ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 18, פרוטוקול מספר 697, 2012-05-14 12:30

חיים כץ: צהרים טובים.

חיים כץ: עדיין יום שני בשבוע, כ"ב באייר, 14 למאי 2012.

חיים כץ: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

חיים כץ: הנושא הוא הצעת חוק למניעת אלימות (שירותי רווחה), התשע"ב-2012 של חבר הכנסת חיים כץ.

חיים כץ: גילוי נאות, זה אנוכי.

חיים כץ: לפני שנדבר על הצעת החוק, אני רוצה לקדם בברכה את חבר הכנסת אבי דואן.

חיים כץ: אני חושב שזוהי הפעם הראשונה שלך אצלנו בוועדה.

אברהם דואן: אכן כך.

חיים כץ: אם כך, Well come to the club.

חיים כץ: כלומר, ה- clubזה הוועדה, לא הכנסת.

חיים כץ: כאשר קבעתי את הדיון בהצעת החוק להיום לא היתה שום כוונה שייכנסו בסח'נין ויכו באנשים.

חיים כץ: אמרתי שהצעת החוק הזאת צריכה לעשות סוף לאלימות.

חיים כץ: לצערי, היא הצעת חוק צמחונית.

חיים כץ: יתרה מזאת, אני לא מבין את משרד המשפטים.

חיים כץ: הוא עוד רוצה להקל – לא מבין.

קריאה: ממש לא רוצה להקל.

חיים כץ: לא יודע, לא מבין את משרד המשפטים.

רחל אדטו: זה הצעה צמודה, אתם רוצים להקל – בדיוק מה שאומר חיים.

חיים כץ: הם צריכים לתת פרנסה לעורכי הדין כך שיהיה להם את מי לייצג.

רחל אדטו: לא, יש להם מטרה לא להגביר את הענישה מתוך האידיאולוגיה להגן על התוקפים ולא להגן על הנתקפים ולא לשדר את המסר הציבורי הזה שאנחנו שומרים על עובדי הציבור.

חיים כץ: אנחנו מדינה עדינה בה אף אחד לא הולך עם סכין בכיס, ואף אחד לא דוקר, ואף אחד לא אונס.

חיים כץ: אנחנו מדינה עדינה שרבים מי התחיל, לא מי שיוצא מהבית עם סכין בכיס.

חיים כץ: בשביל מה הוא צריך סכין בכיס?

חיים כץ: אבל מה לעשות?

אברהם דואן: אדוני היושב-ראש, אני חושב שזה קצת יותר מורכב מאשר - - -

חיים כץ: סלח לי, אדוני.

חיים כץ: אם אתה רוצה לדבר פה אתה תקבל רשות דיבור כמה שאתה רוצה, אבל בצורה מסודרת.

חיים כץ: לצערי, נאלצתי בגלל הגורמים הממשלתיים לעשות הצעת חוק שאני חושב שהיא היתה צריכה להיות הרבה יותר מחמירה.

חיים כץ: אבל הצעת החוק הזאת תהווה סדק בקיר בשביל להחמיר עם כל אלה שפוגעים בעובדי חירום – קרי, רופאים, אחיות, עובדים סוציאליים, וכן הלאה וכן הלאה – ושהם ימצו את הדין ושיחשבו שמונה פעמים לפני שהם מרימים יד, לפני שהם פוגעים באלה שבאים לסייע להם.

חיים כץ: גם אם נדמה להם שזה הולך לאט מידיי ושמתעכבים ושפוגעים בהם כן או לא, הם צריכים לדעת שאותם גורמים שבאים לעזור באים על מנת לעזור.

חיים כץ: חברת הכנסת רחל אדטו, בבקשה.

רחל אדטו: אני רוצה לחזק את הפתיח שלך.

רחל אדטו: חיים, אני כועסת יותר ממך בקטע הזה.

רחל אדטו: אתה הגדרת את הצעת החוק כהחמרת ענישה על עובדים סוציאליים, ובמפורש על עובדים סוציאליים, בגלל שהוחמרה הענישה על תוקפי רופאים והוחמרה הענישה על תוקפי עובדי מערכת החינוך, ואת העובדים הסוציאליים השאירו בצד.

חיים כץ: חשופים בצמרת.

רחל אדטו: בדיוק.

רחל אדטו: אני הנחתי הצעת החוק והיא הוצמדה להצעה שלך, לשמחתי הרבה.

רחל אדטו: היא לא הגיעה היום מסיבות טכניות כי זה עבר מוועדה לוועדה, אבל זה יגיע בחזרה.

רחל אדטו: היא במפורש נגעה בנקודה של החמרת ענישה ובמפורש משרד המשפטים בלבד הוא זה שהתנגד להחמרת הענישה.

רחל אדטו: לא רצו לגרור את כולם לנושא הזה.

רחל אדטו: אנחנו חשבנו שמגיעה הגנה לעובדים הסוציאליים שעומדים בפרונט יום יום מול הקשיים ומול כל מפגעי החברה.

רחל אדטו: המסר שלנו הוא כל החמרת ענישה.

רחל אדטו: מאחורי כל הדברים האלה עומדת תפיסת עולם כזאת ואחרת וקרימינולוגיה ושיקום אסירים ושיקום לכל - זה לא רלוונטי.

רחל אדטו: כי המסר שאנחנו מעבירים כאן הוא מסר שזכותם של עובדי הציבור שיתייחסו אליהם כי הם עומדים בפרונט וחייבים להגן עליהם.

רחל אדטו: ולכן, אני אומרת שאתה היית עדין בקטע של הכעס למה מטרפדים.

חיים כץ: אני תמיד עדין.

חיים כץ: נולדתי עדין, ואני עדיין.

רחל אדטו: לכן, אני שמחה לפחות שההצעה הוצמדה להצעה שלך וכך היא תצליח להגיע למרות ההתנגדות להחמרת הענישה שאני חושבת שהיא לא נכונה, היא לא מידתית, והיא לא ראויה במקרה הזה, במיוחד כשאנחנו מדברים על עובדים סוציאליים.

חיים כץ: חבר הכנסת אבי דואן, בבקשה.

אברהם דואן: בשונה מחברתי המלומדת, עניין האלימות הוא הרבה יותר מורכב מאשר אלימות נגד העובדים הסוציאליים, ואני מדבר כעובד סוציאלי.

אברהם דואן: יש לי תואר שני בעבודה סוציאלית.

אברהם דואן: אני חבר כנסת חדש מטעם קדימה.

אברהם דואן: אתה העלתה הצעת חוק להתמודדות בנושא האלימות נגד העובדים הסוציאליים.

אברהם דואן: בכל יום שנדון על אלימות במדינת ישראל נתקע באלימות, ולא רק נגד העובדים הסוציאליים.

אברהם דואן: לצערי, החברה הישראלית היא אלימה.

אברהם דואן: יש פה צורך בחשיבה עמוקה ולא בפתרון מיידי.

