ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 18, פרוטוקול מספר 608, 2012-05-09 09:00

אלכס מילר: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט – בנושא: יום הניצחון על גרמניה הנאצית במערכת החינוך ובכלל.

אלכס מילר: רבותיי, הניצחון על גרמניה הנאצית הינו אחד הניצחונות החשובים ביותר שידעה ההיסטוריה, חלקם של יהודים בניצחון זה אינו רק חשוב אלא גם סמלי.

אלכס מילר: כמיליון וחצי לוחמים יהודים גברים ונשים לקחו חלק במלחמת העולם השנייה במסגרת צבאות בעלות הברית ובשורות הפרטיזנים.

אלכס מילר: סיפורי גבורה רבים מסופרים על שירותם של לוחמים יהודים, סיפורים שהפכו למיתוסים ומהווים מקור להערצה.

אלכס מילר: רבותיי, התכנסנו כאן, אמנם בשעה מוקדמת, וכידוע לכם היום ברחבי הארץ מציינים את יום הניצחון על גרמניה הנאצית, אין ספק שגם הכנסת מכירה ומציינת את היום הזה כאן במשכן.

אלכס מילר: אנחנו מכנסים כאן את ישיבת ועדת החינוך, נשמע התייחסות של משרד החינוך בכל מה שקורה במערכת החינוך, כמובן גם מליאת הכנסת תציין היום או בימים הקרובים את יום הניצחון החשוב הזה.

אלכס מילר: יש לנו כאן נציגים וטרנים, וגם ממלא מקום ראש העיר ראשון לציון שהגיע לכבד אותנו כאן בישיבה – ודים קירפיצ'וב, וכמובן כל הנציגים מהמשרדים השונים.

אלכס מילר: מדי שנה אנחנו עושים הכול בשביל שזכרם של כל אותם אלו שנפלו למען האנושות, למען הניצחון על גרמניה הנאצית, וכמובן שבסופו של דבר הם היו אלה שנתנו לנו - - - רבותיי, נפתח את הישיבה, דברי פתיחה שלי כבר אמרתי, כמו שציינתי, אנחנו מציינים את היום החשוב הזה.

אלכס מילר: חשוב לנו גם לדעת בעיקר איך מערכת החינוך משנה לשנה שומרת על זכרם – אנחנו מכירים גם את הפעילות של משרד החינוך בכל מה שקשור על הנושא של הטרגדיה של העם היהודי בשואה, אבל כמובן שחשוב לנו לדעת שמשרד החינוך גם מלמד את ההיסטוריה של המלחמה עצמה.

אלכס מילר: כמובן גם איך קיבלנו את הניצחון על גרמניה הנאצית.

אלכס מילר: נתחיל עם משרד החינוך.

אורנה כץ אתר: אני מבקשת לציין שהנושא נמצא בתכנית הלימודים, התלמידים נבחנים על זה בבגרות, ודאי כל הנושא של מלחמת עולם השנייה, אבל ספציפית הנושא של לוחמים יהודים בצבאות בעלות הברית, הסעיף נמצא - אני מחזיקה את תכנית הלימודים, זה תכנית לימודים שאיתה המורים להיסטוריה עובדים.

אורנה כץ אתר: החומר נמצא והתלמידים לומדים את זה בכיתה י"א או בחלק מבתי הספר בי"ב, תלוי בפריסת ההוראה.

אורנה כץ אתר: אנחנו מדגישים את החלק של הלוחמים היהודים, נותנים דוגמאות של הגיבורים היהודים.

אורנה כץ אתר: אני רוצה לציין, זה פשוט מרגש.

אורנה כץ אתר: אנחנו לומדים היסטוריה, אבל אתם את ההיסטוריה, בעיניי מדהים לראות את זה.

אורנה כץ אתר: זה נמצא, זה נמצא חד משמעית ומודגש וישנו, מייד עמיתי ישלים את החלק שהוא מעבר להוראה הפורמלית בכיתות לבגרות.

אלכס מילר: זה נמצא במסגרת של לימודי היסטוריה?

אלכס מילר: למה רק בכיתות י"א, י"ב?

