הוועדה המשותפת לוועדת הכלכלה ולוועדת החינוך לדיון בהצעת חוק רשות השידור, כנסת 18, פרוטוקול מספר 14, 2012-03-05 15:00

כרמל שאמה-הכהן: צהריים טובים.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו פותחים את ישיבת הוועדה המשותפת לכלכלה וחינוך בדיון בהצעת חוק רשות השידור (תיקון מס' 27), התשע"א-2010.

כרמל שאמה-הכהן: בתחילת הדיון אני מבקש מנציג היוצרים להציג את טענת גסף לגבי קיום הדיון בעיתוי הזה.

כרמל שאמה-הכהן: הייתי ממליץ ליועצת המשפטית של הוועדה.

כרמל שאמה-הכהן: יש פה טענה בדבר קיום הדיון היום שפוגע בתהליך משפטי שמתקיים במקביל.

אורי רוזנווקס: צהריים טובים.

אורי רוזנווקס: שמי אורי רוזנווקס, ואני יו"ר פורום היוצרים וגם אסף אמיר, יו"ר המפיקים יגיד משהו בעניין הזה.

אורי רוזנווקס: עורך הדין שלנו פנה ליועצת המשפטית של הוועדה לפני מספר שעות.

אורי רוזנווקס: האם קיבלת את הפנייה?

אתי בנדלר: לפני מספר שעות?

אורי רוזנווקס: כן.

לאה ורון: אולי היא הייתה בהצעת חוק אחרת.

אתי בנדלר: פנייה מלפני מספר שעות לא ראיתי עדיין, אני מצטערת.

אתי בנדלר: אבל נדמה לי שאתם פניתם אתמול או שלשום.

אורי רוזנווקס: לא, אנחנו פנינו באמצעות עורך הדין שלנו לפני מספר שעות.

אתי בנדלר: לא הגיע לידינו, אני מצטערת.

אורי רוזנווקס: אנחנו חושבים שיש טעם לפגם לנהל היום את הדיון בסעיף 28א.

אורי רוזנווקס: הדיון הזה נכנס בחטף אתמול בצהריים.

אורי רוזנווקס: עיקרי הדיון הזה עומדים כרגע לדיון בבג"ץ.

אורי רוזנווקס: אנחנו הגשנו בג"ץ בעקבות אי עמידת רשות השידור במחויבויות שלה להפקות חיצוניות.

אורי רוזנווקס: המדינה ביקשה מאתנו ארבע פעמים דחייה בהגשת הבקשה שלה.

אורי רוזנווקס: אנחנו נהנינו ארבע פעמים לבקשות הדחייה של הפרקליטות.

אורי רוזנווקס: כתוצאה מכך המענה שלנו התעכב.

אורי רוזנווקס: אנחנו אמורים היינו להגיש את המענה מחר.

אורי רוזנווקס: לפתע פתאום התברר לנו אתמול שהממשלה, בלי לחכות למענה שלנו בכלל, בלי לקרוא אפילו את המענה שלנו, הכניסו את סעיף 28א לתוך הדיון.

אורי רוזנווקס: הדבר עוד לא עלה אפילו לבית המשפט.

אורי רוזנווקס: אנחנו הגשנו את הבג"ץ לפני שעה בערך.

אורי רוזנווקס: מעבר לכל העניין יש פה חוסר ג'נטלמניות בכל ההתנהלות.

אורי רוזנווקס: לא ייתכן שהמדינה פונה אלינו, ואנחנו מתחשבים ופונים ודוחים להם מספר פעמים כי כך נהוג; ואז עוד לפני שאנחנו בכלל מצליחים לקבל מספיק זמן לענות הממשלה רצה ודוחפת את הסעיף הזה אתמול בצהריים לתוך הדיון של היום.

אורי רוזנווקס: לדעתנו, יש פה טעם לפגם בלי כל קשר למהות של העניין.

אורי רוזנווקס: מדובר פה על מאות מיליוני שקלים, על מתווה של מספר שנים, ובלי כל קשר לשום דבר ראוי לנהל עליו דיון רציני.

אורי רוזנווקס: אני מזכיר לכם כמה זמן דנו בוועדה הזאת על חובת התמלוגים של ערוץ 10 שזה כסף קטן לעומת מה שהולך להידון פה ואולי אפילו יוצבע – אנחנו מקווים מאוד שלא.

אורי רוזנווקס: לא ייתכן שבעניין הזה לא שמעו אותנו כמו שצריך.

אורי רוזנווקס: לפחות עכשיו אנחנו מקווים שבית המשפט ישמע את הטענות המסודרות שלנו כמו שצריך, בניגוד לדרך שבה נהגה המדינה ונציגיה בעניין הזה שלא שמעו אותנו כמו שצריך, אלא בשביל לצאת ידי חובה.

אורי רוזנווקס: אנחנו מבקשים ונשמח אם גברת בנדלר תסתכל על הפנייה שלנו.

אורי רוזנווקס: הגשנו אותה הבוקר כי רק אתמול אחרי הצהריים התברר לנו בכלל שהסעיף הזה עולה לדיון, ואנחנו מבקשים לדחות את הדיון הזה כל עוד בג"ץ לא אמר את דברו.

אסף אמיר: בנוגע להפחתת מחויבויות התוכן של ההפקות המקומיות הקנויות – על עצם העניין הזה חל כל הבג"ץ.

אסף אמיר: ושוב, כמו שאורי אמר, המדינה ביקשה מאתנו לחכות, לתת אפשרות לדחייה.

אסף אמיר: הסכמנו לדחייה.

אסף אמיר: מחר אנחנו מגישים את הבג"ץ, והכנסת במובן הזה פשוט לא מכבדת את ההליך הזה – לא הכנסת, סליחה, הממשלה שרצה קדימה.

אסף אמיר: אפילו את המעט, רק לתת לבג"ץ את השהות לפחות לקרוא את התשובה.

אסף אמיר: הסעיף שהיום עולה כאן הוא כדי להפחית את מחויבויות התוכן, ובעצם רצים קדימה כדי שבג"ץ לא יוכל לעשות את עבודתו, איזשהו נוהל משפטי שהתחיל.

אסף אמיר: השופט העליון רובינשטיין אמר דברים מאוד חריפים, ואני מקווה שחברי הכנסת פה יודעים מה הוא אמר.

אסף אמיר: אנחנו הוזמנו לפגישה במשרד ראש הממשלה לאחר שהמתווה הזה בעצם נסגר.

אסף אמיר: קיבלנו מכתב מהפרקליט שהמתווה לא נסגר לאחר הודעה רשמית של רשות השידור שהם אישרו פה-אחד את המתווה.

אסף אמיר: אז הודיעו לנו פתאום שהמתווה לא נסגר רק כדי לסמן "וי" על פגישה איתנו.

אסף אמיר: בעקבות הפגישה שבה לא קיבלנו, לא הייתה שום התייעצות אמיתית, עשו "וי" על העניין הזה.

אסף אמיר: בעיניי, חמור מאוד שפרקליט המדינה שלח מכתב לבג"ץ שאומר שעל אף כל הפרסומים המתווה הזה לא נסגר.

אסף אמיר: אבל האמת היא שהמתווה נסגר, הוא אושר ברשות השידור פה-אחד.

אסף אמיר: אף אחד לא הכחיש את כל הידיעות בעיתון.

אסף אמיר: מעבר להפקות תוכן ולמה שאנחנו עושים בחיים זה זלזול בהליך הדמוקרטי.

אסף אמיר: אני אומר את זה כאזרח, אתם כולכם מומחים יותר גדולים ממני.

אסף אמיר: נוסף לכך, המתווה הזה אמור היה להיות רפורמה.

אסף אמיר: הרפורמה הזאת הייתה צריכה להיות מכלול אחד שבו גם יש הסכם אמון.

אסף אמיר: עד כמה שידוע לנו אין בכלל הסכם אמון.

אסף אמיר: כך שהיום אתם מפחיתים את מחויבויות התוכן, נותנים את מה שרשות השידור כל כך רוצה לא להוציא על תוכן איכותי מסיבות כאלה ואחרות, ואם תהיה רפורמה או לא, אם ייחתם הסכם אמון – כן או לא – זה הלאה.

אסף אמיר: אתם פשוט פועלים פה ממש בשירות הנהלת רשות השידור.

גדי בן יצחק: גם לא.

גדי בן יצחק: אני מוחה כעובד.

כרמל שאמה-הכהן: תודה.

כרמל שאמה-הכהן: ממשלה, תגובה.

דנה נויפלד: ההליך בבג"ץ באמת התחיל – הייתה עתירה של היוצרים שהוגשה.

דנה נויפלד: אחרי דחייה של יומיים

קריאה: חמישה ימים.

דנה נויפלד: הוגשה הודעת עדכון לבג"ץ שכוללת את המתווה הזה.

דנה נויפלד: כל הדבר הזה הובא לידיעת בג"ץ.

דנה נויפלד: אין פה שום דבר שנעשה במחטף.

דנה נויפלד: היוצרים נשמעו, ואף נעשו שינויים לאחר הפגישה שהייתה - -

אסף אמיר: דנה, לא נעשו שינויים.

אסף אמיר: יש לי המסמך לפני ואת המסמך אחרי.

אסף אמיר: כמובן, אחרי ההצבעה הזאת המסמכים האלה ייצאו החוצה.

אסף אמיר: זה היום בבג"ץ.

אסף אמיר: אין שינוי.

אסף אמיר: הזיזו איזה אחוז מאיזה מקום לאיזה מקום כדי להגיד שעשו "וי".

אסף אמיר: דנה, זה לא מה שקרה.

דנה נויפלד: או שהזיזו או שלא הזיזו.

אסף אמיר: אנחנו ישבנו אצל מר ברקן, נאמר לנו שאי אפשר להזיז שום דבר במתווה הזה כי הכול יתמוטט.

אסף אמיר: ביקשנו להבין את שאר הסעיפים ואמרו, זה לא עניינכם, באזור שלכם אי אפשר להזיז כלום כי אם תזיזו הכול יתמוטט.

אסף אמיר: בכך נסתיימה הפגישה.

אסף אמיר: לא הייתה שום התייעצות.

אסף אמיר: אבל חמור מזה, המכתב של פרקליט המדינה לבג"ץ שאומר שהמתווה הזה לא נסגר על אף הפרסומים, כשיש הודעה רשמית מרשות השידור שהם הצביעו בעד.

אסף אמיר: אז אם אין לכם שום התייחסות למה שבאמת קרה, ואפשר הכול למרוח – לכו על זה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מי ביקש את הדחייה?

אסף אמיר: הם ביקשו.

דנה נויפלד: אני הייתי ברשות דיבור.

כרמל שאמה-הכהן: המדינה ברשות דיבור.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז יש פה קצת רמיה.

אתי בנדלר: אני מציעה לשמוע את התגובה של גברת נויפלד לפני שמגיעים למסקנות.

דנה נויפלד: אני בכלל לא מבינה את זה.

דנה נויפלד: אדוני היושב ראש, נשאלתי שאלה, אני רוצה לענות עליה - -

כרמל שאמה-הכהן: אמרתי, מחיתי בשמך.

דנה נויפלד: הרעיון של המתווה הזה בא להגשים בדיוק את המטרות.

דנה נויפלד: בואו נבהיר ונשים את זה על השולחן, גם אם אתם לא מסכימים עם כל מילה שכתוב פה.

דנה נויפלד: רשות השידור לא יכולה לעמוד ב-36% הוצאה מהכנסותיה על שידורים.

קריאה: היא צריכה להפוך להיות CNN חדש?

קריאה: למה?

דנה נויפלד: אני לא יכולה, אדוני.

כרמל שאמה-הכהן: פתחתם את הדיון, דיברתם דובר ועוד דובר, אף אחד לא הפריע לכם.

כרמל שאמה-הכהן: די.

דנה נויפלד: בואו נשים את הדברים על השולחן.

דנה נויפלד: הדבר הזה הואץ בעקבות הבג"ץ.

דנה נויפלד: הדבר הזה נועד לכך שרשות השידור תוכל להגשים את יעדיה, לשדר שידורים גם ברכש כמו שיועד לה לכתחילה.

דנה נויפלד: לכן אתם הראשונים שאמורים לשמוח על המתווה הזה, הגם שאתם לא מקבלים מהשנה הראשונה את מלוא 36% ההוצאה שקבועים כרגע בחוק.

דנה נויפלד: לכן אני מאוד מתפלאת, כי אתם הראשונים שאמורים לבוא ולמחוא כפיים על הדבר הזה, כי אחרי שנים שרשות השידור לא הוציאה לרכש את הסכומים שבהם היא הייתה מחויבת, יש פה מתווה שרשות השידור אומרת שהיא יכולה לעמוד בו.

דנה נויפלד: נוסף לכך המתווה הזה קשור דבר בדבר – הוא גם קשור במימון ההפקות האלה.

דנה נויפלד: ההפקות האלה באות מכסף שצריך להביא אותו מאיזשהו מקום.

דנה נויפלד: הסכם העקרונות שהושג בסופו של דבר בין הממשלה לבין רשות השידור מצביע על המקורות לממן את ההוצאות האלה.

דנה נויפלד: זה דבר חשוב שנעשה לראשונה.

דנה נויפלד: אני חשבתי שתבואו עם מחיאות כפיים, זאת האמת.

דנה נויפלד: לכן אני מאוד מתפלאת על מה שקורה כאן.

דנה נויפלד: יש פה עמידה מתוכננת של שנים, וכל שנה הגברה של ההוצאה לשידורים בדיוק כמו שביקשתם שיהיה עד למלוא ההוצאה בשנה החמישית.

דנה נויפלד: לכן מה שהוצג פה הוא לא נכון.

דנה נויפלד: הבג"ץ עודכן בהסדר המתגבש בזה שנגיע לוועדת הכלכלה - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה ההסדר המתגבש?

דנה נויפלד: רגע, נציג אותו.

דנה נויפלד: הוצג לפני הבג"ץ המתווה המתגבש, הוצג גם שזה מובא לפני ועדת הכלכלה.

דנה נויפלד: המשך הליכי החקיקה תלויים בהסכמה של חברי הכנסת, כמובן, ואף בזה בג"ץ יוּדע.

דנה נויפלד: לכן להגיד שהייתה רמיה או מחטף, אני ממש מוחה.

אורי רוזנווקס: אנחנו דוחים את כל מה שאמרת.

דנה נויפלד: הכול?

אורי רוזנווקס: הכול.