אברהם דואן: כל מי שתוקף איש ציבור צריך לשאת באחריות ולשלם עונש כבד.

אברהם דואן: יחד עם זאת, בואו נלך לתהליכים ההתהוותיים.

אברהם דואן: איך אנחנו מתמודדים עם התהליכים האלה?

אברהם דואן: האלימות היא לא רק נגד עובדים סוציאליים.

אברהם דואן: היא נגד מורים, ברחוב, ובכל מקום שאנחנו פוגשים.

אברהם דואן: חברים, אם לא נשכיל להודות שאנחנו חברה אלימה ונעשה תהליך של רה-סוציאליזציה עמוק יותר, אנחנו עוד שלוש שנים נתלונן על תקיפות של פסיכולוגים ונמשיך להתלונן על העניין הזה.

אברהם דואן: הענישה צריכה להיות מלווה בדרכי טיפול, לא רק להעניש אנשים.

אברהם דואן: אנשים שדוגלים באלימות בשירותי הרווחה לא באים לשם כי יש להם רווחה אלא הם באים עם ממצוקות קשות.

אברהם דואן: לעובדים הסוציאליים אין את הכלים להכיל את התסכול והאלימות של אותם אנשים.

אברהם דואן: בואו נעשה חשיבה יותר עמוקה.

אברהם דואן: ההמלצה היא להקים ועדה בין-משרדית של משרד החינוך, של המשטרה, ושל כל הגורמים.

קריאות: יש.

אברהם דואן: בואו נראה מה יש.

אברהם דואן: זה שיש ועדה וכל נושא האלימות עולה וגואה אז צריך להרים את בלם היד ולשאול איך עושים את זה יעיל יותר.

אברהם דואן: אני לא בא להמציא את הגלגל, אני בא על מנת שננסה לעשות חשיבה הרבה יותר עמוקה איך אנחנו מתמודדים עם המגפה.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: נציג השלטון המקומי, בבקשה.

כפיר כהן: עו"ד כפיר כהן, מרכז השלטון המקומי.

כפיר כהן: אני מצטרף למחמאות העדינות של אדוני, אני גם מסכים להן.

חיים כץ: וואלה?

חיים כץ: מה היום מיומיים?

כפיר כהן: כן.

כפיר כהן: היום אנחנו מבקשים לברך ולהודות לך על קידומה של ההצעה הזאת שמגיעה לדאבוני למחרת תקיפה קשה של משפחתה של עובדת סוציאלית, עובדת רווחה בסח'נין שבמקרה ובמזל לא היתה נוכחת בביתה ומי שנפגע היו בעלה ומשפחתה.

כפיר כהן: מרכז השלטון המקומי מצוי בעניין הזה זה זמן רב, ואנחנו מלווים גם את כל נושא הניסיון לתקצב את אבטחתן של לשכות הרווחה.

כפיר כהן: אני מקווה שאדוני יתפנה לטפל גם בנושא הזה מרגע שהצעת החוק הזאת תעבור.

כפיר כהן: ברשותך, אני לא אכביר מילים מכיוון שנמצאים כאן אנשי מקצוע, יושב-ראש איגוד העובדים הסוציאליים איציק פרי, ומנהלי לשכות רווחה ברשויות נוספות שחלקם למודי ניסיון כואב.

כפיר כהן: אני מודה לך.

חיים כץ: תודה רבה, אדוני.

חיים כץ: כן, אדוני.

יוסי וילנר: צהריים טובים.

יוסי וילנר: שמי יוסי וילנר, אני מחטיבת האבטחה באגף המבצעים במטה הארצי של המשטרה.

יוסי וילנר: ברשותך, היושב-ראש, אני רוצה להתייחס לסעיף 7 בהצעת החוק ולומר את הדברים הבאים.

יוסי וילנר: החוק שמוצע - - -

חיים כץ: תדבר דברים כלליים.

חיים כץ: כשאנחנו נקרא את הצעת החוק סעיף סעיף אתה תוכל להתייחס לסעיף.

יוסי וילנר: אוקיי.

חיים כץ: האם יש פה עוד מישהו שרצה להגיד משהו?

חיים כץ: כן, בבקשה.

יצחק פרי: איציק פרי, יושב-ראש איגוד העובדים הסוציאליים.

יצחק פרי: אני מצטרף לחלוטין לחריפות העדינה שבה אתה פתחת את הישיבה ולדבריה של חברת הכנסת רחל אדטו.

יצחק פרי: אני רוצה להתווכח עם מה שנאמר פה: אנחנו חברה אלימה וצריך לעסוק בסוגיה הזאת באופן כללי.

יצחק פרי: אני רוצה שיהיה ברור לחלוטין, העובדים הסוציאליים נשלחו על-ידי המדינה לפינות הכי אלימות, הכי בעייתיות שיוצרות את החיכוך הכי עמוק עם הלקוחות שלהם.

יצחק פרי: להוציא ילד מהבית כי הוא נמצא בסיכון או להוציא אישה מוכה למקלט לנשים מוכות - כל הפינות האלה הן פינות שיוצרות חיכוך.

יצחק פרי: מבחינת העובדים הסוציאליים - הם הלקוחות.

יצחק פרי: הצעת החוק הזאת חייבת לבוא ולהעביר להם מסר אחד ויחיד: אנחנו נותנים לכם אחריות, אנחנו מאמינים בכם ובמקצועיות שלכם.

יצחק פרי: אבל מצד שני, אנחנו גם מגינים עליכם.

יצחק פרי: היום התחושה של העובדים: רבותי, אנחנו נמצאים לבד בשטח ולאף אחד לא איכפת מאיתנו.

יצחק פרי: במקרה קרה שאנחנו נמצאים אחרי סח'נין.

יצחק פרי: לפני שבועיים עובדת סוציאלית כמעט נדקרה בסכין במגדל העמק, וזה אותו מגדל עמק שבו נרצחה עובדת סוציאלית לפני 25 שנה.

יצחק פרי: אני אפילו לא דאגתי האם תהיה הפעם שאנחנו נוכל לבוא ולציין ולהראות את האלימות נגד העובדים הסוציאליים.

יצחק פרי: כל התפקידים הסטטוטוריים של עובדים סוציאליים, של עובדים סוציאליים על-פי חוק, סדרי דין וכד' – שישבו פה אנשי משרד הרווחה ויספרו עד כמה קשה היום לגייס עובדים סוציאליים שייכנסו לאותן פינות כי הם מרגישים את עצמם לא מוגנים, מאוימים בצורה לא רגילה.

יצחק פרי: לכן, אנחנו מאוד מברכים על הצעת החוק.

יצחק פרי: קודם כל, במהות.

יצחק פרי: אבל אחר כך כמובן אנחנו חושבים שצריך להחמיר גם בענישה.

יצחק פרי: אנחנו ניכנס לסעיפים, אבל בוודאי שהכיוון שבו אתה פתחת מאוד מקובל עלינו.

יצחק פרי: תודה רבה לך.