אורנה כץ אתר: כן, ודאי לימודי היסטוריה לבחינת הבגרות.

אורנה כץ אתר: אנחנו מלמדים היסטוריה מכיתה ו' עד י"ב על פי תקופות, פשוט מתקדמים מתחילים מהעת העתיקה, ומגיעים בסופו של דבר לתולדות ה-120 בחטיבה העליונה.

אליהו ישי: אנחנו הפקנו חוברת שיש לידך, אדוני היושב ראש, בחוברת יש מידע – מלחמת העולם השנייה תפסה את העם היהודי בשני מישורים – בהלם מוחלט אחרי האסון הגדול שקרה לעם.

אליהו ישי: מצד שני, את הלוחמים, גם היהודים שהגיעו עם הצבאות ששחררו את המחנות והצד השני בשמחה גדולה.

אליהו ישי: אנחנו מתבוננים בדברים האלה בהיבט הבלתי פורמאלי.

אליהו ישי: הוכנה חוברת לשעת מחנך, ולתלמידים שעוסקת בנושא של שיחרור המחנות של הלוחמים היהודים בצבאות בנות הברית ואת יום השחרור.

אליהו ישי: החוברת הזאת משמשת את המחנכים בכיתות שלהם.

אליהו ישי: ביום הזה תלמידים שמגיעים למכונים להנחלת זכרון השואה ומשמעויותיה, כגון: ביד ושם יש אנדרטה ששם מתקיימים טקסים, מעבר ליום שבו הם מקיימים פעילות בנושא של בתום המלחמה, מתקיימים טקסים.

אליהו ישי: בלטרון, שם יש גם אנדרטה שעוסקת בנושא, גם שם מתקיימים טקסים באותו נושא - אלה הן פחות או יותר הפעילויות.

אליהו ישי: בסוף החוברת, אדוני היושב ראש, ניתן למצוא את שמות הארגונים של החיילים, הפרטיזנים, ארגוני הלוחמים, ותיקי מלחמת העולם השנייה של יוצאי ברית המועצות, מספרי טלפון שמאפשרים למנהלי בתי הספר לזמן לוחמים עדים בכדי לספר את סיפורם בפני התלמידים.

אליהו ישי: אלה פחות או יותר הפעילויות הבלתי פורמליות שמתרחשות מעבר לשעות ההיסטוריה שמלמדים במסגרת הלימודים האלה.

אלכס מילר: כמה שעות מוקצים לנושא?

אורנה כץ אתר: במסגרת שיעורי ההיסטוריה אני מעריכה 5-6 שעות, בסך הכול.

אלכס מילר: אתה חושב שזה מספיק, זה פשוט קצת מוזר, כי זה אחד מהנושאים הכי חשובים של האנושות, חמש שעות בסך הכול לכל המסגרת.

אורנה כץ אתר: זה לא קשור רק לשעות השואה, שלא הובנו נכון.

אורנה כץ אתר: יש כאן בעיה מובנית, יש לנו הרבה מאוד נושאים, אנחנו מתחילים בנושא של הלאומיות, התנועה הציונית.

אורנה כץ אתר: אנחנו לומדים את הנושא של בית שני, כל זה בתכנית אחת, או לחילופין ימי הביניים.

אורנה כץ אתר: התנועה הציונית, ראשית הציונות, תקופת המנדט, המאבק על הקמת המדינה, הנושא של השואה.

אורנה כץ אתר: יש לנו בתכנית הלימודים את הנושא של המשטרים הטוטליטריים.

אורנה כץ אתר: אנחנו מגיעים לתולדות מדינת ישראל, וכל זה מה שמוקצה לנו זה 3 שעות בכיתה י' ו-4 שעות בכיתה י"א.

אורנה כץ אתר: זאת אומרת, זה חשוב בוודאי שזה חשוב.

אלכס מילר: זה חשוב, אבל שוב, אני חושב שחלוקת השעות היא לא רק בעיה, הרי כשאני רואה כאן בכל מיני מקומות ציורים של צלבים וכל הדברים האלו, זה נובע מכך שיכול להיות שיש חוסר בהבנה מה שקרה באותה תקופה.