אורי רוזנווקס: אנחנו לא נמחא כפיים למתווה שבעינינו- -

כרמל שאמה-הכהן: עכשיו זה לא העניין של הכפיים.

אורי רוזנווקס: אם תקראי – ואנחנו הגשנו את זה גם לבג"ץ – ויראו את התשובה שלנו, יראו שאנחנו מתנגדים לכל מה שאת אמרת.

אסף אמיר: את היועצת המשפטית, תקראי את הבג"ץ.

אסף אמיר: לפני שמוחאים כפיים - -

כרמל שאמה-הכהן: הטענה היא לעצם קיומו של הדיון?

כרמל שאמה-הכהן: אני רוצה לשמוע מהיועצת המשפטית, האם את רואה איזושהי מניעה לקיום הדיון.

אתי בנדלר: מן הידוע שהכנסת אינה מנועה מלקיים דיונים גם כשיש הליכים תלויים ועומדים.

אתי בנדלר: לעיתים הכנסת נמנעת מלעשות כך לא משום שהדבר אסור, אלא מתוך כיבוד הרשויות אחת את האחרת.

אתי בנדלר: עם כל הצער זה לא המקרה.

אתי בנדלר: העובדה שאמור להגיע לוועדת הכלכלה מתווה להורדת המחויבויות להפקות קנויות היה ידוע.

אתי בנדלר: זה היה ידוע מאז שהוועדה דנה בסוף השנה החולפת בהפחתה של המחויבויות לשנת 2011, ואז נדמה לי שזאת הייתה אני שהפנתה את תשומת הלב לכך שמתווה הרפורמה בהתאם להצעת החוק איננו כולל הפחתת מחויבויות לשנים הראשונות של קיום הרפורמה, וכבר אז הוצהר קבל "עם ואולם" – ב-א' – שהוועדה תדון במתווה כזה במסגרת הצעת החוק הזאת כי אי אפשר לקדם את הרפורמה, והצעת החוק הזאת היא אחת הרגליים החשובות לקידום הרפורמה, ללא הפחתת המחויבויות.

אתי בנדלר: מועד הדיון נקבע על-ידי היושב ראש בין היתר בהתחשב באילוצים שקשורים לפגרה המתקרבת, ויש עוד הרבה עבודה על הצעת החוק הזאת, ולכן מן ההכרח היה לדון בהצעת החוק הזאת למרות השעה הלא שגרתית לקיום דיוני הוועדה.

אתי בנדלר: באשר לאחוזים הנקובים בהצעה, ודאי שכשהוועדה תתחיל לדון בהצעת הממשלה תעירו את הערותיכם.

אתי בנדלר: ייתכן שיקבלו אפילו חלק מטענותיכם בעניין.

אסף אמיר: עוד טענה אחת- -

אתי בנדלר: עוד טענה אחת שהעליתם היא שבהתאם להצעה הפחתת המחויבויות בקשר להפקות קנויות איננה תלויה בחתימה על הסכם המימון.

אתי בנדלר: ברור שאי אפשר לממן את המחויבויות כפי שהן כרגע כי אין כרגע כסף.

אתי בנדלר: זאת אומרת ברור מאליו שלא ניתן לקיים את לשון החוק ככתבו וכלשונו ללא תיקון.

אתי בנדלר: לכן אין מקום לקשור את זה כרגע.

ניר טויב: מה כל כך ברור שאין כסף?

ניר טויב: מיליארד שקל בשנה מוזרם לרשות השידור, ובסוף יוצא דונלד-דק ויענקל'ה, לאן?

ניר טויב: זה מה שיוצא ברשות השידור.

ניר טויב: אם את לוקחת פה את הקרדיט - - -

קריאה: - - -

אתי בנדלר: אני אענה לך מדוע.

אתי בנדלר: ברור שכדי לקדם את הרפורמה צריכים חלק מהעובדים לפרוש כי אם יקדישו את הכסף להפקות הקנויות לא יהיה כסף לתשלום משכורות לעובדים.

ניר טויב: פעם ראשונה בזכות הבג"ץ הזה נחשפו תקציבי רשות השידור - -

לאה ורון: אדוני לא קיבל רשות דיבור.

לאה ורון: סלח לי, אתה לא קיבלת רשות דיבור, ואתה מפריע ליועצת המשפטית.

ניר טויב: זה דומה למישהו שרוצח את שני הוריו, ובא לבית משפט ומבקש הגנת יתום.

ניר טויב: ככה המדינה מתנהגת.

אסף אמיר: אתי, עוד טענה אחת, בבקשה.

אסף אמיר: הרי כשרצו למכור את הנכסים של רשות השידור הוועדה הזאת הצביעה שכל הרפורמה הזאת תבוא כמקשה אחת.

אסף אמיר: כרגע אין הסכם מימון לרפורמה.

אסף אמיר: זאת אומרת שיכול להיות שנעביר את הסעיף הזה, תורידו את מחויבויות התוכן, ובזה זה יסתיים, כי לא יהיה הסכם מימון.

דנה נויפלד: התשובה היא לא.

אסף אמיר: הרי הכול צריך לבוא כמקשה.

דנה נויפלד: בלי הסכם מימון לא יופחתו הסכומים.

קריאה: שמענו שבלי איתנות פיננסית, ואין איתנות פיננסית.

קריאה: ככה עשיתם עם העובדים גם.

דנה נויפלד: ההורדה של המחויבויות קשור לקיומו של הסכם מימון.

דנה נויפלד: הדבר הזה תפור מכל הכיוונים, אי אפשר אחרת.

דנה נויפלד: אם לא יהיה הסכם מימון לא תהיה הפחתה של המחויבויות.

אתי בנדלר: אני רוצה להפנות אותך, לכן חיפשתי את הנוסח.

אתי בנדלר: תסתכל על הסיפא לתוספת כפי שהיא מוצעת.

דנה נויפלד: אנחנו נראה את זה ונציג את זה, ואתה תראה שדבר תלוי בדבר.

אסף אמיר: בסדר, דנה, אבל בינינו – את היועצת המשפטית, היום הגשנו את התשובה שלנו.

אסף אמיר: את רוצה שנמחא כפיים לפני שאת קוראת את התשובה שלנו?

אסף אמיר: זה סביר בעינייך?

דנה נויפלד: אני חושבת שזה מהלך מאוד משמעותי ששנים אנחנו מנסים לקדם אותו שתהיה עמידה בהוראות החוק.

דנה נויפלד: משנה לשנה מפחיתים את המחויבויות.

דנה נויפלד: פה לראשונה יש העלאה של המחויבויות כאשר יש פה מתווה הדרגתי של עלייה, שנה אחר שנה.

דנה נויפלד: אפשר לבוא ולהגיד – אנחנו רוצים הכול, זה או הכול או כלום - -

קריאות: לא, לא.

אסף אמיר: לא ביקשנו הכול.

אסף אמיר: אף פעם לא ביקשנו הכול, ביקשנו שקיפות.

אסף אמיר: היה חשוב לנו שתהיה שקיפות.

אסף אמיר: 2.5 או 3 מיליארד שקל של אזרחי מדינת ישראל נשפכים לתוך הבור הזה, אין תקציב.

אסף אמיר: ביקשו בוועדה לענייני ביקורת המדינה, ביקש בג"ץ – אין תקציב של הדבר הזה.

אסף אמיר: אני עושה סרט, המדינה עוזרת לי לפעמים לממן, יש קרנות, אני מגיש להם תקציב.

אסף אמיר: פה אף אחד לא ראה תקציב.

אסף אמיר: אתם מאשרים משהו, ואין לאף אחד מושג חוץ מהנהלת רשות השידור ואולי עוד כמה אנשים, מהו התקציב, לכל הרוחות; לאן שלושה מיליארד יוצאים?

אסף אמיר: אזרחי המדינה משלמים, ומה יוצא מזה בסוף?

אסף אמיר: על מה אנחנו מדברים?

אסף אמיר: על אחוז כל כך קטן.

אסף אמיר: זה מגוחך, זה לא יכול להיות.

אסף אמיר: אני מפיק, אני יודע איך לקרוא תקציבים.

אסף אמיר: למה התקציב לא שקוף?

אסף אמיר: למה אזרחי מדינת ישראל שמשלמים 3 מיליארד שקל בחמש השנים הבאות לא יכולים לראות על מה מדובר?

אסף אמיר: על מה הולך כל הכסף?

אסף אמיר: ואני לא מדבר על העובדים, אני מדבר על טכנולוגיות, על ערוצי חדשות ועל כל מיני דברים שאף אחד לא יודע עליהם, ולא מדוברים.

דנה נויפלד: יש פה שני נושאים: האחד הוא שאלת השקיפות של הנתונים הכספיים של רשות השידור.

דנה נויפלד: זאת טענה מצוינת, אני שמה אותה שנייה בצד.

דנה נויפלד: הטענה השנייה לגבי המתווה והעלאת שיעור הרכש של רשות השידור.

דנה נויפלד: אם יש טענות בצד אחד זה לא אומר שזה מבטל את הדבר השני.

דנה נויפלד: לראשונה מעלים פה את כמות הרכש של הפקות רשות השידור.

אסף אמיר: אבל כשמר ברקן הנכבד אמר לנו שאי אפשר להזיז פסיק במתווה אז הוא אמר, תראו, זה מה שיש, זהו זה, זאת הייתה ההתייעצות, אי אפשר לעשות שום דבר.

אסף אמיר: תוך 500 או 800 מיליון - -

קריאות: - - -

אסף אמיר: תקראו את התשובה.

אסף אמיר: אולי תלמדו מהתשובה משהו?

קריאה: אולי יש גם שיטה שלא תעלה 90 מיליון שקל לגבות את האגרה הזאת?

קריאה: יש כל מיני דברים שאפשר לעשות הרבה יותר טוב ממה שקורה פה.

אסף אמיר: - - - מתייעצים, אנחנו עוזרים, אנחנו קצת מבינים כבר, אנחנו כבר עובדים בזה 15 שנה בהתנדבות.

אסף אמיר: בחייכם, ככה להריץ את זה?

אסף אמיר: 3 מיליארד שקל של אזרחי המדינה – ככה, בואו נצביע ונשלח אותם הביתה.

גדי בן יצחק: וכשאתה אומר כך מורידים את האגרה, ובעקבות הורדת האגרה מורידים את האחוזים שנותנים לך - -

אסף אמיר: אני לא נגד העובדים.

אסף אמיר: אני לא בעד שיורידו את האגרה.

גדי בן יצחק: אבל אתה לא משלים מה שאתה אומר.

גדי בן יצחק: כשאתה אומר כך, התשובה של החדר הזה ושל הממשלה זה להוריד את האגרה, אז גם מורידים את הכסף שלך וגם של העובדים.

אסף אמיר: הם יורידו הכול, הם יחנקו את זה- -

כרמל שאמה-הכהן: אדוני, שקט.

אסף אמיר: - - אבל בחמש שנים על חשבון הציבור.

כרמל שאמה-הכהן: מיצינו את הנקודה הזאת.

ישראל אייכלר: אפשר להציע הצעה לסדר?

דב חנין: אפשר להבין למה אנחנו מתכנסים בבהילות כזאת?

כרמל שאמה-הכהן: אתה אולי היחידי שמבוהל פה.

כרמל שאמה-הכהן: אתה רואה עוד מישהו מבוהל?

דב חנין: אני מבוהל, בהחלט- -

כרמל שאמה-הכהן: אני לא.

דב חנין: אני מבוהל מחמת הבהילות.

כרמל שאמה-הכהן: אני לא.

כרמל שאמה-הכהן: זה הדיון החמישי או השישי היום של ועדת הכלכלה.

כרמל שאמה-הכהן: אתה רואה, אנחנו לא מבוהלים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני יכולה לשאול את היועצת המשפטית שאלה, אדוני היושב ראש?

דב חנין: יש איזושהי מגמה להעביר את זה עכשיו, בכנס הזה?

אתי בנדלר: ודאי.

כרמל שאמה-הכהן: למה, זה חוק שנולד אתמול?

כרמל שאמה-הכהן: החוק הזה נולד אתמול, חבר הכנסת חנין?

דב חנין: הסעיף הזה, אני לא יודע מתי הוא נולד.

כרמל שאמה-הכהן: זה חוק שמשך החקיקה שלו לקח יותר מדי זמן.

דנה נויפלד: אני רוצה להגיד משהו לגבי הבהילות.

דב חנין: סעיף 28א הוא סעיף שנולד עכשיו.

דנה נויפלד: שנת 2012 היא שנה שמתקדמת במהירות.

דנה נויפלד: החובות שיוטלו על רשות השידור לעניין הרכש יחולו גם לשנת 2012.

דנה נויפלד: ככל ששנת 2012 תסתיים היכולת לרכוש ולשדר שידורים, שזה דווקא מעניינכם היא תסתיים לה.

כרמל שאמה-הכהן: דנה, לא צריך הסברים נוספים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני יכולה לשאול שאלה?

קריאה: אנחנו מוכנים עם החומר, אנחנו רק מחכים שיגידו לנו לסגור.

קריאה: אנחנו לא רוצים למוטט - - -

כרמל שאמה-הכהן: סליחה, אדוני, פעם שנייה.

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת אייכלר, בבקשה.

ישראל אייכלר: אני רוצה להציע הצעה לסדר שלא קשורה בכלל לסעיף הזה.

ישראל אייכלר: אם אפשר, יש רביזיה של כצל'ה שהיא מאוד קצרה ולא כל כך כבדה כמו כל הנושא.

ישראל אייכלר: אם אתה יכול לעשות הצבעה על העניין הזה, ואחר כך נעבור לסעיף הקודם.

אלכס מילר: איזו רביזיה?

ישראל אייכלר: חבר הכנסת כץ הציע שהמועצה תשקף את הרכב האוכלוסייה לא רק במידת האפשר, אלא לפי נתוני הלמ"ס.

ישראל אייכלר: אז אני מציע פשוט - - -

כרמל שאמה-הכהן: הבנו.

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת מילר, היושב ראש המשותף, רצה להציע משהו.

אלכס מילר: אדוני היושב ראש, ברשותך, אנחנו התעסקנו כאן בהרבה סוגיות, ואנחנו באמת רואים שאנחנו עדיין מפגרים מלהגיע לקונצנזוס סביב ההתנהלות של רשות השידור.

אלכס מילר: הרפורמה הזאת צריכה לשפר את מצבה בצורה מהותית מאוד.