חיים כץ: חבר הכנסת עפו אגבאריה.

עפו אגבאריה: אדוני היושב-ראש, אורחים נכבדים, אני באופוזיציה אבל אתה יודע שאני תמיד תומך בעניינים חברתיים בצורה כזאת שדווקא באים לעשות סדר בחברה.

עפו אגבאריה: עניין האלימות הוא דבר שהולך וגואה מאוד מאוד בזמן האחרון, אם זה במגזר הערבי, ואם זה בכלל במדינת ישראל.

עפו אגבאריה: כל הרציחות וההתקפות, אפילו המיניות, ומקרי האונס שהיו בבאר שבע, ברחובות, בתל אביב, בעפולה, בחיפה, וגם מה שקרה אתמול בסח'נין, אני חושב שזה באמת מצביע על איזושהי עלייה דרסטית במגמת האלימות בחברה, ובכלל במדינת ישראל.

עפו אגבאריה: יש כמובן למשטרה אחריות עיקרית איך להביא את האנשים ואיך לפענח את הדברים האלה.

עפו אגבאריה: אני חושב שזו אחת מהאחראיות הראשונות בענישה הזאת - איך להגיע לעבריינים ולהביא אותם לדין.

עפו אגבאריה: אבל אני לא חושב שכל הדברים הם רק על המשטרה, ישנם עוד גורמים אחרים שאולי צריך באמת לערב אותם כדי להוריד את מפלס האלימות הזה שהולך וגואה.

עפו אגבאריה: יש גם את משרד החינוך, יש גם את משרד הרווחה.

עפו אגבאריה: משרד הרווחה הוא בדיוק בעניין העובדים הסוציאליים.

עפו אגבאריה: האלימות נגד רופאים שונה מהאלימות נגד עובדים סוציאליים, ואלימות נגד אחיות גם שונה מזה, ואלימות נגד מורים היא שונה.

עפו אגבאריה: לכל מצב יש את הרקע שלו.

עפו אגבאריה: בדרך כלל האוכלוסיות האלה הן באמת אוכלוסיות קשות.

עפו אגבאריה: מי מגיע לשירותי הרווחה או לשירותים הסוציאליים?

עפו אגבאריה: אלה אנשים שיש להם בעיות אדירות.

עפו אגבאריה: יש גם אוכלוסיות מסוימות שמתייחסות בצורה קצת שונה לכניסתם של העובדים הסוציאליים לחייהם הפרטיים והאישיים, אם זה אוכלוסייה חרדית, ערבית או אוכלוסייה אחרת.

עפו אגבאריה: גישה של עובד סוציאלי שיכולה להיות מקובלת בצפון תל אביב עשויה לא להיות מקובלת בבית שאן או באום אל-פחם.

עפו אגבאריה: לכן, אני חושב שצריך להעיר את תשומת ליבם של האנשים האלה איך לטפל בעניינים האלה.

עפו אגבאריה: אני בעד ההחמרה.

עפו אגבאריה: יש באמת מקום לשירותים החיוניים האלה.

חיים כץ: עפו, ההחמרה היחידה היא בהגדרה של "עובד חירום".

חיים כץ: בכל השאר הוא מקבל כרטיס צהוב בהיר.

חיים כץ: הוא אומר לו: בפעם הזאת אנחנו לא נעשה לך, וגם עד שהגענו לזה שיגידו: אמרתי לך ולא אמרתי לך – שומו שמיים.

חיים כץ: חבר הכנסת מסעוד גנאים, אני מברך גם אותך בברכת ברוכים הבאים לוועדת העבודה והרווחה.

חיים כץ: אני חושב שזה המפגש שלך פה עם הוועדה.

מסעוד גנאים: לא, הייתי.

מסעוד גנאים: כנראה שאתה לא היית.

חיים כץ: או שלא הייתי או שבגילי אני כבר לא כל כך זוכר.

מסעוד גנאים: אני מסח'נין.

מסעוד גנאים: בעניין התקיפה שהיתה – היינו אתמול עם יושב-ראש האיגוד כי אני מכיר את האנשים מקרוב ואני מכיר את הקורבן.

מסעוד גנאים: לצערי, אני לא יכול להפריד או לנתק את גל האלימות.

מסעוד גנאים: נכון זו לא הפעם הראשונה בה מותקף עובד סוציאלי או עובדים סוציאליים, הם קורבן.

מסעוד גנאים: כפי שאמרתי אתמול, העניין הטרגי והמסוכן הוא שמי שמפעיל אלימות ומי שמאיים הוא אותו אדם שהעובד הסוציאלי מנסה לעזור לו ורוצה את טובתו.

מסעוד גנאים: זה בדיוק מה שקרה אתמול בסח'נין.

מסעוד גנאים: העובדת ניסתה להגן על הבחורה שם, אבל האחים שלה לא ראו את זה – הם כנראה יודעים למה – והם תקפו אותה ואת בן זוגה ושברו את היד, ואת הבן שלה.

מסעוד גנאים: .

מסעוד גנאים: זה מצב מאוד קשה.

מסעוד גנאים: אני חושב שכל עניין ההחמרה הוא טוב ומבורך, לכן אני עם החוק.

מסעוד גנאים: אבל לדעתי, לבד זה לא עובד.

מסעוד גנאים: נכון שצריך להחמיר את הענישה, צריך שתהיה רתיעה, צריך הגנה על העובדים הסוציאליים בלשכות הרווחה בצורה של שומרים או דברים אחרים, אבל בסוף המשטרה לא יכולה לשים שומר או מאבטח על כל בית של עובד סוציאלי.

מסעוד גנאים: לכן, העניין התודעתי, החינוכי, הוא מאוד מאוד חשוב.

מסעוד גנאים: אני מקווה לבקר בוועדה הזאת עוד מספר פעמים.

מסעוד גנאים: אדוני היושב-ראש, תודה.

חיים כץ: כן, אדוני.

דוד פרלה: שמי דוד פרלה ואני מנהל לשכת רווחה באפרת.

דוד פרלה: לפני כשנה וחצי אני אישית הותקפתי.

דוד פרלה: זאת חוויה מאוד קשה.

דוד פרלה: אצלנו ברשות אין שמירה בכלל.

דוד פרלה: למרות הדברים שהם נכונים - - -

חיים כץ: באפרת אין הרבה שמירה?

דוד פרלה: לא, אין שמירה ברשות עצמה.

חיים כץ: אבל יש ברוך השם שמירה באפרת.

דוד פרלה: אבל עובדה שזה לא מספיק.

דוד פרלה: אין ספק שאם הרשות היתה מתוקצבת כמו שהיא מתוקצבת לגבי כל דבר אחר והשמירה היתה נכללת כחלק built in בתקציביה אז התקיפה הזאת היתה נמנעת.

דוד פרלה: אולי התקיפה בסח'נין לא.

דוד פרלה: אבל הרבה מאוד ורוב התקיפות, להערכתי, מתבצעות בתוך המחלקות.