אלכס מילר: אני לא משווה את זה לנושא של השואה, כי שם זה משהו אחר, שם הילדים נחשפים יותר לטרגדיה של עם מאשר לסוגיה של המלחמה בעצמה מאיפה זה הגיע ואיך זה הגיע.

אורנה כץ אתר: הכול משולב, הם לומדים את התהליך, ואיך הגיעו הנאצים לשלטון, זה הכול תהליך, ואם נספור את זה, זה הרבה מאוד שעות.

אורנה כץ אתר: אני התייחסתי ספציפית לנושא הזה של חיילים יהודים.

ד"ר שרי פייר: אני מנהלת תחום בכיר לחינוך במשרד לקליטת העלייה.

ד"ר שרי פייר: אני מאוד נרגשת להיות כאן ולראות אתכם.

ד"ר שרי פייר: אני בטוחה שרבים מאיתנו חייבים לכם את זה שאנחנו נמצאים כאן.

ד"ר שרי פייר: רציתי לומר שהפעילות עם הוטרנים בכלל מאוד חשובה, מקבלת מקום מאוד מרכזי במשרד לקליטת העלייה בכלל ברחבי הרשויות.

ד"ר שרי פייר: מעבר לכך, בתחום החינוך, יש לנו מרכזי תרבות ומוזיאונים בחלק מהרשויות, ואליהם אנחנו מביאים בני נוער כדי שייפגשו וישמעו את הסיפורים ממקור ישיר, יתעדו אותם, יהיו בקשר, ייחשפו.

ד"ר שרי פייר: הפגישות עם הדור הצעיר, הקישור הזה, מאוד חשוב לנו מעבר ללימודים שנעשים במסגרת החינוך הפורמלי.

ד"ר שרי פייר: מאוד חשוב לנו לחשוף את תרומתם של הוטרנים לעצם קיומה של המדינה, היום גם תהיה צעדת הוטרנים במימון תמיכת המשרד.

ד"ר שרי פייר: אני חושבת שהנושא הזה מאוד חשוב.

ד"ר שרי פייר: יכול להיות שהעבודה שיש אילוצים במשרד החינוך, החינוך הלא פורמלי בהחלט יכול לתרום ולהוסיף, וכך אנחנו משתדלים לעשות.

אלכס מילר: תודה גברתי.

אלכס מילר: משרד הביטחון.

נורית קוטיק: אני ראש ענף חינוך והסברה בחיל חינוך.

נורית קוטיק: אנחנו מקבלים את החיילים אחרי שהם בוגרים במערכת החינוך, כך שאנחנו יכולים לעסוק איתם בנושאים רחבים ולהעמיק בתחומים שונים.

נורית קוטיק: הנושא הזה הוא נושא שקיים, לכן בחלק גדול מהקורסים הבכירים שעברו כבר במסגרת הטירונות ובקורס קצינים, פעילות זה נושא שנוגעים בו בצורה יותר רחבה, כי מסתכלים על ההיסטוריה בצורה מעמיקה.

נורית קוטיק: היום הזה נמצא בתאריכון של צה"ל.

נורית קוטיק: יש לנו תאריכון של זהות ישראלית יהודית, וקיים מערך שיעור שנגיש לכל מפקדי הצבא כדי לציין בכל יחידה ויחידה.

נורית קוטיק: אנחנו מסתכלים על זה במדרג מיום השואה ליום הזה.

נורית קוטיק: אנחנו מזהים מפקדים שמתעסקים בנושא הזה, ומלווים את החיילים שלהם ספציפית אל התחום הזה.

ליה שמטוב: שלום לכולם, אני קודם כל מודה ליושב ראש הוועדה שהיום ביום כזה חגיגי זימן גם את הוטרנים וגם את המשרדים הרלבנטיים לנושא.

ליה שמטוב: אני רוצה לברך את הוטרנים, ולאחל להם בריאות, בריאות, ובריאות, זה הכי חשוב.

