מעוגן.

מאיר הלר: החשש הוא שאם ייכנס גורם פרטי ולא המדינה שעד עכשיו ידענו להסתדר אתה בכלים הרגילים, יהיה מצב שגורם פרטי בעצם יוכל להכתיב לקצא"א או לנמל נפט חשוב של מדינת ישראל – ואולי בעתיד מקווים גם שיהיה נמל גז, נמל LNG – את הפעילות וזה דבר לא רצוי וצריך להגן עליו ולהסדיר אותו לפני שמתקדמים עם הנושא הזה.

משה גפני: תכף נשמע תשובה להערה הזאת.

משה גפני: משרד הביטחון.

ענבל גלעדי: אנחנו ליווינו את התהליך בעיקר מהזווית של ההיצע והאינטרסים החיוניים בעבודת מטה יחד עם צה"ל והגורמים השונים במשרד הביטחון.

ענבל גלעדי: מבחינתנו ככל שההיצע והאינטרסים יגן על האינטרסים כפי שאנחנו ראינו אותם עד עכשיו לנכון - עכשיו אני רואה שיש גם הערה נוספת מהכיוון של קצא"א שאני באופן אישי לא מכירה אותה עד עכשיו ואולי באמת צריך לדבר על זה - מבחינתנו ההפרטה כתהליך מקובלת.

ענבל גלעדי: אין לנו התנגדות עקרונית.

משה גפני: את עובדת עם אחז בן ארי?

ענבל גלעדי: נכון.

משה גפני: אני מודה לך.

משה גפני: העובדים, בבקשה.

אבי אדרי: אדוני, מאתנו לא תשמע שאנחנו בעד הפרטות אבל היה הסכם ב-2005.

משה גפני: רק תאמר שוב לפרוטוקול את שמך ותפקידך.

אבי אדרי: אבי אדרי, יושב ראש איגוד עובדי התחבורה בהסתדרות.

אבי אדרי: אנחנו מייצגים בין היתר את עובדי נמל אילת.

אבי אדרי: אנחנו כן מתכוונים לכבד את הסכם 2005.

אבי אדרי: בהסכם 2005 נמל אילת אמור לצאת להפרטה.

אבי אדרי: אני כן יכול לפרגן לרשות החברות הממשלתיות ובעיקר למאיר שמרה שהוביל אתנו מהלך על רשת ביטחון תעסוקתית לעובדים אבל יחד עם זאת אני חייב להגיד שיש דברים שעדיין פתוחים.

אבי אדרי: אדוני, יחד עם זאת שאמרנו שאנחנו אכן נכנסים לתוך התהליך, אבל התהליך הזה חייב להיות מבוקר וחייב להיות עם הרבה אחריות.

אבי אדרי: לדוגמא, אני לוקח נושא אחד בלי להכניס אתכם לרזולוציה מאוד נמוכה אלא בהיי-לייטס.

אבי אדרי: יש את הסיפור של כספי הפנסיה.

אבי אדרי: אנחנו הכרזנו סכסוך עבודה על כספי הפנסיה לגבי כל הנמלים – חיפה, אשדוד ואילת.

אבי אדרי: כספי הפנסיה לשיטתנו, שיטת החישוב אינה נכונה.

אבי אדרי: יש לנו מחלוקת שנמצאת בכל הנמלים, הן לשיטת חישוב הממוצעים והן מה מפרישים בגין הפנסיה של העובדים.

אבי אדרי: זה נושא שטרם הוסדר.

משה גפני: הנמלים האחרים הופרטו?

אבי אדרי: עדיין לא.

שי חרמש: אף אחד לא.

משה גפני: אילת עומד להיות הראשון.

אבי אדרי: כן.

אבי אדרי: אילת עומד להיות הראשון.

שכיב מוראד שנאן: פיילוט.

אבי אדרי: לכן אנחנו צריכים לעשות את זה באחריות כי זה יכול גם להוות מודל לגבי אחרים.

אבי אדרי: בשורה התחתונה אנחנו באים ואומרים שנושא הפנסיה נמצא במחלוקת.

אבי אדרי: יתרה מזאת, בהסכמי 2005 נקבע שתיפתח קופה מרכזית לפנסיה אבל עד עצם היום הזה לא נפתחה קופה כזאת.