קריאה: זה לא נכון.

חיים כץ: סליחה, גברת, הוא יגיד מה שהוא רוצה.

חיים כץ: אם זה לא נראה לך נכון תרימי את היד אחר כך ותגידי מה שאת רוצה.

דוד פרלה: לפחות החלק הזה היה נמנע.

חיים כץ: כן, גברתי, מה הוא אמר לא נכון?

תמי ברששת: שמי תמי ברששת, ואני מנהלת אגף הרווחה בפרדס חנה-כרכור.

תמי ברששת: כמו חברי אנחנו מודים לך ומאוד מעריכים את היוזמה שלקחת בהצעת החוק הזאת.

חיים כץ: אתם שותפים לה.

תמי ברששת: שותפים.

תמי ברששת: לחברי שסיפר על האירוע הפרטי שלו אני הערתי – זה נשמע אולי לא טוב, ואני מתנצלת – שלא רק.

תמי ברששת: אירועי האלימות לא קורים רק בתוך המחלקה.

תמי ברששת: נכון וחשוב שיהיה שומר ושכל רשות לא נתון בתקציבה או במצבה הכלכלי כן שומר או לא שומר אלא שזה יהיה מעוגן בחוק ושתהיה חובה שיהיה שומר.

תמי ברששת: כמו שציין איציק פרי, יו"ר איגוד העובדים הסוציאליים, המפגש שלנו עם האוכלוסייה הוא מפגש בדרך כלל עם אוכלוסייה שנמצאת במצוקה, ולא משנה מה המצב הסוציו-אקונומי שלה, ולא משנה באיזה יישוב היא נמצאת, ולא משנה אם זה ערבי או דרוזי או יהודי.

תמי ברששת: כשאדם נמצא במצוקה, במקומות האלה כל אחד מאיתנו מתנהג אחרת.

תמי ברששת: המפגש שלו עם העובד הסוציאלי הוא בדרך כלל מפגש מאוד מאוד טעון שמעלה אצלו דברים שהם לאו דווקא מאפיינים.

חיים כץ: האם הוא מבין שהעובד הסוציאלי בא לעזור לו?

תמי ברששת: הוא לפעמים מבין את זה.

חיים כץ: מה זה "לפעמים"?

חיים כץ: האם את מבינה מה שאת אומרת לי?

חיים כץ: כשאת אומרת שלפעמים הוא מבין אז לפעמים הוא לא מבין.

יצחק פרי: בחוק הנוער הוא יכול לא להבין.

תמי ברששת: אם אתה אומר לו שאתה לוקח לו את הילד כי טובת הילד אצל אימא שלו, אז אני לא בטוחה איך הוא מקבל את זה.

תמי ברששת: אם הוא מקבל את זה כלטובתו, באותו רגע לא.

תמי ברששת: אולי לטווח הארוך יותר הוא יבין שזה היה לטובת הילד שלו וגם לטובתו, אבל אנחנו לא ניכנס לזה.

תמי ברששת: אני חושבת שהמצב הוא הרבה יותר מורכב, וחשוב שהעובדים הסוציאליים ירגישו שהם מוגנים גם מרחוק.

תמי ברששת: אני כבר 15 שנה מנהלת שירותי הרווחה.

תמי ברששת: בשלהי אוגוסט שנה שעברה הסתובבתי ברחבי פרדס חנה.

תמי ברששת: זה היה ביום חופש בקיץ.

תמי ברששת: משום מקום רצה אליי מישהי שהתנפלה עליי.

תמי ברששת: אני אפילו לא הכרתי אותה.

תמי ברששת: מסתבר שהיא מטופלת ברווחה.

תמי ברששת: היא קיבלה תשובה שלילית מביטוח לאומי על הבת המפגרת שלה.

תמי ברששת: אבל אני נתפסתי בעיניה כזאת שאחראית על העובדים הסוציאליים ואשמה בעניין הזה.

תמי ברששת: אלה הם המפגשים.

תמי ברששת: אבל אם היא היתה יודעת שיש חוק שאסור לה להתקרב לעובד סוציאלי כמו שאסור לה לתקוף שוטר כמו שאסור לה לתקוף רופא, אני חושבת שהיא לא היתה עושה את זה.

תמי ברששת: תודה רבה.

חיים כץ: כן, אדוני.

מור אלברט: שמי אלברט מור, ואני מנהל המחלקה לשירותים חברתיים בכפר יונה.

מור אלברט: קודם כל, אני כמובן מצטרף לברכות על כך שהחוק הזה עולה על השולחן ואני מקווה שהוא גם יאושר.

מור אלברט: אני רוצה להעיר שתי נקודות.

מור אלברט: האחת קשורה לעניין הזה של מעמדו של העובד הסוציאלי כמטפל.

מור אלברט: כאשר העובד יודע שהוא מאוים, או חשוף לאלימות, אני חושש ששיקול הדעת שלו ייפגע והוא יהיה מוסט כתוצאה מכך שהוא לא בטוח מה יקרה לו כשהוא יצא מהחדר.

מור אלברט: לכן, החוק הזה מאוד חשוב בכך שהוא ייתן לו את התחושה שהוא בטוח שהוא יכול לעשות את העבודה המקצועית באופן יסודי וללא מורא.

מור אלברט: הדבר השני שייך גם לאירוע שקרה לי באופן אישי כאשר אפשרנו להורה לראות את הילדה שלו שהוא לא ראה אותה תקופה ארוכה.

מור אלברט: הוא חיכה מחוץ לבניין, יצאנו אליו כדי לקבל אותו ולהסביר לו את הנוהלים.

מור אלברט: הוא תקף אותי באופן אישי.

מור אלברט: הגשתי נגדו תלונה במשטרה, השוטרים באו לקחת אותו ועצרו אותו.

מור אלברט: מכיוון שהיתה לו גם בעיה פסיכיאטרית השופט שלח אותו להסתכלות.

מור אלברט: למחרת, לאחר שחוות הדעת הגיעה, היה דיון נוסף והרופאים קבעו שהוא צריך לעבור טיפול בכפייה.

מור אלברט: כלומר, לא מדובר כאן באדם מן השורה שיכול לקבל הסבר שהוא יכול להשתכנע.

מור אלברט: אביו לקח על עצמו לדאוג שהוא ייקח את הטיפול התרופתי ולא יצטרך להיות מאושפז בכפייה.

מור אלברט: בו ברגע השופט שחרר אותו והוא חזר ליישוב והוא נפנף עם השחרור.

מור אלברט: כלומר, מעבר לעניין של חוק שמחייב, יש צורך בענישה מרתיעה ובאכיפה שלה.

חיים כץ: תודה.

חיים כץ: כן, גברתי.

גבריאלה פיסמן: עו"ד גבי פיסמן, משרד המשפטים.

גבריאלה פיסמן: שמענו כאן דברים מאוד כואבים ואנחנו לא שומעים אותם לראשונה.