ליה שמטוב: קצת להזכיר, שרק לפני 20 שנה, אולי פחות, באמת אף אחד לא דיבר על וטרנים, הם נלחמו במלחמת עולם השנייה, הם נלחמו אחרי המלחמה בברית המועצות לשעבר, כשהם הגיעו לארץ, הם המשיכו להילחם על הזכויות שלהם.

ליה שמטוב: זה שהם כל הזמן צריכים להילחם, אני חושבת שכבר ב-2012, עוד מעט 2015 - 70 שנה לניצחון, הם כבר הפסיקו להילחם ואנחנו ניתן כל מה שמגיע להם.

ליה שמטוב: היום במערכת החינוך עושים הרבה, לגבי השואה עשו עוד לפני שהוטרנים הגיעו.

ליה שמטוב: אני יודעת שהוטרנים מגיעים לבתי ספר ולא יודעים עברית, אבל בכל זאת הם מסבירים על כל ההיסטוריה ועל כל מה שהם עברו, כדי שהדור הצעיר יידע על זה ולא יישכח את זה.

ליה שמטוב: אבל בכל זאת, אני לפני שבועיים הייתי באירוע מאוד מרגש, המשרד לאזרחים ותיקים, קיימו אירוע לניצולי שואה שעברו את השואה, כדי לתעד את הזיכרונות שלהם.

ליה שמטוב: היה מאוד מרגש, על הבמה הזמינו ונתנו תעודות מכל מיני מדינות לניצולי שואה, ותיעדו את הסיפור שלהם, סיפור של החיים שלהם.

ליה שמטוב: להגיד לכם את האמת, לא ראיתי אף אחד מברית המועצות לשעבר.

ליה שמטוב: לא יכול להיות שאנשים שהיו בגיטאות, אנשים שנלחמו, שהם היום 80 אלף איש מינימום שגרים פה במדינת ישראל.

ליה שמטוב: זה לא יכול להיות שאף אחד לא נתן עדות, שמאף אחד לא ביקשו עדות.

ליה שמטוב: אנחנו מדברים על ילדים, אבל בכל זאת, באתי לפה כדי להגיד את זה, כי אני חושבת שאנחנו כחברי כנסת וכממשלה, וכמי שיושב במשרדים האלה, צריכים לחשוב טוב, ולדעת שכל ניצולי השואה הם כולם עברו את הזוועה, הם היום בגילאי 80 פלוס, צריכים להתייחס באותה מידה, לא צריך לעשות אפליה ביניהם.

ליה שמטוב: תודה.

ודים קירפיצ'וב: בוקר טוב, אני כל הזמן חושב על מה בכלל אנחנו מדברים.

ודים קירפיצ'וב: לדוגמה, אתמול קיימנו טקס בראשון לציון.

ודים קירפיצ'וב: הגיעו וטרנים, עשינו את כל הפרוצדורה מה שצריך להיות.

ודים קירפיצ'וב: הגיעו צעירים, ותיקים וחבר העמים כולם ביחד עם העולים.

ודים קירפיצ'וב: עומדת בחורה יפה, ושואלת אותי, תגיד לי, מה זה בכלל?

ודים קירפיצ'וב: התחלתי לספר לה על מלחמת העולם השנייה, על וטרנים, היא אומרת, מה פתאום?

ודים קירפיצ'וב: מה אתה מדבר שטויות?

ודים קירפיצ'וב: אמרתי, מה את אומרת בכלל?

ודים קירפיצ'וב: היא אמרה, מה פתאום רוסים, מה פתאום חבר העמים זה האמריקאים.

ודים קירפיצ'וב: אמרתי, מאיפה את יודעת את זה, היא אמרה למדתי בבית הספר, גם הילדים שלי.

ודים קירפיצ'וב: שאלתי, לא יכול להיות, היא אמרה נכון.

ודים קירפיצ'וב: היא לא צעירה, היא בת 50, אבל סליחה, גם צעירים שהיו שם מכל הפרלמנטים הם גם לא יודעים שום דבר.

ודים קירפיצ'וב: אני כל הזמן שואל, על מה אנחנו בכלל מדברים.