אבי אדרי: לכן יש נושאים פנסיוניים שהם פתוחים.

שי חרמש: לכן אתה מציע לעצור את ההפרטה?

אבי אדרי: אני אומר בסוף מה אני חושב.

משה גפני: מר אדרי, תאמר טלגרפית מה הם הנושאים שעדיין לא סגורים.

משה גפני: אמרת כספי הפנסיה.

אבי אדרי: אמרתי כספי הפנסיה.

אבי אדרי: יש נושא של מבנה ארגוני בגינו הכרזנו סכסוך עבודה.

אבי אדרי: מחר המבנה הארגוני עומד להעלות בדירקטוריון החברה ואנחנו מקווים שהוא יאושר בהתאם להסכמות אתנו.

שכיב מוראד שנאן: כמה עובדים אמורים להיות מפוטרים?

אבי אדרי: אף אחד.

שכיב מוראד שנאן: נאמר לפרוטוקול שאף אחד לא מפוטר.

אבי אדרי: המבנה הארגוני צריך להעלות מחר בדירקטוריון.

אבי אדרי: אם הוא יעלה במתווה שסוכם עם העובדים, אפשר לשים על זה וי.

אבי אדרי: כרגע אנחנו לא יודעים שזה יהיה כך.

אבי אדרי: כמובן יש איזשהו הליך משפטי פתוח מזה כשנתיים בבית הדין האזורי בבאר שבע.

אבי אדרי: אנחנו אמרנו שנעביר את זה להליך בוררות ומה שהבוררות תקבע, מבחינתנו קדוש ואם ניצחנו – ניצחנו, הפסדנו – הפסדנו.

אבי אדרי: היום מעדכן אותי מאיר שמרה שיש התניות לגבי הבוררות הזאת שאנחנו לא מסכימים להן.

אבי אדרי: לכן אני לא יודע איך נכנסים להליך הפרטה כשיש זנבות.

משה גפני: אנחנו בכנסת מטפלים בכמה בעיות בו זמנית ובין היתר גם בנושא של נמל אילת, אבל אני מקשיב לך כל הזמן.

אבי אדרי: אנחנו צריכים להיכנס להפרטה הזאת ברגל ימין.

אבי אדרי: אני חושב שהפערים בין הצדדים ייסגרו.

אבי אדרי: צריך לתת לנו את השהות הזאת, לתת לנו את הזמן להמשיך לשבת.

אבי אדרי: יש לי פרטנר מצוין בצד השני.

אבי אדרי: צריך לסגור את הנושאים המהותיים האלו בהסכם קיבוצי.

אבי אדרי: לא פעם – וזה מונח על שולחני – ועדת הכספים סירבה לאשר מתווה עד שמוצו ההליכים.

אבי אדרי: אני רואה את זה במקרה של צים.

אבי אדרי: דחיתם ואמרתם שנשב ונעשה מיצוי זכויות עובדים ולאחר מכן נחזור אליכם.

משה גפני: זה לא אותו מקרה, אבל לא חשוב.

אבי אדרי: ידעתם להיות קשובים לעובדים ואני מצפה שתהיו קשובים גם עכשיו.

אבי אדרי: אני חושב שהנושאים האלה פתירים.

אבי אדרי: אם הייתי חושב שהם לא פתירים, הייתי מדבר אחרת.

אבי אדרי: הם פתירים, יש לנו פרטנר מצוין בצד השני וצריך לתת לנו את הזמן.

משה גפני: גם אתה רוצה להתייחס?

משה גפני: בבקשה.

אלון וייס: אלון וייס מנמל אילת.

אלון וייס: מעבר למה שאמר אבי אדרי, יש לנו חשש גדול להיכנס היום להפרטה כאשר בעל ההון, מי שיקנה את הנמל, לא יודע לכמת נכון את מה שעומד היום בסוגיות המשפטיות.

אלון וייס: בבסיס אמנם אומר מר שמרה שבחדר מידע הם הציבו את כל הסוגיה המשפטית ואת חוות דעתם האומרת שהסיכויים קלושים לכך שנזכה במשהו.