גבריאלה פיסמן: מדובר בחלק מתופעה כללית של אלימות גואה בחברה הישראלית.

גבריאלה פיסמן: ועדת שרים לחקיקה ביקשה להגיע איתך להסכמות כדי לתת איזשהו מענה שהוא מענה רוחבי לתופעה הזאת ולא מענה ספציפי, נקודתי, כפי שהצעת החוק שלך מבקשת לעשות.

גבריאלה פיסמן: הרעיון הוא באמת לא למצוא את עצמנו, כפי שאמר חבר הכנסת דואן, בעוד שנה נותנים מענה נקודתי נוסף לעניין אלימות כלפי פסיכולוגים או כלפי עובדי הוראה או כלפי רופאים כפי שניתן כאן לפני זמן לא רב.

גבריאלה פיסמן: אנחנו באמת רוצים לנסות לתת מענה למקומות מועדים לאלימות, והמענה שאנחנו הצענו - אדוני ראה אותו - הוא בתיקון לחוק סמכויות לשם שמירה על ביטחון הציבור.

גבריאלה פיסמן: אנחנו סבורים שהסמכויות שאנחנו מציעים שם יאפשרו באמת פעולה במקום שתמנע את האלימות.

גבריאלה פיסמן: בנוסף לזה, כל ההצעות שנאמרו כאן בדבר מסע הסברה הן בוודאי ראויות והן יכולות להתלוות למהלך כזה.

גבריאלה פיסמן: לעניין החמרת הענישה – אני חושבת שעו"ד סון תתייחס.

חיים כץ: אחרי שהיא תתייחס אני אענה למה שדיברת קודם.

חיים כץ: כן, בבקשה.

אביגיל סון: אביגיל סון, משרד המשפטים.

אביגיל סון: אני אתייחס לסוגיית החמרת הענישה שבאמת עלתה פה על-ידי כמה מהדוברים.

אביגיל סון: השיקולים באמת הועלו פה משני הכיוונים.

אביגיל סון: כמובן שמשרד המשפטים לרגע אחד לא חושב שצריך פחות להחמיר עם התקיפות כלפי עובדים סוציאליים.

אביגיל סון: להיפך, התפיסה בנוגע לעבירת תקיפת עובד ציבור היא שעובד ציבור הוא עובד ציבור והתקיפה כלפי עובד ציבור, בין אם הוא מורה ובין אם הוא רופא או שוטר או עובד סוציאלי, היא חמורה מאוד – כל אחד בתחום שלו.

אביגיל סון: מאוד חשוב לשמור על עמדה אחידה בעניין הזה.

אביגיל סון: העמדה העקרונית של משרד המשפטים היא שלא נכון ליצור נסיבות מחמירות ספציפיות לסקטורים מסוימים.

אביגיל סון: הדבר הזה לא קיים היום למרות שהיו ניסיונות רבים לעשות את זה.

אביגיל סון: זה לא קיים היום גם ביחס לרופאים.

רחל אדטו: בשנה האחרונה עברה חקיקה.

חיים כץ: קיים לגבי רופאים, עובד חירום – עד חמש שנים.

רחל אדטו: לפני שנה וחצי היא הוחמרה.

אביגיל סון: לא בכדי אמרתי את זה בגלל שהנסיבה המחמירה של עובד חירום היא לא נסיבה מחמירה של סקטור.

אביגיל סון: היא נסיבה מחמירה שמתייחסת כמו כל הנסיבות המחמירות לא לסקטור של הנתקף אלא לנסיבות של המעשה עצמו.

אביגיל סון: תקיפה של אדם שעסוק בהצלת חיים זה מעבר לערך המוגן של העבירה שזה תקיפת עובד ציבור.

אביגיל סון: זה מוסיף ערך מוגן נוסף של אותו אדם שבאותו רגע מצוי בסכנת חיים והדבר הזה נמנע ממנו.

אביגיל סון: זו סיטואציה ייחודית שיש פה ערך מוגן נוסף.

אביגיל סון: זה נסיבה שאותו מעשה שהוא לא מתקיים בנסיבות אחרות, וזו הסיבה שהנסיבה המחמירה הזאת הוספה.

אביגיל סון: באמת היא שונתה מנסיבה מחמירה שהתייחסה לרופאים.

אביגיל סון: במהלך הליך החקיקה, שאגב זו גם היתה עמדת הכנסת, הוועדה שהעבירה את התיקון הזה שזה באמת נכון - -

חיים כץ: איזה ועדה זו היתה?

אביגיל סון: ועדת חוקה.

אביגיל סון: - - שבאמת הנסיבות המחמירות צריכות להתייחס לנסיבות של המעשה ולא למאפיינים של אותו עובד ציבור שנתקף שלגבי זה העמדה צריכה להיות אחידה.

אביגיל סון: כמו כן, מאוד חשוב להכיר את החוק כמו שהוא היום.

אביגיל סון: הנסיבות המחמירות שקיימות היום ושלגביהן רוצים להוסיף את הנסיבה המחמירה הזאת כוללות תקיפה שנועדה למנוע, להכשיל את אותו עובד ציבור במילוי תפקידו.

אביגיל סון: בפועל, אם מסתכלים על ההצעה למעשה האירועים שייכנסו להצעה הזאת, באמת על-פי רוב מוחלט ייכנסו לנסיבה המחמירה הזאת שקיימת היום שמי שתוקף עובד סוציאלי שמבקש לנקוט באמצעי חירום – אם אני מבינה, זה בעיקר הוצאת ילדים מהבית - - -

קריאה: לא בהכרח.

אביגיל סון: מה שאני מנסה להגיד הוא שכבר היום תקיפה של עובד סוציאלי שנועדה למנוע הוצאת קטין מהבית לצורך העניין היא כבר היום כלולה בנסיבות המחמירות, וזה בגדול מה שמוצע פה כי מוצע פה שהנסיבה המחמירה תהיה - - -

חיים כץ: אוקיי, תודה רבה.

רחל אדטו: סכין בבטן תביא להרשעה מחמירה.

חיים כץ: קודם כל, אני רוצה להתייחס למה שאמרתם - - - הצעות חוק.

חיים כץ: יכול מאוד שזה יקרה אחרי שההצעה הזאת תעבור קריאה ראשונה.

חיים כץ: אנחנו רוצים להעביר אותה קריאה ראשונה ואז יהיה push לראות אם אנחנו עושים יחד איתכם את הכול.

חיים כץ: את כל הכניסה לכל סעיפי החוק נעשה אחרי הקריאה הראשונה, בין הקריאה השנייה והשלישית.

חיים כץ: יכול להיות שנתחבר למשרד המשפטים ואז זה יהיה משהו אחר.

חיים כץ: אדוני, רצית להתייחס לסעיף מס' 7, בבקשה – שלא תגיד שבאת מרחוק ולא נתנו לך פה לדבר.

יוסי וילנר: אני מודה לך.