אלכס מילר: אני דיברתי גם עם היועצת המשפטית של הוועדה, ולפי החוק העיקרי, רשות השידור גם לפי סעיף 48, אחראית על התכנים של גלי צה"ל, ולדעתי, בעת הזאת יש צורך בביטול הסעיף הזה, ומכיוון שיש ניגוד עניינים מהותי שהאחראי על התחנה שמתחרה בתחנה אחרת צריך גם להיות אחראית על התכנים של אותה התחנה.

אלכס מילר: יש פה אי היגיון מובנה בכל העניין הזה - -

כרמל שאמה-הכהן: מי ימלא את הפונקציה הזאת במקום רשות השידור?

אלכס מילר: קודם כול נתחיל מכך שאפשר לעשות מנגנון כמו ברשות השידור גם לגלי צה"ל, אבל שאלה לא יהיו אותם אנשים שאחראים על רשות השידור, שיפקחו על התכנים של תחנה מתחרה.

כרמל שאמה-הכהן: הצעתך נרשמה.

אתי בנדלר: אני רוצה להעיר שחבר הכנסת מילר דיבר איתי ממש לפני תחילת הדיון על הנושא הזה, ואמרתי לו גם שהנושא הזה איננו על סדר היום, והצעה כזאת צריכים, למיטב הבנתי, לכלול בסדר יומה של הוועדה.

אלכס מילר: אם יושב ראש הוועדה, שותפי חבר הכנסת כרמל שאמה-הכהן יראה לנכון לקיים על הדיון הזה, בקשתי היא לבטל את סעיף 48.

אלכס מילר: אני, כמובן, לא אהיה זה שיעקוף את החוק, אם ברצונך לסגור אותו היום - -

כרמל שאמה-הכהן: עד היום היה משהו שלא הסכמנו עליו, חבר הכנסת מילר?

אלכס מילר: אין.

כרמל שאמה-הכהן: אז מה אתה מוטרד?

כרמל שאמה-הכהן: נגיע בסוף להסכמות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני יכולה לשאול שאלה ולהצטרף לאידיליה בינך לבין מילר?

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו לא מאשרים לך.

כרמל שאמה-הכהן: מנכ"ל הכנסת, תכבד אותנו בנוכחותך פה.

דן לנדאו: אני במסגרת פינתנו "העכבר ששאג", כרגיל מפריע לוועדת הכלכלה רק בעניינים של הערוץ האהוב עלינו.

דן לנדאו: הגענו להסכמה עקרונית עם רשות השידור, עם המנכ"ל ועם היושב ראש, על העברת הארכיון של ערוץ 33 של שידורי הכנסת, לידי הכנסת.

דן לנדאו: יש לכם פה סעיף 48א שאם הוא יחוקק בנוסח, כפי שהונח על שולחן הוועדה, אני חושש שזה יקשה עליהם להשלים את התהליך.

דן לנדאו: לכן על דעת היועצת המשפטית של הוועדה, אני מבקש להציע לכם שתחריגו אפקטיבית את ההעברה הזאת מההוראה הכללית לגבי ארכיון הרשות.

אתי בנדלר: אני רוצה להסביר.

אתי בנדלר: מגעים בין הכנסת לבין רשות השידור לגבי שידורי הכנסת שהיו כלולים בעבר במסגרת ערוץ 33 – כזכור, ערוץ 33 היה למעשה בזמנו מעין ערוץ כנסת שבו העבירו את שידורי המליאה וחלק מוועדות הכנסת.

אתי בנדלר: נמסר לנו, ואני, כמובן, לא יכולה להעיד על כך באופן אישי, שקיימים קשיים גדולים להגיע לאותו חומר, בעיקר לשידורי המליאה.

אתי בנדלר: הבאתי לתשומת לבו של מנכ"ל הכנסת שהוגשה בקשה לדיון מחדש בעניין ארכיון הרשות – הצעה של משרד ראש הממשלה שהוא השר הממונה על רשות השידור, לנוסח חדש של סעיף 48א שעניינו ארכיון הרשות; ואמרתי למנכ"ל הכנסת, שכמובן, מכיוון שאני מנסה במסגרת התפקיד כאן לראות במבט רחב ולא לשמור רק על האינטרסים של הכנסת, שככל שהוא רוצה להציע הצעה שעניינה התייחסות לשידורי הכנסת, החלק של שידורי הכנסת שכלול בארכיון הכנסת, אני ביקשתי ממנו שיכבד אותנו ויציע את ההצעה הזאת כאן.

אתי בנדלר: אני מניחה שברגע שיהיה דיון בסעיף 48א החדש המנכ"ל יעלה את הצעת הכנסת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אפשר לשאול שאלה?

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה, חברת הכנסת ברקוביץ'.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה לשאול אותך, גברתי היועצת המשפטית.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה לדעת האם יש איזושהי הבחנה בין מה שכרגע אמרת על כך שכנסת ישראל יכולה לקיים כל דיון בכל זמן לבין מה שנראה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כי באמת, בעיניי, – אני לא סתם אמרתי את זה, וזה גם מאוד פגע במשרד המשפטים – ואני רוצה להסביר את זה בשפה משפטית, אלא בשפה מאוד פשוטה: מגישים בג"ץ בנושא מסוים, הדיון הולך ונדחה על פי בקשה של הממשלה, לא על פי אלה שהגישו את הבג"ץ.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בתקופה הזאת שהם דנים כשזה נדחה, הממשלה מקבלת איזושהי החלטה שתעבור לא בדיוק כפי שארגוני היוצרים מבקשים את ההתייחסות, וברגע שוועדת הכנסת תעביר את הסעיף הזה, כביכול, כפי שמדברת דנה, לבג"ץ לא יהיה מה להגיד- -

אתי בנדלר: זה יסתום את הגולל על העתירה, זה מה שאת אומרת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בדיוק.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שצריך לעשות פה הבחנה בין דבר באמת חוקי, כפי שאת אומרת - -

אסף אמיר: - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אסף, אל תפריע לי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש הבדל בין מה שאת אומרת – ואני מסכימה, אנחנו בעד זה שאנחנו יכולים לעשות כל דיון בכל זמן שאנחנו רוצים – לבין איך שזה נראה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל זה נראה רע מאוד מבחינתי כחברת כנסת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: את יכולה לפתוח צוהר לכל דבר כזה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יגישו בג"ץ, נבקש דחייה, נבוא מהר לוועדת הכנסת, נקבל החלטה, נגיש לבג"ץ את ההחלטה אחרי כן, ובעצם בג"ץ לא רלוונטי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: השאלה היא האם אנחנו רוצים להשתתף בסיפור הזה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חייבת לומר שלי כנציגת ציבור מאוד קשה לראות שאנחנו עוקפים את הבג"ץ – ואני לא תמיד בעד מה שבג"ץ אומר – אבל שאנחנו עוקפים את בג"ץ, ועכשיו אנחנו נבוא והוא יגיד - -

עידו אציל: רק צריך לציין שהממשלה הודיעה בהודעה שלה לבג"ץ שיש כוונה לבקש מהכנסת לסיים את כל הליכי החקיקה בדחיפות.

עידו אציל: לכן אני לא מבין כלום.

עידו אציל: זה בדיוק מה שהממשלה - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני אגיד לך מה אתה לא מבין.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם הכוונה שלך הייתה ללכת לטובתם של אלה שהגישו את הבג"ץ יכול להיות שהייתי מקבלת את מה שאתה אומר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל זה ממש לא המצב, כי כשאנחנו מדברים על אותן מחויבויות שאינן - -

עידו אציל: זה לטובת השידור הציבורי ולטובת היוצרים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: השידור הציבורי, כולם יודעים פה בדיוק מה אני חושבת מזמן.

אסף אמיר: כל אחד ידע מה לטובתו, אני מבקש.

אסף אמיר: אתה תגיד מה לטובתך.

אסף אמיר: אני לא אגיד לאזרחים, אבל ליוצרים אני לפחות יכול להגיד.

קריאה: - - - למחוא כפיים.

אסף אמיר: דנה יכולה למחוא כפיים.

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת חנין, בבקשה.

דב חנין: תודה, אדוני היושב ראש.

דב חנין: יש לי שלוש טענות.

דב חנין: הטענה הראשונה היא טענה מהותית, הטענה השנייה היא טענה לאופיו של ההליך, והטענה השלישית היא טענה פורמלית לחלוטין.

דב חנין: ברמה המהותית הסעיף שאנחנו מדברים בו הוא סעיף בעל חשיבות מאוד גדולה.

דב חנין: אני רואה אותו מאוד בדאגה.

דב חנין: אתה שאלת אם אני חרד – אני מאוד חרד.

כרמל שאמה-הכהן: עוד לא הגענו לסעיף הזה.

כרמל שאמה-הכהן: אתה מדבר דברים כלליים, אנחנו לא הגענו לסעיף.

כרמל שאמה-הכהן: נגיע לסעיף, תדבר.

כרמל שאמה-הכהן: עוד לא הגענו לסעיף, אנחנו בסעיף אחר לגמרי.

אברהם מיכאלי: שמור את זכותך לסעיף.

דב חנין: עד מתי אדוני מתכוון לקיים את הדיון?

יעקב כץ: אבל אני אהבתי מאוד שאמרת: "אני חרד".

דב חנין: אני חרד לגמרי.

כרמל שאמה-הכהן: עד שתקנון הכנסת לא יאפשר לנו.

דב חנין: עד השעה 16:00?

כרמל שאמה-הכהן: לא, ביקשנו אישור מיושב ראש הכנסת להארכה.

דב חנין: אני אפנה ליושב ראש הכנסת, ואני אבקש שלא תינתן הארכה כזאת.

דב חנין: אני מתכוון - -

כרמל שאמה-הכהן: אז זה יהיה ב-21:00 בערב היום.

דב חנין: אז בסדר, אני, אם כך אומר את דבריי לגופו של עניין כיוון שאדוני אולי ישלול ממני את הזכות לדבר אחר כך - -

כרמל שאמה-הכהן: לא אשלול ממך.

דב חנין: באופן מעשי תשלול, כי אני צריך להיות במליאה.

כרמל שאמה-הכהן: אז אחרי המליאה נתכנס.

כרמל שאמה-הכהן: אתה רוצה שכולם יחכו מכיוון שאתה חושב שאתה יכול למנוע דיון?

דב חנין: לא אמרתי שאני יכול למנוע דיון.

דב חנין: אמרתי שהסעיף הזה, אז אני אומר את הדברים שלי - -

כרמל שאמה-הכהן: אני אגיד לך, חבר הכנסת חנין, מה המטרה.

כרמל שאמה-הכהן: המטרה היא לסיים או לא לסיים את החוק עד תום המושב; כשאתה יודע שיש הלחץ שיש היום בכנסת שגם ברגע שהוועדה תסיים את העבודה שלה הדברים מתעכבים, ויש לחץ בצנרת - -

אתי בנדלר: יש המון עבודה על ניסוח, אני חייבת לומר.

כרמל שאמה-הכהן: בדיוק.

כרמל שאמה-הכהן: לכן זאת הסיבה היחידה, לא סיבה אחרת.

כרמל שאמה-הכהן: אם נרגיש שאין לנו משהו גמור, מושלם וטוב לא נעשה את זה בכוח.

כרמל שאמה-הכהן: אבל זאת המטרה.

כרמל שאמה-הכהן: עד המטרה הזאת עדיף לא לעכב דברים.

דב חנין: אם כך, אני אומר כרגע רק שני דברים: הסעיף הזה שמובא בפנינו, ואני קורא אותו עכשיו, הוא סעיף מאוד חשוב, ומאוד מדאיג מכיוון שהסעיף הזה משחרר, עד כמה שאני מצליח להבין אותו, את השידור הציבורי שלנו מהחובה שלו לממן ולקנות בעצם הפקות איכות מקוריות, ישראליות, ובכך השידור הציבורי שלנו - -

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת חנין, אנחנו לא בסעיף הזה.

כרמל שאמה-הכהן: אני אשמח מאוד לשמוע את דעתך, אבל כשנגיע לסעיף הזה.

כרמל שאמה-הכהן: אני לא יכול להפלות – אתה תרצה לדבר על הסעיף הזה, וגם הוא ירצה, וגם היא תרצה.

כרמל שאמה-הכהן: אתה הופך לי את סדר הדיון.

דב חנין: לכן ההצעה שלי לסדר, אדוני, היא שאדוני יחליט שהסעיף הזה לא יידון כרגע.

דב חנין: הוועדה תסיים את כל הנושאים האחרים שנמצאים - -

כרמל שאמה-הכהן: אדחה את הסעיף הזה ככל שאפשר.

כרמל שאמה-הכהן: יכול להיות שלא נגיע אליו היום.

כרמל שאמה-הכהן: יכול להיות שכן.

כרמל שאמה-הכהן: לא נקדים את הדיון בו, אם זאת הבקשה.

כרמל שאמה-הכהן: לזה אנחנו יכולים להיענות.

דב חנין: אני מבקש שהסעיף הזה יאושר בסוף החוק.

כרמל שאמה-הכהן: קיבלת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אפשר לקבל תשובה מהיועצת המשפטית על השאלה שלי?

יעקב כץ: אבל אני רוצה שהיא תענה גם על מה שאני אומר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: - - - מה שאני אומרת - -

יעקב כץ: אני אגיד לך למה אני מתנגד.

יעקב כץ: אני חותר בהקשר לבג"ץ במילה אחת.

יעקב כץ: כבוד היושב ראש, זה צורם מאוד שכל הדיונים בוועדות נעשים תחת הצל של הבג"ץ.

יעקב כץ: הבג"ץ זאת הרשות השופטת, אנחנו הרשות המחוקקת, וכל שאלה שדנים פה – הלכנו לבג"ץ, מה בג"ץ יגיד, בג"ץ יחליט - -

אסף אמיר: הסיבה שאנחנו פה - - -

יעקב כץ: סליחה, אני לא הפרעתי לך.

יעקב כץ: אני לא מדבר לגופו של עניין.

יעקב כץ: מצדי שיוציאו את כל הכסף על יוצרים ושכל הטלוויזיה תיסגר.

יעקב כץ: מציקה לי העובדה שכל הדיונים סביב השולחן הם על כך שמי שלא נבחר הוא בעל הבית של המדינה.

יעקב כץ: זה מין דיקטטורה פוטינית משפטית שיושבת, שלא נבחרה.

יעקב כץ: כל העניינים של הרשות המחוקקת צריכים לקבל את האישור של הרשות השופטת - -

אסף אמיר: לא, ההפך במקרה הזה.