אלון וייס: מאידך, במידה וכן נזכה, שכר היסוד עשוי להשתנות בעשרות אחוזים.

אלון וייס: יבוא מחר בעל ההון ויאמר שהוא קנה את החברה כשההוצאות בגין השכר ידועות לו מראש והנה עכשיו אומרים לו שבמקום עשרה מיליון הוא צריך לשלם 15 מיליון ואז אנחנו כעובדים נצטרך להתחבט מול בעל ההון שינסה לעשות הכול על מנת לא לשלם את אותה תוספת בגין הוצאות השכר.

אלון וייס: לכן אני מצטרף לדברי מר אדרי ואני מבקש את השהות הנוספת עד אשר יסתיימו כל ההליכים מולנו ונוכל לבוא בצורה משותפת ולומר שאנחנו מברכים על המוגמר.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: לגבי הדירקטוריון.

משה גפני: מחר הדירקטוריון מתכנס.

גדעון גולבר: כן.

משה גפני: אתה יודע להעריך האם הדירקטוריון יאשר את המבנה הארגוני עליו דובר?

גדעון גולבר: להערכתי הדירקטוריון יאשר.

משה גפני: באותה דרך.

גדעון גולבר: באותה דרך בה ישבנו עם הוועדים והתהליכים הוסכמו.

גדעון גולבר: מספר העובדים הוסכם והמבנה הארגוני הוסכם.

משה גפני: תודה.

משה גפני: אני מודה לכם.

מאיר שמרה: אני אומר משהו בקצרה.

מאיר שמרה: אני גם רוצה לפרגן.

משה גפני: לפני שאתה משיב.

משה גפני: אני מבקש לעשות הפסקה של שלושת-שעה.

משה גפני: אדוני מנכ"ל משרד האוצר ומנהל רשות החברות הממשלתיות.

שי חרמש: לשעבר.

משה גפני: ומר שמרה.

משה גפני: אני מאוד מבקש שתנסו במשך חצי שעה או שלושת-רבעי להגיע להסכמות על הנושאים שהועלו כאן.

משה גפני: אם אכן תגיעו להסכמות, לפחות נהיה רגועים בכך שהעובדים לא נפגעים ונוכל להצביע.

משה גפני: לכן אני עושה הפסקה בדיון הזה.

משה גפני: אני מבקש שמנהל הוועדה יסדר לכם מקום בו תוכלו לשבת.

משה גפני: אני מקווה שתגיעו להסכמה.

משה גפני: יש לנו גם כלים פרלמנטריים לנסות לעשות גם הצבעה וגם לגרום לכך שהתהליך יימשך, אבל תנסו להגיע להסכמה.

משה גפני: אני לא רואה שחילוקי הדעות הם גדולים.

משה גפני: זה נכון מה שאמרת קודם לגבי צים, אבל זה לא אותו מקרה ואלה לא מקרים של הפרטות אחרות בהם הוועדה הייתה מלאה והיו צעקות אמיתיות.

משה גפני: גם אתם אומרים שהתהליך הוא תהליך ואם יש בעיות, צריך לפתור אותן.

משה גפני: אמר לי גם דורון כהן וגם מאיר שמרה אמר את זה כאן שילכו לקראת העניין הזה.

משה גפני: הטענה של קצא"א גם צריכה למצוא איזושהי פתרון.

צבי שפירא: יש לי תשובה אדוני.

צבי שפירא: אני מרשות הספנים והנמלים.

צבי שפירא: התכתבנו בנושא של קצא"א מספר פעמים.

צבי שפירא: אנחנו חושבים שקצא"א לא תיפגע כלל.

צבי שפירא: כל המחירים של השירותים הם מפוקחים ומה שמשתנה אלה רק הבעלים.

צבי שפירא: מבחינת העבודה, השירות ורמת השירות – הכול מוסדר בצווים ובחוזים.

צבי שפירא: לכן אנחנו חוזרים ואומרים, בהמשך למכתבים שכתבנו לקצא"א, ודלתנו תמיד פתוחה בפניהם, אנחנו הרגולטור של הספנות והנמלים, שקצא"א לא צריכים לחשוש כתוצאה מהשינוי שיהיה כי השירות הוא אותו שירות, אותם עובדים, אותן גוררות, אותן אוניות.