יוסי וילנר: אני מזכיר שוב לפרוטוקול שאני מחטיבת האבטחה במטה הארצי.

יוסי וילנר: הזכירה כבר עורכת הדין המלומדת ממשרד המשפטים שהחוק המוצע או נכניס לחוק המוצע של הסדרת הביטחון.

יוסי וילנר: חוק הסדרת הביטחון עוסק בפעילות חבלנית עוינת ולא בנושא האלימות.

יוסי וילנר: ולכן, החוק היותר ראוי הוא חוק סמכויות שמקנה סמכויות למאבטחים, סמכויות לשמירה על ביטחון הציבור.

יוסי וילנר: שנית, אני רוצה להזכיר שמשרד הרווחה כמשרד ממשלתי מונחה על-ידי משטרת ישראל בתוקף החוק הזה של הסדרת הביטחון בגופים ציבוריים.

יוסי וילנר: החוק הזה מגדיר מינוי של מנהל ביטחון ארצי (מנב"ט), קב"ט ארצי למשרד ממשלתי - במקרה הזה משרד הרווחה - שהוא מנחה את כל גופי הסמך שלו.

יוסי וילנר: אם אנחנו מכניסים לתוך החוק, או על-פי הצעת החוק, את כל לשכות הרווחה שבמקרה הזה שייכות לרשויות המקומיות זה למעשה פוטר את משרד הרווחה מלטפל באותן לשכות, וזה המצב שקורה כרגע, כיום.

יוסי וילנר: לכן, יש פה איזשהו פספוס כי משרד הרווחה כמשרד רווחה מונחה על-ידי המשטרה וברוח החוק הוא צריך להנחות - - -

חיים כץ: משרד הרווחה מאוד רוצה את החוק הזה.

יוסי וילנר: אם מכניסים לחוק את לשכות הרווחה העירוניות זה לכאורה פוטר את משרד הרווחה כמשרד ממשלתי מלטפל כי זה קשור לרשויות המקומיות.

יוסי וילנר: לכן, מה שאנחנו מציעים הוא שבחוק יוגדרו אותן לשכות רווחה עירוניות כגופי סמך של משרד הרווחה כי המנב"ט הארצי צריך להנחות את כל אותם גופים, מתקנים, עובדים, שקשורים לתחום עיסוקו.

יוסי וילנר: אנחנו עוסקים כאן בעובדי רווחה שמקצועית קשורים למשרד הרווחה.

קריאות: ממש לא.

יוסי וילנר: חברים, תנו לי בבקשה להגיד את מה שאני רוצה לומר.

חיים כץ: אתה תגיד את מה שאתה רוצה לומר, והכול נרשם בפרוטוקול.

חיים כץ: אני צריך לדאוג לך כמו שאתה עושה כל הזמן.

חיים כץ: אתה במשטרה צריך לשמור עלינו, אני מקווה שאתה שומר.

חיים כץ: אני אשמור עליך.

יוסי וילנר: אני שמח לשמוע שאתה שומר עליי, זה בסדר גמור.

יוסי וילנר: אנחנו בראייתנו ממליצים להגדיר את הלשכות העירוניות לשכות רווחה עירוניות כגופי סמך של משרד הרווחה.

יוסי וילנר: זה יביא לכך, על-פי אותו חוק, שהמנב"ט הארצי של משרד הרווחה יוכל להנחות אותם כמו שהוא מנחה את המתקנים האחרים שלו שקשורים לרווחה.

יוסי וילנר: יש פה קשר ישיר ולשכת רווחה עוסקת ברווחה.

יוסי וילנר: צריך לזכור שיש מאות לשכות רווחה.

יוסי וילנר: אנחנו מדברים על סדר גודל של כ-250 רשויות מקומיות.

יוסי וילנר: יש רשויות מקומיות שיש להן כמה וכמה לשכות רווחה.

יוסי וילנר: משטרת ישראל לא יכולה להנחות מאות לשכות רווחה.

יוסי וילנר: כמו שאני מנחה את משרד הבריאות, אני לא מנחה כל קופת חולים או כל בית חולים אלא אנחנו עושים את זה דרך מנב"ט ארצי של משרד הבריאות.

יוסי וילנר: לכן, אנחנו מציעים את העניין הזה.

יוסי וילנר: אפשרות שנייה, אדוני היושב-ראש, היא להכניס את הרשויות המקומיות לחוק.

יוסי וילנר: יבואו ויגידו: לשכות הרווחה בהן אנחנו דנים שייכות לרשויות המקומיות.

יוסי וילנר: נכון להיום הרשויות המקומיות לא כלולות בחוק להסדרת הביטחון.

יוסי וילנר: אם הן תהיינה כלולות בחוק להסדרת הביטחון נוכל להנחות אותן דרך הרשויות המקומיות ואז נמצא פתרון גם בדרך הזאת.

חיים כץ: אתה שמעת מה אמרתי לנציגי משרד המשפטים?

חיים כץ: אחרי הקריאה הראשונה - יש הצעת חוק מקבילה, כנראה ממשלתית, ואנחנו נדון ונראה את כל המכלול.

חיים כץ: המטרה היא לא לחוקק ושלא יישמו.

חיים כץ: המטרה היא לחוקק, ואני מאמין שגם במשרד המשפטים לא רוצים אלימות במדינה, אפילו שעורכי הדין יהיו מובטלים, אבל שלמשרד המשפטים תהיה עבודה.

חיים כץ: אף אחד לא רוצה אלימות.

חיים כץ: אתה דיברת וזה נרשם בפרוטוקול, והם דיברו וזה נרשם בפרוטוקול, ואנחנו נתייחס ברצינות.

חיים כץ: פיני קבלו, בבקשה.

פיני קבלו: פיני קבלו, סמנכ"ל בשלטון המקומי, מחזיק תיק הרווחה.

פיני קבלו: כולם באמת ברכו.

פיני קבלו: אנשי המקצוע באו לכאן לבטא מה שהם מרגישים.

פיני קבלו: פתחי אבו יונס, מנהל שירותי הרווחה של סח'נין, היה אמור להגיע.

פיני קבלו: בכל המחלקה יש זעזוע מאוד מאוד קשה לאחר מקרה האלימות שהיה שם.

פיני קבלו: יש שם קושי להתמודד עם אותם עובדים.

חיים כץ: אנחנו יושבים פה כדי שזה לא יקרה בעוד יישוב.

רחל אדטו: בפעם האחרונה שדנו כאן בישיבה זה היה בדימונה.

פיני קבלו: אנחנו דנים בנושא האלימות הרבה מאוד זמן.

פיני קבלו: אדוני היושב-ראש, אתה אמרת שאנחנו באים לעשות חקיקה כדי לשנות את הדברים.

פיני קבלו: אנחנו כבר עברנו אבטחת מוסדות האבטחה עם מצלמות, דלתות ברזל וחלונות, ועברנו גם את עניין המאבטחים שישבו שם כשאין להם סמכויות.