ודים קירפיצ'וב: גם בצבא כשאני מדבר עם חיילים, אין שום דבר.

ודים קירפיצ'וב: אתמול ישבתי על יד הטלוויזיה, בדקתי את כל התוכניות.

ודים קירפיצ'וב: כמעט בכל העולם יש סרטים, כולם מדברים על זה, בישראל ריק, שום מלה - אבסורד.

ליה שמטוב: ב"ישראל היום" קראתי כתבה.

ודים קירפיצ'וב: באמת אבסורד, אם לא היה ניצחון ב-1945, לא הייתה המדינה שלנו.

ודים קירפיצ'וב: למה לא חושבים על זה?

ודים קירפיצ'וב: כשאני מדבר על ראש העיר שלי, הרי אנחנו יודעים בדיוק מה צריכים הוטרנים, אבל אני לא יכול לעשות רק במקום אחד, בראשון לציון, לדוגמה, אנחנו נותנים כל עזרה, אבל אנחנו לא יכולים לעשות מעבר למה שאנחנו יכולים בגלל שהחוק אומר כך או כך, בכלל אין חוק.

ודים קירפיצ'וב: אני חושב שצריך לחשוב על זה, באמת זה חשוב.

ודים קירפיצ'וב: התרבות צריכה להיות מהמשפחה, מהילדים - אם מורה לא אומר לילד סליחה, זה לא נכון, אתה צריך לקרוא את הספר.

ודים קירפיצ'וב: בגדול, צעירים לא קוראים את הספרים הללו, יש אינטרנט, אפשר להיכנס לאינטרנט.

יוסף זלדיס: אני מצטער מאוד שאני לא מדבר עברית.

יוסף זלדיס: אני מבקש סליחה אני מדבר ברוסית – יש תרגום מפי היושב ראש.

יוסף זלדיס: יש לוטרנים הרבה תלונות למערכת החינוך בכל מה שנוגע ללימודים על עניין של מלחמת העולם השנייה, על המסר שעובר לצעירים שלומדים במערכת החינוך.

יוסף זלדיס: כל מי שנמצא, יצא ממערכת החינוך - חייבים לדעת את האמת על מה שקרה במלחמה, על תרומתו של הצבא האדום לניצחון על גרמניה הנאצית, ועל השתתפותם של קרוב לחצי מליון יהודים שהיו חיילים בצבא האדום, שחלק גדול מהם גם נפלו, מתוך חצי מליון 250 אלף נפלו במלחמה.

יוסף זלדיס: גם מבחינת היחס של הטרגדיה בכלל לאותם העמים שהשתתפו במלחמה, בברית המועצות נפלו קרוב ל-30 ומשהו מליון איש, למול ארצות הברית שנפלו שם 300 אלף אנשים, שמבחינתו יש הבדל עצום, גם כאשר מעבירים את החומר.

יוסף זלדיס: יש חשיבות לתרומתם של כל צבאות הברית בעניין של מאבק בנאצים באותה תקופה.

יוסף זלדיס: כל אחד תרם מה שהוא יכול לתוך המאבק הזה - בהיבט של נשק, טכניקה, ואנשים שהצטרפו כל אחד בזמנו.

יוסף זלדיס: כרגע מה שחשוב לנו, זה יותר לשמר את הזיכרון של אותם אנשים שנפלו, של אותם אנשים שתרמו, של אותם אנשים שחיים כאן וצריכים לקבל מה שהם צריכים, ואיך בעצם ניצחו את גרמניה הנאצית, וזה בעצם מה שכדאי להתמקד כאן היום.

יוסף זלדיס: היום יש שיפור מאוד גדול בכל מה שקשור להתייחסות לוטרנים.

יוסף זלדיס: מבחינתו חשוב שבבתי ספר במערכת החינוך המסר יועבר לתלמידי ישראל על מה שקרה במלחמת העולם השנייה.

יוסף זלדיס: הוא גם אומר שהכול התחיל מחבר הכנסת יורי שטרן, זכרונו לברכה, שהוביל את הסוגיה הזאת של הטיפול בוטרנים ומודעות למלחמת העולם השנייה.