צבי שפירא: שום דבר לא משתנה.

גונן גומלסקי: שמי גונן גומלסקי.

גונן גומלסקי: אני עורך דין בלשכה המשפטית של רשות החברות הממשלתיות.

גונן גומלסקי: עוד לא דיברנו על הצו, אבל אני בכל זאת מקדים את המאוחר ומפנה לסעיף 17(א) לנוסח של הצו שאומר: "חדלה החברה לקיים פעילות חיונית כאמור בסעיפים 2(1) ו-2(2) או סברו השרים שקיים חשש כי תחדל החברה פעילות וראו השרים שיש הכרח, רשאים השרים להורות לחברה בצו" - זאת אומרת, אפשר להוסיף צו נוסף – "להמשיך בפעילות לתקופה או בתנאים שיראו ויחול האמור בסעיף 59יד".

גונן גומלסקי: זאת בעצם העתקה של חוק החברות הממשלתיות.

גונן גומלסקי: רק לומר מהי אותה פעילות חיונית.

גונן גומלסקי: קודם כל, זאת פעילות ביטחונית שנעשית בנמל אילת לטובת ביטחון המדינה, זה בסעיף 2(1).

גונן גומלסקי: בסעיף 2(2) זה הבטחת קיומם הרציף של שירותי נמל באילת בהתאם לחובתה לפי סעיף 20 לחוק רשות הספנות.

משה גפני: תודה.

שכיב מוראד שנאן: ברמת העיקרון אני לא אוהב לשמוע את המילה הפרטה, אבל אם כל כך הרבה אנשים חכמים אוהבים אותה, בסדר.

משה גפני: אל תתרגש מזה.

שכיב מוראד שנאן: אני ממש לא מתרגש מזה.

משה גפני: כמוך, גם אני לא אוהב את ההפרטה.

משה גפני: אני חושב שהמדינה יוצאת מהרבה דברים שאסור לצאת מהם, אבל זה לא המקרה.

משה גפני: המקרה הזה הוא מצחיק ולא מפחיד.

משה גפני: הוא מצחיק כי אני חושב שהמדינה כן יכולה לנהל את זה אבל היא יכולה גם לא לנהל את זה.

משה גפני: אני רותח מזעם על כך שהיא הפריטה את שירותי הבריאות לתלמידים.

משה גפני: זה דבר נורא ואיום אבל זה לא המקרה.

משה גפני: כאן אני צריך שאנחנו נדאג לעובדים שלא ייפגעו.

משה גפני: אני מניח שהעובדים לא ייפגעו ולכן אני רוצה את ההפסקה הזאת כדי שינסו להגיע להסכמה.

שכיב מוראד שנאן: ביקשתי את רשות הדיבור כדי לומר את המשפט שאמרת ואני מצטרף אליו.

משה גפני: תודה רבה.

ענבל גלעדי: עוד תוספת קטנה.

ענבל גלעדי: מעבר לצו האינטרסים החיוניים בו מעוגנים האינטרסים שביקשנו לעגן, מופיעים גם שני נספחים ביטחוניים בכתב ההסמכה שיוציא משרד התחבורה כאשר אחד הנספחים הוא כמות מינימאלית של ציוד ומספר מינימאלי של צוותי עבודה בזמן חירום שגם הוא מעגן צורך צבאי ביטחוני שיש לנו.

ענבל גלעדי: בנוסף לכך נספח ד(2) שמדבר על שירותים לכוחות הביטחון וגם בו יש תנאים והסדרים שבאים להגן על אינטרסים חיוניים של המדינה.

ענבל גלעדי: אם כן, אלה עוד שני מסמכים משלימים.

שכיב מוראד שנאן: זה מצב שיכול היה להתקיים בכל מצב עם הפרטה ובלי הפרטה.

ענבל גלעדי: כן.

שי חרמש: בלי הפרטה אין לך בעיה.

שי חרמש: המדינה בעלת הבית.

משה גפני: אנחנו עושים הפסקה עד 10:30 ובינתיים אני עובר לדיון בסעיף הבא שעל סדר היום.