אורי רוזנווקס: - - -

אסף אמיר: - - -

יעקב כץ: אני לא מדבר לגופו של עניין.

יעקב כץ: אמרתי, מצדי שיוציאו לא שלושה מיליארד – עשרה מיליארד שקל שיוציאו עליכם.

יעקב כץ: אני מדבר עכשיו על כך שכל הדיונים נעים תחת ה"אַמְבְּרֶלָה" של בית המשפט העליון שיושב פה למעלה, וכולם פה רועדים.

אסף אמיר: אבל זה לא ככה הפעם.

אסף אמיר: זה פשוט - - -

כרמל שאמה-הכהן: יושב ראש הכנסת אישר את הדיון כפוף להצבעות במליאה.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו נפעל בדיוק כדבריו.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו עוברים לסעיף הראשון על סדר היום.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז אני לא אקבל תשובה?

כרמל שאמה-הכהן: איזו תשובה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: על מה ששאלתי את היועצת המשפטית.

כרמל שאמה-הכהן: יש איזו תשובה בשביל חברת הכנסת ברקוביץ'?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא אתחמק, אני מבקשת תשובה.

כרמל שאמה-הכהן: היא ענתה כבר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא, היא לא ענתה.

אתי בנדלר: גברתי, חברת הכנסת שמאלוב-ברקוביץ', את מתארת הליך שגובל כמעט באיזושהי ערמומיות, הייתי אומרת, מצד המדינה.

אתי בנדלר: אני מבינה שזאת הטענה שנטענת במידה מסוימת על-ידי איגוד היוצרים והמפיקים ועל-ידך.

אתי בנדלר: לא שמעתי את עמדת המדינה בעניין הזה.

אתי בנדלר: מובן, שאני לא יכולה לתת חוות דעת לגבי התנהגות המדינה כשאיש לא שמע את עמדתם בעניין הזה.

אתי בנדלר: גם לחילופין – נניח שהמדינה נהגה קצת באיזושהי תחבולנות לצורך העניין הזה – חס וחלילה, אינני אומרת שזה המקרה – אני אומרת, חס וחלילה, נניח שזה היה המצב – עדיין, זה לא מונע מהכנסת לדון.

אתי בנדלר: יכול יושב ראש הוועדה להגיד, זאת ההתרשמות שלי, ואכן אני דוחה את הדיון, ויכול יושב ראש הוועדה להגיד, אני עומד על זכותי לקיים דיון בסעיף הזה.

יעקב כץ: יפה מאוד.

כרמל שאמה-הכהן: בג"ץ, עם כל הכבוד, לא נועד לחוקק במקום הכנסת, זה לא מטרתו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: - - -

כרמל שאמה-הכהן: יש לו פיקוח שיפוטי, ואם בג"ץ יחשוב - - -

יעקב כץ: שגם זה הוא לא קיבל, הוא ניכס לעצמו.

כרמל שאמה-הכהן: אבל יש לו את זה.

יעקב כץ: לא יודע.

כרמל שאמה-הכהן: אני לא חולק על זה.

יעקב כץ: עד שנחליט שאין לו.

כרמל שאמה-הכהן: לבג"ץ יש סמכות, ועובדה שהוא עשה את זה לאחרונה.

כרמל שאמה-הכהן: נגיד, אם הכנסת חרגה ועברה קו אדום הוא מבטל סעיף או מבקש לשנות אותו.

כרמל שאמה-הכהן: תמיד האופציה הזאת נתונה בידי בג"ץ גם אם הכנסת - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא, כי אנחנו רוצים לסיים את החוק, ומה שאתה מציע עכשיו - -

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו גם לא יכולים לחכות לבג"ץ.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בעצם יהיה עוד בג"ץ, ואז בג"ץ יגיד שאנחנו עברנו את החוק.

יעקב כץ: בג"ץ במילא יבטל את הכול - - -

כרמל שאמה-הכהן: אם יש דחיפות מהותית אז למה - - -

יעקב כץ: נתנו לו כוח לבטל אז הוא מבטל כל מה שבא לו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: - - -

כרמל שאמה-הכהן: בקשה של חבר הכנסת אקוניס לתיקון סעיף - -

לאה ורון: אדוני, על סדר היום יש בקשתו של חבר הכנסת אופיר אקוניס לסעיף 14א(5) לחוק העיקרי בעניין מינויי - - - פריפריה.

לאה ורון: אלא שחבר הכנסת אופיר אקוניס התקשר והודיע לי שהוא לא יוכל להגיע לדיון בשל מחויבות אחרת - -

יעקב כץ: פריימריס.

לאה ורון: - - שקשורה בייצוג הכנסת אפילו.

לאה ורון: לא, לא, בהנחת זר בתל-חי.

לאה ורון: אני מזכירה לאדוני שהסעיף פתוח כי הוועדה בדיון הקודם אישרה את הבקשה לדיון מחדש.

לאה ורון: לפיכך בכל מקרה צריך להתקיים הדיון וצריכה להתקיים הדיון, וצריכה להתקבל החלטה לגבי הסעיף.

אתי בנדלר: אני הייתי מציעה, אדוני היושב ראש, להשאיר את זה סעיף אחד לפני האחרון.

לאה ורון: טוב מאוד.

אתי בנדלר: אם הוועדה תסיים היום את דיוניה בהצעת החוק, וזה הסעיף האחרון שיישאר לדיון אז אני מציעה שהוועדה תכריע בו גם בהיעדרו של חבר הכנסת.

אתי בנדלר: אבל אם הוועדה כך וכך לא תסיים את דיוניה ותקבע מועד נוסף אני חושבת שיהיה ראוי - - -

כרמל שאמה-הכהן: מה עוד יש לנו חוץ מזה?

כרמל שאמה-הכהן: עוד לא הכרעתי בנושא הזה.

לאה ורון: יש הבקשה של חבר הכנסת יעקב כץ ונוספה לה עוד בקשה.

לאה ורון: אני מתארת לעצמי שחבר הכנסת כץ יציג אותה; ישנה בקשה של חבר הכנסת נחמן שי שאיננו, אבל חברת הכנסת יוליה שמאלוב-ברקוביץ פה; ישנה הבקשה של ראש הממשלה להוסיף סעיף.

לאה ורון: ידיה של הוועדה עוד מלאות עבודה בעניין הזה.

אתי בנדלר: אני רוצה להזכיר דבר ראשון שהסעיף הראשון הוא הצעת חוק רשות השידור.

אתי בנדלר: זאת אומרת, אלה סעיפים שהוועדה עדיין לא דנה בהם.

אתי בנדלר: אלה כל הוראות המעבר והסעיפים החדשים שנוספו.

אתי בנדלר: זה בנוסף לסעיפים שהבקשות לדיון מחדש בהן התקבלו.

כרמל שאמה-הכהן: אוקיי.

יעקב כץ: כבוד היושב ראש, חבריי חברי הכנסת, היושב ראש המשותף וכל הקהל הקדוש.

יעקב כץ: בסעיף 14ד בהצעת החוק כתוב: "הרכב המועצה ישקף במידת האפשר את מגוון הדעות הרווחות בציבור".

יעקב כץ: אם היינו מורידים את המילה "במידת האפשר" – אני אתן כרגע את האלטרנטיבות שהצעתי – אבל המושג "במידת האפשר" הוא בגדר "כל המוסיף גורע".

יעקב כץ: "כל יתר" – בלשון הגמרא, לנדאו – "כנטול דמי", נכון?

יעקב כץ: זאת אומרת כשאתה אומר, במידת האפשר, אתה בעצם אומר שהוא לא ישקף, אלא ישקף את מי שיחליט מה שיהיה.

יעקב כץ: התחושה של ציבורים שלמים שאני חושב שאני מייצג אותם היא שרשות השידור היום בשידורים שלה לא משקפת את מגוון הדעות הרווחות בציבור.

יעקב כץ: כשמדובר על ציבור נושאי כיפות – אני לא יודע כמה הם מונים בכנסת – חרדים ושאינם חרדים, דתיים לאומיים – יש רק שני נציגים חובשי כיפה מתוך 31 בהרכב המועצה הקודם.

קריאה: יש גם אישה דתייה.

יעקב כץ: מופיע לי פה.

יעקב כץ: אומרים בלשון הגמרא: "מחילה".

יעקב כץ: לו היה כתוב: "הרכב המועצה ישקף את מגוון הדעות" – להוריד את המילים "במידת האפשר".

יעקב כץ: "ישקף את מגוון הדעות הרווחות בציבור".

יעקב כץ: כל יתר – כנטול דמי.

יעקב כץ: או לחילופין, וזה אני כתבתי לך, יושב ראש הוועדה - -

כרמל שאמה-הכהן: או "ישקף ככל האפשר" במקום "במידת האפשר"?

יעקב כץ: אני הצעתי: "הרכב המועצה ישקף באופן הקרוב ביותר את מגוון הדעות הרווחות בציבור, כפי שבאים לידי ביטוי במגזרים שונים בנתוני הלמ"ס".

יעקב כץ: "הרכב המועצה ישקף באופן הקרוב ביותר את מגוון הדעות בשים לב לאחוזי הרישום בבתי הספר" - -

כרמל שאמה-הכהן: כן, אבל אסור להשאיר את זה יותר מדי - -

יעקב כץ: אבל אם רוצים להגיד "במידת האפשר" או "ככל האפשר".

יעקב כץ: אני מציע שתוריד את שתי המילים האלה, ו"כל המוסיף גורע".

כרמל שאמה-הכהן: אז זה מוחלט לגמרי.

יעקב כץ: נכון.

כרמל שאמה-הכהן: אתה תתקע בהליכים משפטיים את כל העניין.

יעקב כץ: לא, אז אם לא רוצים את זה - -

כרמל שאמה-הכהן: אתה לא תגיש, יבוא הצד השני ויגיש.

יעקב כץ: אז בוא נעשה את זה – אני הצעתי או "הרכב המועצה ישקף באופן הקרוב ביותר ליחסיות המספרית של הזרמים החברתיים במדינה, מאזיני שידורים בשפה העברית, את מגוון הדעות הרווחות בציבור, כמו למשל, חילונים, מסורתיים, חרדים, דתיים".

יעקב כץ: שזה יבוא לידי ביטוי.

יעקב כץ: המילה "ככל האפשר" - -

דנה נויפלד: קשה להתנגד להצעה כזאת כי הסעיף אומר את זה.

דנה נויפלד: הבעיה כשאנחנו באים לעשות את ההרכב בסופו של יום, מה ההרכב היחסי, את מי סופרים - -

יעקב כץ: אני לא יודע מה הסימנים החיצוניים – למשל אם מדובר על יהודים מרוסיה שעלו זה עתה אפשר להרגיש באקסנט שלהם – מילר ויוליה – שהוא רוסי, וזה ביטוי; אם אדם דתי - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: איפה אתה שומע אצלי אקסנט?

יעקב כץ: לא, אצלה אין אקסנט.

יעקב כץ: (אומר משפט בשפה רוסית).

יעקב כץ: אבל אם אתה מדבר על חבר'ה דתיים אז אפשר לראות לפי הכיפה, אם היא סרוגה או שחורה – יש ציבורים שונים בארץ, וזה לא בא לידי ביטוי.

יעקב כץ: תשאלי ציבור מזרחי – לא בא לידי ביטוי.

יעקב כץ: אני מייצג ציבור שלם שלא מרגיש שהוא מופיע היום בכלי התקשורת.

דנה נויפלד: - - - אני לא יודעת איך לעשות את זה.

יעקב כץ: דנה, בלשון הגמרא: "זה כל יתר, כנטול דמי".

יעקב כץ: התוספת של "במידת האפשר" מעקרת את הדבר הזה מתוכנו, היא בעצם מאפשרת לעשות ככל העולה על דעתך, כפי שזה היום, לדעתי.

יעקב כץ: מאי נפקא מינה?

יעקב כץ: בדרך שאדם מודד, מודדים לו.

יעקב כץ: אנשים מתנהגים בצורה מסוימת, ושלא יתפלאו אחר כך שבעתיד ישתנו האוכלוסיות וינהגו בצורה הפוכה.

יעקב כץ: כשיבואו לטעון שזה לא מוסרי, יגידו להם, אתם נהגתם ככה, מה אתם רוצים מאתנו.

יעקב כץ: צריך להיות ישרים בעיני אלוהים ואדם וצריך לראות איך זה היה בעבר.

יעקב כץ: צריך לשאול את הציבור הישראלי – הדתי, החרדי, הרוסי, המזרחי, היהודים מאתיופיה – האם הם מרגישים ברשות השידור שהם מקבלים את מה שמגיע להם כיחסם באוכלוסייה.

אסף אמיר: אין כזה בן אדם בישראל.

כרמל שאמה-הכהן: הבנו את ההצעה.

כרמל שאמה-הכהן: תגובת הממשלה?

יעקב כץ: שזה יופיע בהרכב המליאה.

יעקב כץ: כמו שיש קואליציה שיש בה ישראל ביתנו שמייצגים בעיקר קהל מסוים, יש אגודת ישראל וש"ס.

יעקב כץ: אני הייתי מציע שזה יהיה לפי הכנסת, אז הייתם אומרים שזה פוליטי; שגם לציפי לבני יהיה הרכב, שאפילו לזה שלא סיים - יאיר לפיד, שיהיה לו; מי שלא סיים בגרות שיהיה לו.

יעקב כץ: אני לא יודע, כל מיני - -

דנה נויפלד: אדוני, אתה כבר אמרת משהו כמו עשרים ומשהו נציגים.

דנה נויפלד: בסך הכול יש במועצה הזאת שלושה עשר.

יעקב כץ: זה כמו בממשלה, אפשר להוסיף.

אלכס מילר: אפשר לאחד אחד בלי בגרות עם כיפה ומדבר רוסית - -

דנה נויפלד: - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אפשר לפי למ"ס.

כרמל שאמה-הכהן: חברי הכנסת, מה דעתכם?

אתי בנדלר: אני ביקשתי מעו"ד אפרתי ממש לפני שעלינו לוועדה לבדוק בנתוני למ"ס, אם יש הנתונים שחבר הכנסת כץ מבקש.

אתי בנדלר: עורך דין אפרתי מצא סקר חברתי לשנים 2010-2009 שבו יש נתונים מספריים לגבי הגדרות עצמיות של זרמים מסוימים.