יוסף זלדיס: אני גם יודע, ותקנו אותי אם אני לא טועה, הפרק על העניין של צבא האדום נכנס לתוך ספרי לימוד ההיסטוריה, כי זה מה שהיה בהסכם בינינו לבין הרוסים בעניין של השואה למול מה שהם ביקשו - זה היה לפני שנה וחצי כשהייתי בביקור עם גדעון סער.

ליה שמטוב: זה עוד היה כשאני דיברתי בוועדת העלייה והקליטה, גדעון סער היה והבטיח.

אלכס מילר: אני שאלתי אם זה נכנס בפועל.

ליה שמטוב: הוא הבטיח את זה בוועדה.

יוסף זלדיס: חשוב שהמסר יעבור, שכל עם ישראל יידע מה הם עשו ויכירו בכך.

יוסף זלדיס: הילדים שלהם, הנכדים שלהם משרתים בצה"ל, חלקם השתחררו גם דרכם מנסים להעביר את האמת לכל אותם אלה שנמצאים סביבם.

יוסף זלדיס: יש לו עוד סוגיה נוספת שהוא רוצה לנצל את ההזדמנות, כאשר הוא נמצא בכנסת, וזה בעניין הסיוע בעזרה כלכלית לאותם הוטרנים שנמצאים כאן בארץ.

יוסף זלדיס: הוא מציין, כמעט כל יום מתים קרוב ל-3 אנשים, אין יותר מדי זמן לעסוק בזה, וצריך לקבל החלטות כמה שיותר מהר.

יוסף זלדיס: היתה הבטחה מראש הממשלה לסיוע בסוגיה זאת, כמובן מבחינתו כל הנושאים האלה הם מאוד חשובים וקיומיים מבחינתם, ומבחינתנו גם אנחנו מנסים לעשות מקסימום שאנחנו יכולים.

יוסף זלדיס: לא מזמן בוועדת כספים סיימנו בהצעת חוק מאוד חשוב בעניין של ניצולי השואה, שם קרוב ל-16 שנים מנסים לקדם את הצעת החוק הזאת, זו הרחבה מאוד משמעותית בסיוע כספי שמקבלים הניצולים.

יוסף זלדיס: אני כך מקווה שיהיה גם תוספת בעניין הוטרנים.

יוסף זלדיס: מדובר כאן על תקציב לא קטן, מבחינתנו, זה מאבק שאנחנו מנהלים אותו שנים בכנסת, בחלק הצלחנו, אני מקווה שתהיה הרחבה בעתיד על ידי פעילות שיש כאן על ידי חברי כנסת.

אלכס מילר: רבותיי, אני רוצה להציע למשרד החינוך מספר דברים.

אלכס מילר: אני גם מבקש מאלכס, יועץ שר החינוך, שהבקשות שלי יעברו ללשכת השר, ותראו מה אפשר לעשות עם זה.

אלכס מילר: הייתי מציע שבאותם היומנים של החגים שמקבלים תלמידי ישראל, לא רק יומנים אלא גם הפוסטרים שצויין שם היום הזה – 9 במאי, יום הניצחון של גרמניה הנאצית.

אלכס מילר: דבר שני, הייתי גם מציע, כמו שציין כאן ממלא מקום ראש עיריית ראשון לציון, ואני מקבל את דבריו, ודים קירפיצ'וב, על כך שגם בתקשורת שלנו אנחנו לא נחשפים יותר מדיי למודעות ליום הזה כיום חגיגי לאוכלוסייה של כל מדינת ישראל, אבל במיוחד לאותם וטרנים ולמשפחות.

אלכס מילר: הייתי מציע שהטלוויזיה החינוכית תשקול אפשרות להפיק איזושהי סידרה הקשורה לנושא הזה כי זה נמצא במסגרת הלימודים כפי שנאמר כאן.