פיני קבלו: חלקם הגיעו לגיל פרישה בעירייה אבל שמו אותם בכניסה כדי לשמור אבל הם לא היו יעילים.

פיני קבלו: אנחנו צריכים לעסוק בחוק הזה בשני דברים.

פיני קבלו: ראשית, רמת המאבטח כך שהוא יוכל לעכב אדם בתוך לשכת הרווחה בשעה שהאלימות מתרחשת.

פיני קבלו: שנית, להחמיר עם אותו אחד או עם אותה משפחה שעשתה את המעשה.

פיני קבלו: המשטרה חוקרת אותם שעתיים ויום למחרת הם מתייצבים מול אותו עובד סוציאלי כאילו לא קרה כלום וכאילו הוא צריך להמשיך לשרת אותו.

חיים כץ: מאה אחוז, תודה רבה.

חיים כץ: כן, אדוני.

ניר ורגון: ניר ורגון מרבני צהר.

ניר ורגון: כמובן שאנחנו מצטרפים לברכות על עצם החקיקה.

ניר ורגון: "המרים יד על חברו נקרא רשע", כך אמרו חכמינו, ועל אחת כמה וכמה כשמדובר בעובדים סוציאליים שעוסקים ממש בהצלת נפשות במקרים רבים, ו"כל המקיים נפש אחת כאילו קיים עולם מלא".

ניר ורגון: כמובן שזה גם מפריע לעובדים הסוציאליים למלא את עבודתם, כמו שנאמר כאן קודם.

ניר ורגון: לכן, חשוב להגן עליהם.

ניר ורגון: אנחנו רוצים שאנשים טובים ילכו לעבודה סוציאלית ושהם לא יחשבו שהם מאוימים.

ניר ורגון: לכן, חשוב להגן עליהם.

ניר ורגון: עם זאת, רציתי להפנות את תשומת הלב של כולם לכך שבחקיקה מקבילה לגבי רופאים כתוב שכאשר מרחיקים אדם שתקף, הוא יורחק לשלושה חודשים או שישה חודשים.

ניר ורגון: מצוין שם לגבי רופאים, למעט מצב של חירום רפואי.

ניר ורגון: אני חושב שהסתייגות כזאת צריך להוסיף גם פה כי אנחנו באמת מאמינים שמקרים רבים של עבודה סוציאלית הם ממש מצבי חירום.

ניר ורגון: לכן, דווקא בגלל שאנחנו מבינים שמדובר ממש בהצלת נפשות, יש מקרים שבהם יש מקום להגיד: למעט מצבי חירום.

חיים כץ: מאה אחוז.

חיים כץ: אחרון הדוברים, בבקשה.

מרדכי אלבז: מוטי אלבז, אני יושב-ראש השדולה למען רווחת הילד בישראל.

מרדכי אלבז: כמובן שהגישה שלנו לגבי האלימות היא שזה צריך להיות באמת רוחבי לפי מה שממליצים.

מרדכי אלבז: לצערי הרב, נכנסנו לזה ממקרים של עובדים סוציאליים.

מרדכי אלבז: רוב האלימות שמופעלת בנושאים של עובדים סוציאליים זה בנושא של הוצאת ילדים מהבית כשהם נלקחים למוסדות – הוצאה חוץ ביתית.

מרדכי אלבז: מדיניות משרד הרווחה היא להגדיל את זה.

מרדכי אלבז: זה אחד הנזקים הכי גדולים למדינת ישראל.

מרדכי אלבז: זו יצירה של תשתית של כל העבריינות.

מרדכי אלבז: אין פיקוח על מה שקורה שם, ואנחנו יודעים את זה.

מרדכי אלבז: אני לא מאחל לאף אחד שייקחו לו את הילד.

מרדכי אלבז: אני רוצה לראות מה תהיה ההתנהגות של מי שירצו לקחת ממנו את ילדו.

מרדכי אלבז: מבדיקה שערכנו, יש אלפי תיקים שבהם הוגשו תלונות כזב של עובדות סוציאליות והם נסגרו מחוסר עניין לציבור.

מרדכי אלבז: המשטרה לא מצאה דבר בתלונות האלה, אבל כן נגרם נזק למשפחה.

מרדכי אלבז: כי התלונות האלה הוגשו לבתי משפט לנוער והשתמשו בזה לרעה והוציאו את הילדים ונגרם נזק במחשבה לאחור.

מרדכי אלבז: זה נעשה ללא שום בדיקה, וזה נעשה בקלות.

מרדכי אלבז: בית המשפט העליון בפסיקה שלו לפני ארבע שנים התרה את המערכות: תפסיקו את השימוש שנעשה בקלות לגבי הוצאת ילדים מהבתים, תפסיקו עם זה.

מרדכי אלבז: הוא חייב את הרווחה בזה והוא אמר שהמחוקק יעשה משהו.

מרדכי אלבז: לא רק שלא נעשה אלא זה נעשה יותר חמור.

חיים כץ: מה זה "יותר חמור"?

מרדכי אלבז: יותר חמור – הרווחה מרחיבים מוסדות חוץ ביתי להוציא ילדים, וזה נעשה יותר חמור בשנים האחרונות.

מרדכי אלבז: יש לי פה מסמכים של המנכ"ל - מדיניות של הרווחה, ושיש כוח בכנסת להעביר בחקיקה עצמאית להרחבה של הדבר.

חיים כץ: עד פה אני שומע אותך.

חיים כץ: עד לא צריך לצעוק.

מרדכי אלבז: כי הדבר כואב.

מרדכי אלבז: מגיעים אלינו מאות מקרים.

מרדכי אלבז: יש לנו מידע לגבי מה שקורה עם אותם ילדים שהוצאו מבתיהם.

מרדכי אלבז: או שהם הולכים במסלול של פשע ובתי סוהר או שהם יוצאים לבית משוגעים.

מרדכי אלבז: הולכים לפשע.

חיים כץ: סלח לי, אדוני.

מרדכי אלבז: זה בדוק.

יורם מרציאנו: שמי מרציאנו, אדוני.

חיים כץ: איפה הביטחון שלנו?

חיים כץ: להוציא אותו.

יורם מרציאנו: אני אצא.

יורם מרציאנו: מה?

יורם מרציאנו: אם אמרתי אח של סעדיה אז אתה מוציא אותי?

יורם מרציאנו: הלוא בזכות סעדיה אתה יושב פה.

יורם מרציאנו: אתם צוחקים, אה?

יורם מרציאנו: צוחקים.

יורם מרציאנו: עוד לא מכירים מי זה סעדיה, אה?

יורם מרציאנו: משרד העבודה והרווחה פעם היה משרד של - - -.

יורם מרציאנו: את השם הוא הפך, את השם - - -

חיים כץ: תצא, תצא, תצא.

יורם מרציאנו: אתה צוחק, אה?

יורם מרציאנו: על סעדיה.

יורם מרציאנו: אתה צוחק על סעדיה.

חיים כץ: צא, צא.