אתי בנדלר: זאת אומרת, למשל, מידת הדתיות: "בשנת 2010 הגדירו את עצמם 43% מהאוכלוסייה הדתית הבוגרת בגילים 20 ומעלה כחילונים, 24% כמסורתיים לא כל כך דתיים, 14% כמסורתיים-דתיים, 10% כדתיים ו-9% כחרדים.

אתי בנדלר: על סמך הגדרה עצמית של הבן אדם לגבי כל אחד מהסעיפים האלה אני לא רואה - -

יעקב כץ: אפשר לפי הסקר של עיתון הארץ ש-80% מאמינים באלוהים ו-50% מאמינים בביאת המשיח.

אתי בנדלר: אבל אין נתונים לגבי זה, חבר הכנסת כץ.

אתי בנדלר: אין שום נתונים רשמיים.

כרמל שאמה-הכהן: הנקודה ברורה.

יעקב כץ: לפי סקר של עיתון "הארץ", 80% מאמינים באלוהים, 51% מאמינים בביאת המשיח.

יעקב כץ: זה בא לידי ביטוי בהרכב?

אתי בנדלר: אדוני רוצה שימונו לפי סקרים של "הארץ"?

יעקב כץ: שיתחילו את היום בהמנון ויסיימו ב"משיח-משיח".

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: קודם כול, 80% מהמליאה, שתאמין באלוהים.

דנה נויפלד: זה משנה איזה אלוהים, או שכל אלוהים זה בסדר?

יעקב כץ: דנה, "ככל האפשר" זה "כל המוסיף, גורע".

כרמל שאמה-הכהן: יש הצעות נוספות לגבי 14ד?

כרמל שאמה-הכהן: אין, נכון?

יעקב כץ: "מידת האפשר" מעקרת את כל המשפט, ואת יודעת את זה.

כרמל שאמה-הכהן: לי יש הצעה שאני רוצה להניח בפני חברי הוועדה לגבי 14ד.

כרמל שאמה-הכהן: הסעיף יישאר כמו שהוא אם לא תתקבל הצעתו של חבר הכנסת כץ, אבל יתוסף סעיף: "ובלבד שתמנה חמש נשים".

יעקב כץ: מה עם דתיים?

אתי בנדלר: "לפיה במועצה יכהנו לפחות חמש נשים"?

כרמל שאמה-הכהן: כן.

יעקב כץ: איפה הדתיים, לא קיימים?

כרמל שאמה-הכהן: זה יכול להיות גם נשים דתיות.

יעקב כץ: זה יכול להיות בלי דתיים, למשל?

יעקב כץ: למרות שזה רשות השידור הישראלית זה יכול להיות ככה, כרמל?

יעקב כץ: יכול להיות שלא יהיו דתיים שם?

כרמל שאמה-הכהן: למה, אין פה - -

יעקב כץ: בוועדה הקודמת היו שניים.

יעקב כץ: אתה אומר שבמידת האפשר לא ימצאו אף דתי, אף חרדי, אף יהודי שעלה מרוסיה.

יעקב כץ: כמו בבית המשפט העליון – זאת דוגמה קלסית.

יעקב כץ: יש שם יוצאי רוסיה?

יעקב כץ: יש שם יוצאי תימן?

יעקב כץ: יש שם דתיים?

יעקב כץ: בקושי.

אברהם מיכאלי: אפשר גם להביע עמדה?

אברהם מיכאלי: אדוני היושב ראש, הטענה המגוחכת הזאת שאי אפשר להגדיר מגזרים שונים, אנחנו שומעים בכנסת כבר הרבה קדנציות.

אברהם מיכאלי: לכן ממשיכים לקפח מגזרים מסוימים בטיעון שאי אפשר להגדיר אותם.

אברהם מיכאלי: אני מבטיח לך שללמ"ס יש כל כך הרבה נתונים – איזה קוטג' ואיזה צבע אתה אוכל – יש להם את זה.

אברהם מיכאלי: יש הרבה מאוד נתונים שאם רוצים לברר מבררים.

אברהם מיכאלי: העניין הוא שלא רוצים לברר.

אברהם מיכאלי: אנחנו בכנסת בקדנציה הקודמת הקמנו ועדת חקירה פרלמנטרית לקיפוח המגזר הערבי.

אברהם מיכאלי: ולמה?

אברהם מיכאלי: כי פוליטית רצינו שכך יהיה, ושני חברי כנסת ערבים התמודדו על התפקיד הזה וכמעט הקימו שתי ועדות.

אברהם מיכאלי: אנחנו, כנראה, חלשים מדי מאותם מגזרים שלא דורשים את זה בתביעה, לפחות שיגדירו מה הצרכים של אותו מגזר.

אברהם מיכאלי: מה מבקש חבר הכנסת כץ?

אברהם מיכאלי: סך הכול לתת ייצוג ציבורי למגזרים נוספים שלא מיוצגים היום.

אברהם מיכאלי: הוא מציג נתונים, ואני סומך על הנתונים שהוא מציג, שאין היום ייצוג.

אברהם מיכאלי: אז מה תגיד – אי אפשר להגדיר את זה, ולכן להתעלם מזה?

אברהם מיכאלי: לסגור עיניים?

אברהם מיכאלי: - -

יעקב כץ: למה אתה אומר, חמש נשים ולא חמישה דתיים?

יעקב כץ: למה, כי זה פופוליסטי - - - בפריימריס?

יעקב כץ: למה?

יעקב כץ: למה?

יעקב כץ: למה?

אברהם מיכאלי: - - טיעון שחייבים להתמודד איתו פעם אחת.

יעקב כץ: אני שואל אותך "למה", כרמל?

יעקב כץ: כי אין מצביעים דתיים בליכוד?

כרמל שאמה-הכהן: אין מצביעים דתיים בליכוד?

יעקב כץ: לא, אז אני שואל "למה".

כרמל שאמה-הכהן: אין מצביעים דתיים?

יעקב כץ: לא, אז אני שואל למה.

כרמל שאמה-הכהן: תהיה רציני, חבר הכנסת כץ.

כרמל שאמה-הכהן: אתה רוצה שאני אענה לך בצורה - -

יעקב כץ: אני שואל "למה".

כרמל שאמה-הכהן: אם אתה רוצה לדבר על פופוליזם - -

יעקב כץ: אצלנו אין פריימריס אצלנו רבנים מחליטים.

כרמל שאמה-הכהן: דאגתם להכניס אותם לתוך הליכוד.

יעקב כץ: למה?

כרמל שאמה-הכהן: הדת הרבה יותר דומיננטית מאשר הנשים בליכוד בפריימריס.

יעקב כץ: אתה חושב שלא צריכים להיות אנשים דתיים?

כרמל שאמה-הכהן: אני לא אמרתי את זה - -

יעקב כץ: גם לא אנשים חרדים?

כרמל שאמה-הכהן: - - למה אתה מייחס אליי?

יעקב כץ: אם אתה אומר "חמש נשים", תגיד "חמישה דתיים", "חמישה חרדים".

יעקב כץ: קח את הדוגמה של הכנסת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני איתך, אני בעד מה שאתה אומר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל השאלה היא אם זה לא ייצוג של בן אדם ספציפי, אני בן אדם חילוני בא למליאה ודורש ייצוג של מתנחלים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה בסדר?

אברהם מיכאלי: יכול להיות שאותך יכירו על תקן חרדית אפילו הכי מחמירה.

אברהם מיכאלי: אין בעיה.

אברהם מיכאלי: הנקודה בטיעון שהיועצת המשפטית מציגה את זה מבחינה משפטית, ואגב, שמענו את זה כבר הרבה מאוד פעמים כשניסינו לתקן.

אברהם מיכאלי: אנחנו העברנו כמה חוקים של העדפה מתקנת בכנסת, ושם הצבענו ספציפית על מגזרים.

אברהם מיכאלי: אז אמרו, המגזר הזה כן, המגזר הזה לא.

אברהם מיכאלי: למה?

אברהם מיכאלי: כי פוליטית זה לא נוח.

אברהם מיכאלי: לכן אי אפשר להתעלם מזה כל הזמן שמקימים גופים ציבוריים - -

כרמל שאמה-הכהן: מה אתה מציע?

אברהם מיכאלי: אני מציע להתייחס לסרגל של הגדרות.

אברהם מיכאלי: אחרת יש ועדה ציבורית שלא משקפת - -

כרמל שאמה-הכהן: יש הגדרות, קראת את כל הסעיף?

אברהם מיכאלי: כן, אבל הסעיף הוא יותר מדי פרווה, אי אפשר להגדיר איתו כלום.

אברהם מיכאלי: אני לא יכול מחר לתבוע למה מגזר כזה לא מיוצג.

אברהם מיכאלי: אומר חבר הכנסת כץ שהציבור הדתי והציבור החרדי לא מיוצגים בוועדה הזאת.

יעקב כץ: זאת לא רשות שידור שלך.

יעקב כץ: אני אשאל אותך, אדוני היושב ראש, איך אתה היית מרגיש, ושיגידו לי פה כל האנשים שיושבים פה סביב השולחן, שאם מחר הכוח היה בידי היו 29 אנשים עם כיפות ועם שטריימלים ורק שניים חילונים?

יעקב כץ: איך אתה היית מרגיש?

קריאה: ואחד מהם ערבי.

יעקב כץ: איך אתה היית מרגיש?

יעקב כץ: נניח שהיה לי הכוח לעשות את זה, והייתי עושה ככה.

יעקב כץ: מה היית טוען?

יעקב כץ: הייתם צועקים צרחות עד השמים.

יעקב כץ: יש כנסת בישראל – יש 11 חברי כנסת של ש"ס, יש ציבור גדול של יהודים שעלו מרוסיה, יש יהודים רבים דתיים-לאומיים.

יעקב כץ: יש כמעט 30 חברי כנסת דתיים.

יעקב כץ: זה הייצוג הכי מתאים – למה זה לא בא לידי ביטוי בוועדה?

כרמל שאמה-הכהן: בא לידי ביטוי במילים - -

יעקב כץ: במילים "ככל האפשר".

יעקב כץ: אתה לוקח את ההרכב הקודם של הוועדה, ואתה רואה ש"ככל האפשר" – שמו שני אנשים עם כיפות סרוגות.

יעקב כץ: בגולני אין כיפות סרוגות?

יעקב כץ: בקורס קצינים גם כן רק שני דתיים?

יעקב כץ: בסיירת מטכ"ל רק שני דתיים?

יעקב כץ: כל הקצינים ביחידות הזוטרות.

יעקב כץ: למה בגולני מחפשים היום חילונים?

יעקב כץ: תגיד, רק חילונים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל מה הבעיה להוריד את המילה, אני לא הבנתי.

כרמל שאמה-הכהן: איזו מילה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: "ככל האפשר".

דנה נויפלד: אפשר להעיר, אדוני?

דנה נויפלד: אני לא מתווכחת עם הרעיון - -

יעקב כץ: תגידי שאת מסכימה, ונראה איך לעשות את זה.

יעקב כץ: שזה לא הוגן, שזה לא מוסרי.

יעקב כץ: תגידי.

דנה נויפלד: המועצה הזאת לא נועדה להיות ייצוגית או איזושהי מראה של הכנסת בישראל - -

יעקב כץ: זה רדיו ציבורי.

אברהם מיכאלי: זה רדיו ציבורי.

יעקב כץ: זה רדיו ציבורי, זה לא רדיו פרטי.

דנה נויפלד: אני רוצה להשלים משפט, בבקשה.

דנה נויפלד: הרעיון הוא להרכיב פה מועצה שיש לה כישורים מסוימים שנוגעים לרשות השידור ואמורה - -

אברהם מיכאלי: לא, לא.

אברהם מיכאלי: אתה מטעה אפילו את הוועדה עכשיו.

אברהם מיכאלי: רשות השידור נועד לשרת את הציבור בתקשורת בכל המגזרים ובכל התחומים.

אברהם מיכאלי: אתם לא יכולים לבוא ולמכור לנו כאילו זה בית חולים שבוחרים שם רופאים לפי מקצועות, עם כל הכבוד.

אברהם מיכאלי: זאת ועדה ציבורית שיושבת ללקט גם את התכנים וגם את האידיאולוגיה - -

יעקב כץ: לא לסיפורים אחרים.

יעקב כץ: אדם שהוא לא - - - הוא לא יכול לתת לי את התכנים שלי.

אברהם מיכאלי: מדובר פה עם אנשים שמביעים עמדות, עם כל הכבוד.

אברהם מיכאלי: אל תהיו משפטנים, כביכול אתם כמשפטנים באים ומכתיבים פה גם את ההיגיון בחשיבה.

דנה נויפלד: אני מנסה להסביר מה ההצעה נועדה להגשים.

דנה נויפלד: מותר לא להסכים, אבל אני רוצה בכל זאת לקבל את האפשרות להסביר מה המטרה.

דנה נויפלד: המטרה של המועצה הזאת, להבדיל ממליאת רשות השידור שהיום היא כוללת 31 חברים – אנחנו מקימים מועצה יחסית מצומצמת, סך הכול יהיו בה 13 חברים.

דנה נויפלד: יחסית קטנה.

דנה נויפלד: לכן לבוא ולראות אותה בתור נציגות ציבורית שמשקפת במלואה באופן מדויק ומדוד בערכים שאני לא יודעת למדוד אותם, אגב.

דנה נויפלד: אם מחר החוק יתוקן כפי שאדוני מציע, ואני אצטרך לפתוח את החוק וליישם אותו ולהסביר איך אמורים לבחור חברים למועצה אני לא יודעת איך לעשות את זה.

יעקב כץ: תיתני הגדרה שאדם כמוני שלא מרגיש שרשות השידור מייצג אותו - -

דנה נויפלד: זאת ההגדרה?

יעקב כץ: אני מרגיש שלא.

יעקב כץ: תשאלי אותי קודם כול איך אני מרגיש.

יעקב כץ: הרב אייכלר, אתה מרגיש שרשות השידור מייצגת אותך?

ישראל אייכלר: לעיתים נדירות היא לא נגדי.

יעקב כץ: הרב אזולאי, אתה מרגיש שהיא מייצגת אותך?

קריאה: היא מייצגת אחוז אחד מהרייטינג של כל המדינה הזאת.

קריאה: היא לא מייצגת אף אחד.

אברהם מיכאלי: יש תחנה שנקראת "מורשת", אני לא יודע איפה דוחסים אותה כבר.

אברהם מיכאלי: יש איזו פינה של פינות שמורידים להם את כל מה שאין להם.

דנה נויפלד: אלא אם כן הוועדה רוצה להצביע ולפרוט לפרוטות, אחד לאחד, איך היא מסמנת את 13 החברים במועצה.