אלכס מילר: זה חלק מלימודי היסטוריה בכיתות י"א-י"ב, אפשר להפיק סידרה שאפשר להריץ אותה קרוב לתאריכים האלה, כך שכל מי שצופה, אותם התלמידים בחלק מהמסגרת במערכת החינוך יכלו להיחשף גם לא רק ברמה תיאורטית לנושא הזה, אלא גם ברמה ויזואלית על ידי הפקת אותם הסרטים שאנחנו גם רואים אותם במדינות אחרות, אני חושב ומאמין שגם מדינת ישראל יכולה בעניין זה להשקיע, כך שהמודעות תהיה יותר גדולה.

מרים גרייבר: אני כאן בכנסת בעמותה הפרלמנטרית לניצולי השואה.

מרים גרייבר: אני רוצה להגיד לכם באופן אישי תודה רבה.

מרים גרייבר: אני ניצולת שואה מבודפשט, הרוסים הם אלה שהצילו אותי ברגע האחרון לפני שעליתי לקרונות לאושוויץ.

מרים גרייבר: אני מודה לכם מאוד.

מרים גרייבר: שנית, אנחנו צריכים לעשות יד אחת, ואני חושבת שהדבר הכי חשוב כרגע, להעביר את החוק הנוראי שיש לנו בנוגע ל-1953, אלה שהגיעו לפני 1953, וההבדל בין אלה שהגיעו אחרי.

מרים גרייבר: אנחנו צריכים לבטל את החוק הזה, ואז נוכל להתקדם בכל מה שאנחנו צריכים, גם לניצולי שואה וגם לאנשים הנחמדים האלה.

מרים גרייבר: תודה רבה.

אורנה כץ אתר: אני רוצה להעיר הערה קטנה לגבי דברים שנאמרו כאן, נאמרו מדם ליבו וטוב שנאמרו.

אורנה כץ אתר: בתכנית הלימודים אין הדגשה ואין התייחסות לארצות הברית כמשחררת, זה כבר לא קיים.

אורנה כץ אתר: זה שיטה שהייתה קיימת פעם, זה כבר לא קיים.

אורנה כץ אתר: אנחנו מדגישים את הצבא האדום.

אורנה כץ אתר: ולהערתך לגבי אותה גברת שלא ידעה במה מדובר, אנחנו מדברים על שינוי בתכנית הלימודים בשנים האחרונות, ממש בקדנציה של השר הנוכחי.

אורנה כץ אתר: ההדגשה של החיילים היהודים בצבאות בעלות הברית זה חדש, ולכן מישהי בת 50, אני כבר עברתי את הגיל הזה.

אורנה כץ אתר: אני אומרת, אנחנו כשהיינו בבית הספר לא למדנו את זה, פשוט זה לא היה קיים, היום זה כבר לא המצב.

אלכס מילר: תודה.

אלכס צסרסקי: שלום לכולם, סבא שלי הוא גם וטרן והיה רופא קרבי במלחמת העולם השנייה, הוא היום בן 93.

אלכס צסרסקי: כאשר נכנסתי למשרד החינוך הנושא הזה היה מאוד חשוב לליבי, באתי לשר ודיברתי איתו על הנושא.

אלכס צסרסקי: באמת, גם חשוב לו לקדם את הנושא.

אלכס צסרסקי: אני נפגשתי מספר פעמים עם ארגוני הוטרנים, לצערי, היום בישראל יש שניים והם דיי בתחרות.

ליה שמטוב: אבל הם נכי מלחמת העולם השנייה.

אלכס צסרסקי: הם בתחרות, אני הרגשתי את זה על בשרי.

אלכס צסרסקי: אנחנו כל הזמן בקשר איתם, רצינו מאוד לעשות ברמה ארצית להביא את הוטרנים לבתי הספר ביום הניצחון על הנאצים, כפי שעושים עם ניצולי שואה ביום השואה.

אלכס צסרסקי: לצערי, אנחנו נתקלנו במחסום שפה לפני שהבאנו אותם לבתי ספר.

אלכס צסרסקי: היום יש כמה יוזמות שכן מצליחים להבין את הוטרנים מביאים מתורגמן.

אלכס צסרסקי: חוץ מזה, אם להסתכל על תמונה גדולה, הקימו מוזיאון וטרנים בלוחמי הגיטאות, ומביאים לשם תלמידים.