חיים כץ: צא החוצה.

יורם מרציאנו: אתם צוחקים על סעדיה.

מרדכי אלבז: לשמחתנו, אנחנו מגבילים את השימוש הקל.

מרדכי אלבז: לשמחתנו, התחלנו בסדרה של חקיקה.

מרדכי אלבז: לאחרונה נכנס לספר החוקים הנושא של - - -.

מרדכי אלבז: אין ביקורת היום על הרווחה, אתה יכול להתלונן באוויר.

מרדכי אלבז: הקלות של בתי משפט שלא רואים את הילד, לא רואים את ההורים.

מרדכי אלבז: בחוק אלמנות צה"ל של אפוטרופוס לא רואים אותם.

מרדכי אלבז: מתברר בדיעבד שהסבתא והסבא הם ההורים הכי טובים לנכדים.

מרדכי אלבז: הם ההורים הכי טובים, אין להם מעמד.

מרדכי אלבז: אולי תשאלו אותם?

מרדכי אלבז: עדיף מאשר לקחת אותם להוסטלים.

מרדכי אלבז: לשמחתנו, הובלנו חקיקה כאשר כל סיעות הבית הצטרפו לחקיקה הזאת בנושא ביטול חוק הנוער שמאפשר לעובדות סוציאליות שמעולם לא הוסמכו כפסיכולוגיות או כפסיכיאטריות לתת חוות דעת.

מרדכי אלבז: על סמך תסקיר שלהם מוציאים ילדים בחוסר אחריות.

מרדכי אלבז: עבר החוק.

מרדכי אלבז: חתמו כבר 15 חברי כנסת.

מרדכי אלבז: זה נמצא בוועדת שרים.

מרדכי אלבז: אנחנו מסמיכים וסומכים על המשטרה – גוף שיש לו בקרה, יש אפשרות.

מרדכי אלבז: בחוק מעוגן שרק בתובע משטרתי כשיתברר עם דיני ראיות ובקרה ואפשר גם עם שוטר.

מרדכי אלבז: אנחנו לא באים חלילה, אנחנו ניתן את כל ההגנה לילדים.

מרדכי אלבז: היום אם עובדת סוציאלית משקרת אתה יכול לעשות כלום.

מרדכי אלבז: אם יש לך בעיה עם שוטר יש את מח"ש, יש ערכאות עד העליון.

מרדכי אלבז: היום אתה חסום בחוק הזה.

מרדכי אלבז: בעזרת השם אנחנו כן נוביל את החוק והחוק ישתנה.

מרדכי אלבז: מדובר באלפי אנשים – נזק למדינת ישראל של מיליארדים.

מרדכי אלבז: אני בסדרה של פגישות עם ראשי ערים, יש כבר הסכמה עוד לפני החוק.

מרדכי אלבז: פגישה עם ראשי ערים של מצפה רמון, קריית שמונה.

מרדכי אלבז: אצלנו לא נוציא ילדים יותר.

מרדכי אלבז: אנחנו נבחן את זה, יש לנו חלופות כמו הקמת מועדוניות.

מרדכי אלבז: יש הסכמה של כמה שרים, יש לי את זה בכתב.

מרדכי אלבז: זו המדיניות שצריכה להיות.

מרדכי אלבז: עבודה סוציאלית היא חמלה.

מרדכי אלבז: מה קרה שמכים אותם?

מרדכי אלבז: משהו לא סביר.

מרדכי אלבז: לבסוף, אני המלצתי לבת שלי להיות עובדת סוציאלית והיא עובדת סוציאלית.

מרדכי אלבז: היא במגמה של קשישים.

מרדכי אלבז: בקשישים, בנכים, בבעלי מוגבלויות, אני רואה את הרווחה, לא בהוצאת ילדים.

מרדכי אלבז: אני לא מאחל לאף אחד פה לעבור תהליך שירצו לקחת ממנו את הילדים.

מרדכי אלבז: ראינו כבר מה אמר השופט חשין המשנה לנשיא בית המשפט העליון.

מרדכי אלבז: חשין אמר: מי שייפגע בבית שלנו, נקטע לו את הרגליים.

מרדכי אלבז: אני שואל: מה תהיה התוצאה אם מישהו ייגע בילדים שלנו?

מרדכי אלבז: תפסיקו עם זה, אנחנו נגד אלימות.

מרדכי אלבז: צריך להוביל את זה.

מרדכי אלבז: אני מקבל את העצה של אדוני, חבר הכנסת דואן.

מרדכי אלבז: אני מאוד מודה לך.

חיים כץ: מאה אחוז, תודה רבה.

חיים כץ: כן, אדוני.

בועז חממי: רב פקד עו"ד בועז חממי, חטיבת החקירות.

בועז חממי: אני רוצה להגיב לדברי האדון פה שציין נתונים של המשטרה.

חיים כץ: לא צריך.

חיים כץ: כן, גברתי.

גבריאלה פיסמן: אני רוצה לומר לפרוטוקול שאנחנו מחויבים לחזור לוועדת שרים לפני הקריאה הראשונה.

גבריאלה פיסמן: היינו אמורים להגיע להסכמות לפני הקריאה הראשונה.

גבריאלה פיסמן: לכן, אנחנו נבקש לשלב, למזג, את ההצעה של אדוני עם הצעת החוק הממשלתית.

גבריאלה פיסמן: כרגע עמדת ועדת שרים היא התנגדות כל עוד אין הסכמה.

חיים כץ: בסדר גמור, אין לנו בעיה.

חיים כץ: אנחנו נעבור להקראה.

אייל לב ארי: "הצעת חוק למניעת אלימות (שירותי רווחה), התשע"ב–2012

רחל אדטו: למה בהגדרת "מעשה אלימות" נמחקה השחתת רכוש, ולעומת זאת מעשה אלימות, ישחית רכוש כאמור?

חיים כץ: רחל, בין הקריאה השנייה לשלישית נתקן את כל הניסוחים, ואז נראה גם מה אנחנו עושים.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: מי בעד הצעת החוק ירים את ידו?

חיים כץ: אתה מצביע במקום אריה ביבי.

חיים כץ: ואתה?

מסעוד גנאים: אני כנראה במקום אף אחד.

מסעוד גנאים: זה רק תמיכה.

חיים כץ: אתה לא מצביע.

חיים כץ: בעד – 3

חיים כץ: נמנעים – אין

חיים כץ: שלושה חברי כנסת שנמצאים פה ויש להם זכות הצבעה תמכו.

חיים כץ: אין לחוק הזה עלות תקציבית.

חיים כץ: הוועדה אישרה אותו כהכנה לקריאה הראשונה.

חיים כץ: אחרי הקריאה הראשונה אנחנו נראה מה אנחנו עושים עם משרד המשפטים בתיאום הצעות החוק ובצירוף הצעת החוק של חברת הכנסת רחל אדטו, והכול יבוא על מקומו בשלום.

חיים כץ: תודה רבה, הישיבה נעולה.