דנה נויפלד: אני לא יודעת לעשות את זה.

יעקב כץ: כשרוצים יודעים הכול - -

דנה נויפלד: - - - כמה נשים, כמה רוסים, כמה אתיופים.

יעקב כץ: אני רק שואל אותך שאלה הפוכה, תעני לי בצורה אמיתית.

יעקב כץ: אם בין 13 חברי המועצה כולם יהיו עם כיפות לא תהיה לך הערה על כך?

קריאה: מאיזה סוג?

יעקב כץ: שחורות.

יעקב כץ: וכולם יישבו עם זקנים ועם פאות.

דנה נויפלד: אני לא מתווכחת על העיקרון - - -

יעקב כץ: את לא תגידי?

יעקב כץ: מה את מדברת.

דנה נויפלד: אני מתווכחת על היישום.

דנה נויפלד: אם הוועדה רוצה לפרוט לפרוטות איך היא מצפה שהייצוג יהיה, בבקשה – שהוועדה - -

ישראל אייכלר: אדוני היושב ראש, יש לי תשובה למשפטנית, הגברת דנה.

ישראל אייכלר: יש בחוק הישראלי הגדרות ברורות מאוד בעניין.

ישראל אייכלר: עד היום אמרו לי שאין למשל הגדרה חוקית לחרדי.

ישראל אייכלר: התייעצתי עם הייעוץ המשפטי של הכנסת, והתברר שבחוק - -

אתי בנדלר: לא בדקתי בכל החוקים.

אתי בנדלר: בדקתי רק את עיתוני הלשכה - -

ישראל אייכלר: בחוק של משרד החינוך של מוסדות תרבותיים ייחודיים מוגדר בפירוש "מוסדות חרדיים".

ישראל אייכלר: זאת אומרת שיש ערבים, יש נשים, עולים יש - -

דנה נויפלד: לא אמרתי שאין הגדרה, אמרתי שאני לא יודעת - - -

יעקב כץ: אין דבר העומד בפני הרצון.

דנה נויפלד: כמה חרדים אדוני רוצה?

דנה נויפלד: יש 13 – כמה חרדים אתה רוצה?

ישראל אייכלר: תיקח מתמטיקאי שיחלק את 13 המקומות שיש במועצה לכמה קבוצות אוכלוסייה שיש - - -

דנה נויפלד: אין בעיה, תגידו.

דנה נויפלד: בבקשה, אין בעיה.

דנה נויפלד: אני כותבת מה שתגידו.

דנה נויפלד: תגידו לי כמה חרדים אתם רוצים.

ישראל אייכלר: יש נתוני למ"ס.

קריאות: - - -

דנה נויפלד: כמה ספרדים, כמה אשכנזים, כמה חרדים?

יעקב כץ: יש - - - בין החרדים, בין הליטאים.

ישראל אייכלר: מציע חבר הכנסת יעקב כץ את נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה של מדינת ישראל.

דנה נויפלד: אבל יש הרבה סוגים.

דנה נויפלד: השיקוף צריך להיות לפי דתיות או לפי מאפיינים נוספים?

ישראל אייכלר: לא, מאפיינים נוספים.

ישראל אייכלר: אני רוצה שיהיו שם - - -

יעקב כץ: דנה, אולי לפי הכנסת?

יעקב כץ: מניין הרוסים שיש בכנסת, הספרדים שיש בכנסת, הערבים שיש בכנסת, האשכנזים שיש בכנסת - -

דנה נויפלד: תגיד לי איזה מאפיינים - - -

יעקב כץ: הנה, אני נותן לך.

יעקב כץ: תרשמי כמה אנשים עם כיפות סרוגות, כמה אנשים עם כיפות שחורות, כמה ספרדים, כמה אשכנזים, כמה רוסים.

יעקב כץ: תלכי לפי הכנסת.

קריאות: - - -

ישראל אייכלר: באמת חייב להיות ייצוג, והוא ניסח את זה באופן הקרוב שזה אמנם לא יכול להיות מתמטי, "על השערה", אבל חייב להיות - -

יעקב כץ: אמרתי, הרכב המועצה ישקף - - -

קריאה: אני תומך בזה, היוצרים תומכים בזה, לנו אין אפילו בן אדם אחד שעושה טלוויזיה בתוך הוועדה הזאת.

קריאה: - - - שזה יהיה מידתי - -

קריאה: - - - אנשים שאכפת להם גם ממה שישודר, לא רק מהמפלגה.

כרמל שאמה-הכהן: פעם הבאה שאתה מדבר בלי רשות דיבור אתה בחוץ.

כרמל שאמה-הכהן: מוחלט.

כרמל שאמה-הכהן: חני לוז, בבקשה.

חני לוז: אני רוצה להעלות פה כמה נקודות: קודם כול צריך להזכיר לכמה מהאנשים שיושבים כאן, אפילו חברי כנסת, שהצעת החוק הזאת התחילה בעצם בכנסת הקודמת.

חני לוז: לפני הצעת החוק הזאת המפקחים על רשות השידור, חברי המליאה נכון להיום, היו מתמנים על-ידי הכנסת.

חני לוז: נכון שחברי הכנסת הם פוליטיים – המינוי של האנשים – לא פורמלית, לא החתימה של השר – היו מתמנים על-פי החלוקה בכנסת, והיו עם זה בעיות, אבל החלוקה הייתה הרבה יותר דמוקרטית מההצעה שנכתבת כאן בחוק רשות השידור.

חני לוז: כי החוק בעצם לוקח קבוצה תרבותית מסוימת, והוא נותן לה את כל הכוח לבחור את מי שמפקח על רשות השידור.

חני לוז: אני גם מציעה שהמחוקקים, ואולי משרד המשפטים, יעיינו גם ב-BBC צ'ארטר ויראו איך בא לידי ביטוי שם העמים השונים שמיוצגים בגוף המפקח על ה-BBC, ויראו שכן, יש הגדרות מסוימות, ויש מחויבויות כלפי הציבורים השונים.

חני לוז: יש כאן בעיה אמיתית אם הדרך שבה נבחרים אותם אלה שאמורים לייצג את הציבורים השונים ולפקח על רשות השידור.

חני לוז: אם זאת רשות שידור ציבורית שאמורה לשרת את כל הציבור מדובר על עניין ערכי, תוכני, תרבותי.

חני לוז: צריך שהפיקוח ייצג באמת את כל הציבור.

חני לוז: אולי 13 לא מספיקים לזה, אולי אפשר לחשוב על דרך – הצענו גם דרך זרמי החינוך השונים.

חני לוז: למה זרמי החינוך?

חני לוז: כי יש כאן איזושהי החלטה של בחירה של "אני שייך לזרם מסוים".

חני לוז: יש כאן איזשהו איחוד של תת זרמים בתוך כמה זרמי חינוך ששם אנשים מחליטים שזאת ההחלטה החשובה מבחינת התכנים שאני מנחיל לדור ההמשך שלי.

חני לוז: אולי זה יכול להוות קריטריון.

חני לוז: אולי לשנות את אלגוריתם הבחירה ולפתוח את זה לבחירות כלליות, כמו שיש פריימריס או בחירות להסתדרות, שכלל הציבור יוכל להגיד את דברו.

חני לוז: כמו שיש בארצות-הברית בחירות נוספות שעולים על טרמפ על בחירות כלליות גם מוסדות ציבוריים.

חני לוז: בשבילי זה מוסד ציבורי, והוא צריך לשקף את הציבור.

יעקב כץ: לפי זרמי חינוך יש ציבור חרדי, ציבור דתי, ציבור ערבי – תלכי לפי זרמי חינוך.

יעקב כץ: מה, הבעיה למצוא דרך?

דנה נויפלד: כן.

יעקב כץ: כשהדברים יהיו הפוכים את תראי שכל כך קל.

אברהם מיכאלי: כל כך קל כשרוצים.

אברהם מיכאלי: כשלא רוצים יש הרבה קשיים.

יעקב כץ: אין דבר העומד בפני הרצון.

דנה נויפלד: לא, זה לא - -

יעקב כץ: כשהדברים יהיו הפוכים אני אראה לך כמה מוצאים מהר.

יעקב כץ: מה משה הנגבי אומר תמיד ברדיו?

יעקב כץ: עריצות של השלטון, עריצות של הרוב.

אברהם מיכאלי: יש מפלגה שנקראת "מפלגת שלטון החוק".

יעקב כץ: עריצות של הרוב.

דנה נויפלד: אין בינינו ויכוח על העיקרון.

דנה נויפלד: הסעיף אומר שצריך שיהיה ייצוג במגוון של הציבור שישתקף.

דנה נויפלד: השאלה עכשיו היא במידת הנוקשות של הקביעה עד כמה יש גמישות להרכיב את המועצות האלה.

דנה נויפלד: הרכבה של מועצה או של מועצות כאלה זה לא עניין כזה פשוט.

דנה נויפלד: אם אדוני רוצה להציע מפרט מדויק של חלוקה של 13 חברים נוכל - - -.

דנה נויפלד: לבוא ולהגיד שזה משקף ב-100% את הציבור אני לא יודעת.

קריאה: אבל להגיד באופן קרוב זה הרבה יותר - -

ישראל אייכלר: "באופן קרוב", הוא לא אמר במאה אחוז.

יעקב כץ: אבל כשאמרת את המילים "במידת האפשר", דנה – וכל יתר כנטול דמי.

יעקב כץ: את מעקרת את זה, את נותנת את ההסבר מראש.

ישראל אייכלר: הנוסח שלך מהו?

יעקב כץ: "הרכב המועצה ישקף באופן הקרוב ביותר את מגוון הדעות".

ישראל אייכלר: שמעת את ההצעה שלו?

ישראל אייכלר: "באופן הקרוב ביותר".

קריאות: - - -

לאה ורון: סליחה, מה זה?

יעקב כץ: "באופן הקרוב ביותר".

דנה נויפלד: "באופן הקרוב ביותר", אדוני, למה?

יעקב כץ: באופן הקרוב ביותר לציבוריות הישראלית.

אברהם מיכאלי: אם בפעם הבאה יאיר לפיד יקבל 90% תיתני ליאיר לפיד.

דנה נויפלד: ככל האפשר.

יעקב כץ: מה זה "במידת האפשר"?

יעקב כץ: תגידי אחר כך שלא היה אפשר.

אלכס מילר: "במידת האפשר" ו"קרוב ל-" זה אותו דבר.

לאה ורון: רבותיי, אי אפשר לכתוב ככה אפילו פרוטוקול.

דנה נויפלד: כמעט כל מינוי של מליאה יהיה סביבו התנהלות משפטית של עתירות.

דנה נויפלד: זה כמעט תמיד, נכון?

קריאה: זה נכון בעשר השנים האחרונות.

דנה נויפלד: בתור מי שלא רוצה להגביר את הליטיגציה או לא בעד הגברת הליטיגציה אתה רק יוצר פתח להגברת הליטיגציה עוד לפני כי כל החלטה שתינתן בהרכב - - -

יעקב כץ: דנה, את רוצה שציבורים שלמים ימשיכו להרגיש שרשות השידור לא משדרת להם, לא מייצגת אותם, והיא לא שלהם.

יעקב כץ: זה מה שכולם מרגישים.

דנה נויפלד: שלא יובן מדבריי שאני חושבת שיש מקום להאדיר אף אחד.

דנה נויפלד: זה ממש לא העניין- -

יעקב כץ: אז אני מודיע לך את זה.

דנה נויפלד: - - העניין הוא איך אפשר לעמוד בתנאים שהחוק מציב.

יעקב כץ: החוק מציב.

יעקב כץ: אמרתי שתכתבי במקום "במידת האפשר", "באופן הקרוב ביותר".

ישראל אייכלר: לא מוחלט.

ישראל אייכלר: לכן המשפט יכול להגיד - - -

יעקב כץ: למה "באופן הקרוב ביותר" לא טוב לך?

יעקב כץ: מה יש?

דנה נויפלד: מה זה "באופן הקרוב"?

יעקב כץ: יש הבדל בין האפשרי לבין מה שאתה מחויב לו באופן הקרוב ביותר.

יעקב כץ: אולי נכניס איזה מפיק אחד, אולי איש טלוויזיה אחד.

דנה נויפלד: יש מישהו שצריך להיות גם דתי, גם אתיופי וגם - - - כי יש רק 13, אני לא יודעת מה - -

יעקב כץ: צריך להגדיל את זה ל-26.

ישראל אייכלר: אדוני היושב ראש, עדיף שיהיו עוד שלושה עשר חברים שייצגו את כלל ישראל מאשר יהיו רק שלושה עשר שלא מייצגים את כלל ישראל.

חני לוז: - - -

כרמל שאמה-הכהן: תודה.

לאה ורון: גברת לוז, מרגע זה, רק ברשות דיבור.

כרמל שאמה-הכהן: לא, היא כבר לא.

לאה ורון: לא, היא תוכל לדבר רק ברשות דיבור אם אתה תאפשר לה.

ירמיהו קדושי: לגבי העניין הזה, כפי ששמענו בתחילת הדיון כאן, אני מדבר בשם יוצרים ואומנים בפריפריה החברתית; יוצרים ואומנים שלא נמצאים כחלק מרשות השידור.

ירמיהו קדושי: ואני אפילו יכול להגיד כאן בנוכחות האנשים של רשות השידור כאן שהם גם מסרבים להיפגש איתנו.

ירמיהו קדושי: הם אפילו מסרבים לדבר איתנו.

ירמיהו קדושי: זאת אומרת הם יוצרים ואומנים שנמצאים בפריפריה החברתית, הם יוצרים ואומנים שאינם מאוגדים.

ירמיהו קדושי: הם מדברים רק עם האיגודים שמייצגים את אותם אנשים.

ירמיהו קדושי: זה מה שאני מרגיש.

ירמיהו קדושי: בתחילת הדיון כאן דיברו על עצירת את התהליכים או משהו כזה.

ירמיהו קדושי: אנחנו בתור יוצרים ואומנים תומכים בעמדת ראש הממשלה וחושבים שראש הממשלה והממשלה עושה כאן מעשה מאוד נכון להוריד לציבור את האגרה כי לציבור כבר נמאס לממן את היצירה ואת אותם יוצרים.

ירמיהו קדושי: צריך לפתוח דף חדש ולהתחיל מהתחלה.