אלכס צסרסקי: הכניסו פרק על חיילים יהודים במלחמת העולם השנייה, ולא רק שהכניסו את זה לתכנית הלימודים, זה פרק שנלמד לבגרות.

אלכס צסרסקי: כשהיינו ברוסיה, אני הייתי איתך גם, אנחנו הבטחנו שאנחנו נכניס פרק גם לתכנית, היה לנו קל להבטיח כי זה כבר הוכנס כשאמרנו להם שאנחנו נעשה את זה.

אלכס מילר: אם אתה נקלע למצב שיש לך מחסום של שפה, כמעט בכל בית ספר היום במדינת ישראל יש לפחות מורה או מורה אחת שיודעים שפה.

אלכס מילר: אני חושב שדווקא בעניין הזה, אם הייתם בודקים את הנושא הזה אולי לשנה הבאה, לא תהיה שום בעיה למורים להתגייס למטרה הזאת, וכך לתת מעצמם 20 דקות להופיע מול התלמידים, יחד עם אותם וטרנים ולסייע להם בסוגיה של השפה, זה לא דבר בעייתי, אבל אין מה לעשות.

אלכס מילר: המדינה שלנו מורכבת מאנשים שעלו לכאן, וכמובן שבעיות שפה קיימות, אבל אפשר למצוא פתרון לעניין זה.

אלכס מילר: מה שחשוב לנו שהמסר יעבור, ושהתלמידים של מערכת החינוך באמת ייחשפו לכל הסוגיה הזאת בצורה ויזואלית.

ודים קירפיצ'וב: אני חושב שכל המשרדים, גם משרד החינוך, גם משרד הביטחון וגם משרד הקליטה, חייבים לחשוב על פרויקטים שיכולים לתת לצעירים ולילדים הזדמנות להיכנס לפרויקטים, בגלל שאם לדוגמה אנחנו אומרים שיש נקודות בבית הספר שהם עושים משהו בפרויקטים, במתנדבים, לא משנה, או בצבא יש נקודות - לתת לצעירים להיכנס לוטרנים ולדבר.

ודים קירפיצ'וב: לעשות כותרות ולעשות סרטים, ובסוף הפרוייקט להציג את זה.

ודים קירפיצ'וב: אני חושב שזה יפה מאוד וזו אינפורמציה נכונה יותר, אני זוכר שבמשרד הקליטה היה פרוייקט.

אלכס מילר: תודה.

אלכס מילר: חברת הכנסת עינת וילף, בבקשה גברתי.

עינת וילף: תודה רבה.

עינת וילף: הצטרפתי לדיון רק כדי לברך על עצם קיומו כדי להגיד לכם פה תודה.

עינת וילף: בעיקר בכך שבדמות

עינת וילף: כם אתם מגלמים את הגבורה שאנחנו רוצים לציין פה.

עינת וילף: אני פה כדי להגיד לכם תודה רבה, לכבוד הוא לי להיות בנוכחות

עינת וילף: כם כאן היום.

אלכס מילר: תודה.

אלכס מילר: כמובן אני מכניס לסיכום את כל הברכות וכל מה שנאמר כאן בתחילת הישיבה בעניין של הוטרנים.

אלכס מילר: אני גם אכניס למסקנות את שתי הבקשות למשרד החינוך בעניין של ציון יום זה, הניצחון על גרמניה הנאצית ביומנים של התלמידים לעניין של הרחבת מודעות, וגם בעניין של טלוויזיה חינוכית ואת הפקת הסידרה כזו או אחרת שתשודר במסגרת של הלימודים שיש בכיתות י"א י"ב בהיסטוריה של מלחמת העולם השנייה.

אלכס מילר: אנחנו מברכים את הסטודנטים מאריאל - ברוכים הבאים לועדת החינוך.

אלכס מילר: כתושב אריאל, חשוב לי שאתם תיכנסו ותראו מה אנחנו עושים כאן.

אלכס מילר: חג שמח רבותיי.

אלכס מילר: בהצלחה לכולם ותודה רבה על כך שהגעתם.

אלכס מילר: הישיבה נעולה.