ירמיהו קדושי: לגבי כל הסיפור הזה של הייצוגיות, אני מציע שנכניס לשם סעיף שאומר שהנציגים שנמצאים שם יהוו את הגיוון החברתי, התרבותי או הפוליטי של רוב האוכלוסייה בצורה מגוונת.

ירמיהו קדושי: הכוונה שלי – אני לא יודע לנסח את זה בצורה משפטית – שלא יהיו שם כפילויות, שלא נראה שם שכולם אותו דבר כמו היום – כולם שמאלנים, כולם ימנים – שלא יהיה פעמיים, שיהיה גיוון תרבותי וחברתי שייתן במה לכולם ולכל האנשים.

ירמיהו קדושי: הגיע הזמן שיתייחסו וייפגשו כבר ויידעו באמת לאן הולך הכסף הזה.

ירמיהו קדושי: כי במשך שנים לא נפגשים עם הפריפריה החברתית.

כרמל שאמה-הכהן: תודה.

כרמל שאמה-הכהן: דנה, איך את מציעה לשנות את ההגדרה הזאת?

כרמל שאמה-הכהן: אי אפשר באופן הקרוב ביותר למגוון הדעות הרווחות בציבור?

דנה נויפלד: אין לי התנגדות לעיקרון, אני לא רוצה שיישמע - - -

יעקב כץ: אז תגידי כן.

יעקב כץ: פעם בחיים שלך תגידי "כן".

אתי בנדלר: אני רוצה להביע את עמדתי: שלא יקרה שום דבר אם המילים האלה פשוט יימחקו.

אתי בנדלר: כך או כך - -

יעקב כץ: יפה, יפה, יפה.

כרמל שאמה-הכהן: כצל'ה, אל תפריע לה.

יעקב כץ: אני מסכים איתה.

כרמל שאמה-הכהן: תסכים בשקט.

אתי בנדלר: - - יש 20 שעות, 50 שעות לגבי נושא.

אתי בנדלר: הרי אף אחד לא מצפה ש-13 חברי המועצה ישקפו את כל 50 הדעות שיש לגבי כל נושא, נכון?

אתי בנדלר: לכן ברור מכללה שהכוונה היא הכי קרוב שאפשר.

יעקב כץ: בואי נוריד את המילים "במידת האפשר".

כרמל שאמה-הכהן: כצל'ה, אתה מפריע לי, שמע לי מה שאני אומר לך.

יעקב כץ: אני איתך.

כרמל שאמה-הכהן: לא, אתה מפריע, שמע מה שאני אומר לך, אתה לא מבין.

כרמל שאמה-הכהן: פה לא משיגים דברים ברעש.

כרמל שאמה-הכהן: בשקט, תאמין לי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: חוץ מזה זה לא אומר שצריך לשים מישהו שם, מדברים על מגוון דעות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה לא אומר - -

כרמל שאמה-הכהן: יוליה, תני לה רגע.

כרמל שאמה-הכהן: אל תפריעי לה לחשוב.

דנה נויפלד: יש הוראה דומה.

דנה נויפלד: זה תמיד "במידת האפשר".

כרמל שאמה-הכהן: אבל היועצת המשפטית אומרת שאין מניעה למחוק את זה.

אתי בנדלר: התוצאה, להבנתי המשפטית, היא אותה תוצאה.

אתי בנדלר: ייתכן שאני טועה, אבל כך אני מבינה את זה.

יעקב כץ: יפה.

כרמל שאמה-הכהן: ברגע שהיא אומרת לי שזה אותו דבר, ויושבים חברי כנסת ורוצים את זה - -

דנה נויפלד: אם חברי הכנסת רוצים את זה, אתם רוצים את זה.

קריאות: לא, לא.

ישראל אייכלר: אין חכם כבעל ניסיון.

ישראל אייכלר: היועצת המשפטית של הוועדה היא מספיק בעלת ניסיון.

אתי בנדלר: כל חוק צריך לקבל פרשנות סבירה, פרשנות תכליתית.

אתי בנדלר: נניח שלגבי נושא מסוים יש באמת הרבה מאוד דעות, ובנוסף לכך יש כל כך הרבה נושאים שלגבי נושא אחד יש דעה - -

קריאות: - - -

כרמל שאמה-הכהן: למחוק את המילים "במידת האפשר".

אתי בנדלר: - - הרי אין לדבר סוף.

אתי בנדלר: - - - זה יהיה "ככל הניתן".

דנה נויפלד: יש לנו הצעה אחרת.

לאה ורון: רגע, תבקשי רשות דיבור, תקבלי.

כרמל שאמה-הכהן: תתחילו להיות ממוקדים.

דנה נויפלד: אנחנו נשאיר את הסעיף כמו שהוא, אבל הממשלה תצטרך לנמק.

דנה נויפלד: בפני הממשלה תצטרך להיות מובאת הנמקה להרכב המועצה.

ישראל אייכלר: זה הרבה יותר מסובך.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה קשור?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה את מערבבת?

דנה נויפלד: מה שחבר הכנסת כץ מציע מעבר לתוצאה הסופית זה קודם כול לנסות להרכיב את המועצה בהרכב מסוים, נכון?

דנה נויפלד: אז אם הממשלה תנמק, למה היא חושבת שההרכב - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: איפה שמעת את זה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא שמעתי אותו פעם אחת - - -

כרמל שאמה-הכהן: דנה, אני לא מבין איזו טענה יש לך נגד הפרשנות שנתנה היועצת המשפטית.

אתי בנדלר: האם אתם חוששים שאחרת זה יתפרש אחרת?

דנה נויפלד: התחושה שלנו היא שזה יתקע את המינויים כי אם לא נותיר מידה של שיקול דעת במידת האפשר, הממשלה יכולה לצאת אחרי שהיא מציגה את המועצה – אם נצטרך להסביר, היא תוכל להסביר כמה היא - - -

אתי בנדלר: "ככל שניתן" זה בסדר?

דנה נויפלד: כן.

דנה נויפלד: "ככל שניתן" זה בסדר.

ישראל אייכלר: לא, לא.

ישראל אייכלר: "ככל שניתן" זה בדיוק כמו "במידת האפשר".

אתי בנדלר: "ככל הניתן" זה קצת יותר - - -

יעקב כץ: אם המגמה היא לחזור לאותו הרכב שהיה אז חלקים גדולים בציבור הישראלי ימשיכו להרגיש מקופחים.

דנה נויפלד: לא לחזור להרכב - - -

כרמל שאמה-הכהן: "הרכב המועצה ישקף קרוב ככל האפשר את מגוון הדעות הרווחות בציבור".

ישראל אייכלר: זה בסדר.

אתי בנדלר: בסדר.

כרמל שאמה-הכהן: "קרוב ככל האפשר" זה להגיע עד הקצה.

כרמל שאמה-הכהן: בסדר, כצל'ה?

יעקב כץ: טוב.

כרמל שאמה-הכהן: וחמש נשים למרות שכצל'ה - - -

יעקב כץ: וחמישה דתיים וחמישה חרדים וחמישה רוסים וחמישה אתיופים - -

קריאות: הנשים יכולות להיות חרדיות.

גדי בן יצחק: העובדים יכולים להגיד משהו על העניין הזה?

גדי בן יצחק: כי אנחנו אמורים הרי לעמוד בדרישות החוק.

גדי בן יצחק: אני מודה ליושב ראש על זכות הדיבור ולחברי הכנסת הנכבדים על הזמן שנתנו לרשות השידור להרכב המועצה.

גדי בן יצחק: אני רק מזכיר לכם שדובר במועצה קטנה מהמליאה הנוכחית מכיוון שרצו לעשות רשות שידור מקצועית ככל האפשר ונטולת השפעות פוליטיות.

גדי בן יצחק: הדיון כאן - -

כרמל שאמה-הכהן: מה אדוני רוצה?

כרמל שאמה-הכהן: מה ההצעה?

גדי בן יצחק: אם מישהו באמת רוצה לתת ביטוי כמה שיותר מדויק למגוון הדעות אז הוא צריך או להרחיב את הנציגות מעל 13 – כמו שהיה – או ללכת לפי השיטה ההולנדית, לפי זמן מפרקתי.

גדי בן יצחק: אין שום בעיה, תחלקו לפי הסרגל.

גדי בן יצחק: אבל לעשות כאן שעטנז, לבוא ולהגיד שאתם רוצים מועצה כמה שיותר קטנה, שתגיד לי מה לשדר, ולשכוח שהיא אמורה להיות מקצועית?

גדי בן יצחק: באמת.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מצביעים על ההצעה.

אתי בנדלר: רגע, אדוני, אני רוצה להבין, לגבי נשים זה "לפחות חמש נשים", נכון?

כרמל שאמה-הכהן: ברור.

אברהם מיכאלי: אין בעיה, אני מוכן גם ליותר.

ישראל אייכלר: אבל בתנאי שבקרב הנשים גם יהיה גיוון.

לאה ורון: חבר הכנסת מיכאלי מצביע במקום חבר הכנסת דוד אזולאי; חברת הכנסת יוליה שמאלוב-ברקוביץ' מצביעה במקום חבר הכנסת נחמן שי.

אסף אמיר: כבוד היושב ראש, סליחה, הערה קטנה, בבקשה.

אסף אמיר: בסעיף ג - -

כרמל שאמה-הכהן: ג' לא פתוח עכשיו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה לא קשור כרגע.

אסף אמיר: 14(ג)?

כרמל שאמה-הכהן: הוא לא פתוח.

כרמל שאמה-הכהן: רק 14(ד) נפתח.

אסף אמיר: ביקשנו שהיא לא תהיה רשאית לפרסם, אלא תהיה מחויבת לפרסם.

לאה ורון: אבל הסעיף הזה אושר ולא הוגשה לגביו בקשה לדיון מחדש.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מצביעים.

יעקב כץ: רק תגיד את הנוסח.

לאה ורון: "הרכב המועצה ישקף קרוב ככל האפשר את מגוון הדעות הרווחות בציבור, ותהיינה בה לפחות חמש נשים".

ישראל אייכלר: אני רוצה לשאול את היועצת המשפטית האם צריך לציין שגם בקרב הנשים יהיה אותו מגוון או שזה ברור מאליו?

כרמל שאמה-הכהן: ברור.

ישראל אייכלר: אם זה ברור אין לי בעיה.

אלכס מילר: כל המועצה מייצגת.

אלכס מילר: לא עושים חמישה כן, חמישה לא.

אתי בנדלר: יכול להיות שיהיו שמונה חרדים וחמש נשים חילוניות שמאלניות.

ישראל אייכלר: אני רוצה שנשים תהיינה מכל המגזרים.

כרמל שאמה-הכהן: אני מקריא פעם אחרונה את הנוסח.

כרמל שאמה-הכהן: יוליה, מה זה הבזאר הזה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה להשאיר פה את היד שלי וללכת, אפשר?

כרמל שאמה-הכהן: יש לך הצעה שלך עוד רגע.

כרמל שאמה-הכהן: "הרכב המועצה ישקף קרוב ככל האפשר את מגוון הדעות הרווחות בציבור, ויכהנו בו לא פחות מחמש נשים".

אתי בנדלר: "ותכלול לא פחות מחמש נשים".

אתי בנדלר: את הנוסח הסופי אני אעשה בסוף.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני בעד, אני רק רוצה הסתייגות לגבי 14(ג).

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בעד נוסח הסעיף – רוב

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: נמנעים – אין

כרמל שאמה-הכהן: התקבל פה אחד.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני בעד, אני רק רוצה להביע הסתייגות על סעיף 14(ג).

כרמל שאמה-הכהן: איזה הסתייגות?

אפרים מלכין: אבל זה מקובל על כולם, אז למה לא?

לאה ורון: קודם כל, 14(ד) התקבל.

אפרים מלכין: אבל זה מקובל על כולם, אז למה לא?

כרמל שאמה-הכהן: כצל'ה, שיהיה מזל טוב.

כרמל שאמה-הכהן: אל תשכח מי הביא לך את הפתרון.

כרמל שאמה-הכהן: טוב, מה הסעיף הבא?

אתי בנדלר: רגע, אבל היא רוצה לבקש דיון מחדש על סעיף 14(ג).

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה דיון מחדש על סעיף 14(ג).

כרמל שאמה-הכהן: תגישי בכתב, את מפריעה לנו לדיון?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא, אני רוצה רק - - יש לי רוויזיה.

כרמל שאמה-הכהן: אז שבי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש לי עכשיו 100 חיילים שמחכים - - -

כרמל שאמה-הכהן: אז רק נתחיל בה ונסיים אותה, מה הבעיה?

כרמל שאמה-הכהן: דקה.

כרמל שאמה-הכהן: את רק מעכבת אותנו.

כרמל שאמה-הכהן: דנים בבקשתם של חברי הכנסת נחמן שי ויוליה שמאלוב-ברקוביץ בסעיף 24(ב) לחוק העיקרי, סעיף 14 להצעת החוק בעניין אישור שר האוצר לקביעת תנאי עבודתם של עובדי הרשות.

כרמל שאמה-הכהן: כן, יוליה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אמרנו להוריד את המילים "שר האוצר".

כרמל שאמה-הכהן: אוקיי, זה היה בהסכמה, נכון?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כן.

קריאה: לאור מה שאמר גל, לפרוטוקול, בכל מקרה סעיף 29 חל - - -

אלכס מילר: לפרוטוקול, כן.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אוקיי, לפרוטוקול.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אין שר האוצר.

אברהם מיכאלי: יש דבר שזה בלי שר האוצר?

אברהם מיכאלי: אני לא מבין.

אברהם מיכאלי: מה זה בלי שר האוצר?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו לאט-לאט מתחילים להוציא אותו.

קריאה: הסעיף פתוח?

כרמל שאמה-הכהן: הסעיף פתוח.

לאה ורון: כן, אדוני.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד ההצעה למחיקת שר האוצר מהסעיף?

כרמל שאמה-הכהן: בעד – פה אחד

כרמל שאמה-הכהן: נמנעים – אין

כרמל שאמה-הכהן: נמחק פה אחד.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אפשר להרחיב.

כרמל שאמה-הכהן: את יכולה ללכת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא, אבל יש לי עוד משהו.

ישראל אייכלר: אם הזכירו את תנאי העבודה - -

כרמל שאמה-הכהן: מה עוד יש פה?

כרמל שאמה-הכהן: זהו, גמרנו.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, אם הזכירו את תנאי העבודה של אנשי רשות השידור, אני רוצה להזכיר שוב את העניין הזה של עובדי מורשת.

ישראל אייכלר: הובטח לנו שעובדי "מורשת" לא יקופחו, שיש את זה בסעיף.

ישראל אייכלר: אני רוצה לשמוע עוד פעם אם זה נכנס בסוף.

ישראל אייכלר: היועצת המשפטית אולי - - -

אברהם מיכאלי: ראש הממשלה ביקש מאתנו באותו יום לא להצביע על זה, אתה זוכר.

אברהם מיכאלי: הגשנו הצעת חוק, איפה זה עומד?

ישראל אייכלר: אפשר לקבל תשובה מהם?

ישראל אייכלר: מי מאנשי רשות השידור יכול להשיב לי?

ישראל אייכלר: לגבי עובדי "רשת מורשת", האם זה יובטח בחוק שהם לא יקופחו על שאר העובדים כמו שדיברנו?

דנה נויפלד: כתבנו את זה.

ישראל אייכלר: אני לא רואה את זה.

ישראל אייכלר: אולי תפני אותי?

אברהם מיכאלי: ראש הממשלה אמר באותו יום לא לסבך אותנו.

דנה נויפלד: זה נכנס - - -

אברהם מיכאלי: איפה?

אתי בנדלר: כן, יש לנו את הסעיף.

אתי בנדלר: עוד רגע.

כרמל שאמה-הכהן: בקשת ראש הממשלה לתיקון סעיף - - -

דנה נויפלד: זה התקבל, זה בתוך - - -

ישראל אייכלר: אז זה מופיע בהצעת החוק, וזה אושר?

דנה נויפלד: הוועדה אישרה את זה.

דנה נויפלד: זה לא היה בכחול, אבל הוועדה אישרה את זה.

כרמל שאמה-הכהן: אישרנו את זה.

ישראל אייכלר: הוועדה אישרה את זה.

כרמל שאמה-הכהן: (ד) בקשת ראש הממשלה לתיקון סעיף 48(א) לחוק העיקרי בעניין אחידות החקיקה בתחום הארכיונים.

לאה ורון: עורך הדין עידו אציל, אתה מציג את הבקשה?

עידו אציל: שירן שושנה, שהיא עורכת דין - - -

אתי בנדלר: סליחה, לא שמעתי.

עו"ד עידו אציל: עורכת הדין שירן שושנה, מארכיון - - -

שירן שושנה: עורכת הדין שירן שושנה, ארכיון המדינה ומשרד ראש הממשלה.

שירן שושנה: נוסח הסעיף הזה אושר במאי האחרון.

שירן שושנה: התיקונים שאנחנו מבקשים להכניס לא פוגעים במהות שאושרה במאי האחרון, הם רק עושים סדר ותורמים לאחידות החקיקתית.

שירן שושנה: רשות השידור, אגב ייצור תכנים משודרים מייצרת הרבה מאוד חומר ארכיוני ניירי ובפורמטים אחרים.

שירן שושנה: חשוב מאוד שהסעיף שמבקש לטפל בשימור התיעוד של התכנים המשודרים לא יפגע, אגב התרומה הזאת שלו לחוק, בחומרים ארכיונים אחרים.

שירן שושנה: לכן אנחנו מבקשים להכניס שני תיקונים: הראשון בהם מוחק את כותרת הסעיף ומבקש לא לקרוא לסעיף "ארכיון הרשות" על מנת לא ליצור - - -

אתי בנלדר: אלא איך לקורא לו?

שירן שושנה: "שימור ותיעוד שידורים ותכנים".

שירן שושנה: זאת הכותרת.

אתי בנדלר: בנוסח שקיבלנו לא היתה כותרת שוליים.

שירן שושנה: זאת הכותרת, הקראתי רק את הכותרת.

אתי בנדלר: לא היתה כותרת שוליים.

אתי בנדלר: היא מבקשת עכשיו לשנות גם את כותרת השוליים בסעיף.

שירן שושנה: זאת כותרת מוסכמת על הממשלה.

לאה ורון: כשאת אומרת נוסח שקיבלנו, את מתכוונת לאיזה ארבעה-חמישה נוסחים שקיבלנו במשך כל יום אתמול.

אתי בנדלר: בכל אחד מהנוסחים שהגיעו ממשרד ראש הממשלה.

לאה ורון: אני מתארת לעצמי שנציגי משרד ראש הממשלה לוקחים בחשבון שבוועדה מכינים נוסחים לחברי הכנסת, אז לו רק בגלל היערות – אי-אפשר לשלוח נוסח ואחרי חצי שעה עוד פעם נוסח, ואחרי שעתיים שוב נוסח.

לאה ורון: והכול לאותו סעיף.

שירן שושנה: הכותרת המוצעת היא "שימור ותיעוד שידורים ותכנים".

שירן שושנה: השינויים המוצעים, אם כך, הם ביטול המילה ארכיון מהכותרת והתייחסות רק למהות השינוי שאושר בסעיף במאי האחרון.

שירן שושנה: השינוי האחר מבקש ליצור איזה הרמוניה חקיקתית עם ההסדר שכבר אושר במאי האחרון, ושלפיו מי שיקבע את דרכי העמדת החומר לעיון תהיה המועצה, והיא תקבע זאת בכללים.

שירן שושנה: כיוון שתקנות העיון מכוח חוק הארכיונים חופות על השטח הזה, ועל-פיהן אמורות להיקבע הדרכים להעמדת חומר לעיון, אנחנו מבקשים להסיג את תקנות העיון על מנת לאפשר למועצה לקבוע בכללים את הדרכים להעמדת עיון.

שירן שושנה: אנחנו בעצם מבקשים לעשות פה תיקון שיוצר איזו אחידות בחקיקה.

שירן שושנה: זה ההסבר לפני - - -

אתי בנדלר: אני מציעה שעורך הדין אציל – או שאת, לא משנה – יקראו את הנוסח המוצע כדיי שנוודא שכולנו מסתכלים על אותו נוסח.

עידו אציל: אני אקריא?

עידו אציל: סעיף 48א – "מבלי לגרוע מהוראות חוק הארכיונים התשט"ו-1955, למעט בעניין דרכי העמדת חומר ארכיוני לעיון הקהל, הרשות תשמר ותתעד את שידוריה החל מיום הקמתה וכן תכנים אחרים שהיא מעבירה לפי סעיף 44ו, ותעמידם לעיון הקהל בדרכים שתקבע המועצה בכללים, ובלבד שהתעריפים שתגבה הרשות לפי סעיף זה יהיו בהתחשב בעיקרן העלות וללא רווח".

עידו אציל: "אין בסעיף זה כדי לגרוע מתחולת חוק הארכיונים לעניין חומרים ארכיוניים אחרים של הרשות".

כרמל שאמה-הכהן: הערות?

כרמל שאמה-הכהן: כן, בבקשה.

דן לנדאו: פה אנחנו מבקשים את ההסתייגות הנוספת.

דן לנדאו: ההסתייגות הנוספת תהיה: "אין בהוראת סעיף זה כדי למנוע מהרשות להעביר חלקים מארכיונה המתעדים דיוני הכנסת וועדותיה לכנסת, ובלבד שהוראות סעיף לעניין שמירה ותיעוד של השידורים יחולו גם על הכנסת".

דן לנדאו: יצאתי החוצה עם הגנז, והוא בסדר עם זה.

כרמל שאמה-הכהן: בסדר?

קריאה: מה עמדת רשות השידור בעניין הזה?

קריאה: יש לכם עמדה?

תומר קרני: אנחנו קיבלנו את זה עכשיו.

תומר קרני: אין לנו עמדה מגובשת, למיטב הבנתי.

דנה נויפלד: אני שומעת את זה בפעם הראשונה.

דן לנדאו: אז כדאי שבתוך הרשות, אתה יודע, יד ימין תדבר עם יד שמאל.

תומר קרני: היה פה היושב-ראש לפני רגע והוא לא - - -

דן לנדאו: היושב-ראש והרכז, שניהם מיושרי קו.

תומר קרני: תיכף הוא ייכנס ויאמר את דעתו.

דן לנדאו: שווה לדבר איתם מפעם לפעם.

תומר קרני: הוא אמר לי שהוא לא מכיר את זה.

דנה נויפלד: אני לא הבנתי את המשמעות - - - מעבירה חומרים ארכיוניים - - למי היא מעבירה?

כרמל שאמה-הכהן: על דיוני הכנסת לכנסת.

דנה נויפלד: לכנסת?

אתי בנדלר: כל הקלטות של דיוני הכנסת - - -

דן לנדאו: כל הארכיון של ערוץ-33 אלינו.

כרמל שאמה-הכהן: כן המנכ"ל.

דן לנדאו: זה שלנו.

אתי בנדלר: להעביר את הארכיון הזה פשוט לכנסת, והכנסת תשמר את זה בדרך שאמורה רשות השידור לשמר ולתעד את דיוניה, את שידוריה.

אמיר ברקן: על חשבונה.

דן לנדאו: אנחנו נשקיע מה שאתם השקעתם.

דן לנדאו: איך אני?

קריאה: הנושא יצטרך לבוא עקרונית למליאת רשות השידור.

דן לנדאו: ברור, הרעיון הוא שהסעיף הזה לא יפריע לכם, זה הכול.

דנה נויפלד: לא, הוא הפריע, ברגע שזה יהיה בחוק אז לא יהיה להם שיקול דעת.

דנה נויפלד: אין מה להביא את זה - - -

דן לנדאו: אין בו כדי למנוע.

אורי רוזנווקס: אני יכול לשאול שאלת הבהרה כצרכן של החומרים האלה?

דנה נויפלד: אין בסעיף הזה למנוע גם ככה, אדוני.

דן לנדאו: אני לא רוצה שהיא תיקח כסף.

אתי בנדלר: רשות השידור לא רשאית להעביר את הארכיון שלה היום לגורם אחר לפי החוק.

דנה נויפלד: זו העברה של כל הארכיון שכמות שהוא לכנסת?

אתי בנדלר: את הארכיון של שידורי הכנסת, כן.

דנה נויפלד: לכנסת.

אתי בנדלר: לכנסת.

אורי רוזנווקס: סליחה, אפשר לשאול שאלה להבין את העניין, כצרכן של ארכיון?

כרמל שאמה-הכהן: כן.

אורי רוזנווקס: אני רוצה להבין - - -

כרמל שאמה-הכהן: רגע, אבל מישהו שואל שאלה.

כרמל שאמה-הכהן: דנה, תעצרי.

אורי רוזנווקס: אני רוצה להבין, נניח ועוד כמה שנים אני אעשה סרט על ראש הממשלה.

אורי רוזנווקס: וראש הממשלה צולם על-ידי צוות חדשות של ערוץ-11 שלא צילם במסגרת ערוץ-33.

אורי רוזנווקס: הגיעה מצלמה למליאה וצילמה את נאום ראש הממשלה, בלי כל קשר לערוץ-33.

אורי רוזנווקס: איפה אני אמצא את החומר הזה כשאני אבוא לחפש?

קריאה: זה לא קשור.

קריאה: זה לא ערוץ הכנסת.

אורי רוזנווקס: לא, אז הכוונה היא רק לחומרים של ערוץ הכנסת?

דן לנדאו: בין רשות השידור לכנסת התקיימה התקשרות במשך שנים רבות - -

אורי רוזנווקס: נכון.

דן לנדאו: - - שבמסגרתה הכנסת שילמה לרשות השידור על מנת שהיא תצלם את שידורי המליאה והוועדות במסגרת שידורי ערוץ-33 הזכורים.

דן לנדאו: משהוקם ערוץ הכנסת, הופסקו השידורים הללו, והוקם ערוץ הכנסת מכוח חוק מיוחד שנכתב בחדר הזה.

דן לנדאו: אנחנו מבקשים שהארכיון של שידורי הכנסת, לאמור המליאה והוועדות שצולמו על-ידי ערוץ-33, שנמצאים בארכיון ברשות השידור, יועבר לרשות הכנסת.

דן לנדאו: הדבר מקובל על רשות השידור.

דן לנדאו: צריך לעבור הליך מסודר במועצה, במליאה, או מי שיחליט על זה.

דן לנדאו: אנחנו לא רוצים שהסעיף הזה ימנע את התהליך הזה, או יחייב את רשות השידור לגבות עוד כספים על הדבר הזה.

אורי רוזנווקס: אז אני מבקש להוסיף בסעיף הזה את הכלל שהחלנו על רשות השידור, שקניית חומרים כאלה תהיה רק - - -

אתי בנדלר: ברור.

אתי בנדלר: במחיר עלות.

אורי רוזנווקס: העלות - - בלי - - כי היום ערוץ הכנסת כן דורש כסף.

דנה נויפלד: הוא מדבר על צד שלישי, לא על הכנסת.

דנה נויפלד: הוא מדבר על צד שלישי.

אתי בנדלר: ברור.

אתי בנדלר: ברור.

קריאה: היום זה לא ככה, דרך אגב.

דן לנדאו: זה כן ככה.

דן לנדאו: כפי שהיום כל החומרים שצולמו על-ידי ערוץ הכנסת ב-2004 – קבענו את זה בחוק למועמדים לרשות הציבור, וניתן לקבל אותם הרבה יותר בקלות מאשר את החומרים במרתפי - - -

אורי רוזנווקס: זה נכון, אני מדבר על העלות.

אורי רוזנווקס: זה נכון לגמרי, עם זה אני מסכים אתך.

אורי רוזנווקס: אני מדבר על העלות, שהעלות תהיה כפי שהיא כתובה בחוק כרגע לגבי ארכיון רשות השידור.

דן לנדאו: ברגע שהכנסת תעשה דיגיטציה - - -

כרמל שאמה-הכהן: על חלק מהחומרים יש.

דן לנדאו: על חומרים של ערוץ-33 לא נעשתה שום דיגיטציה.

דן לנדאו: ברגע שאנחנו נעביר את זה לתוך מערכת ד' שלנו, תאמין לי, העלויות יהיו 0.000 אגורה, כי אתה תקבל את זה בקובץ וידאו במייל.

כרמל שאמה-הכהן: טוב, יש עוד הערות להצעה?

אתי בנדלר: כן, אני אעיר.

אתי בנדלר: אני חושבת שההערה שנשמעה מטעם נציג היוצרים אכן צודקת.

אתי בנדלר: אנחנו צריכים להבהיר בנוסח שמדובר אך ורק בשידורי הכנסת ששודרו מכוח ההסכם בדבר העברת שידורי הכנסת בזמנו, ובכוח חוק הוראת שעה.

כרמל שאמה-הכהן: אין בעיה, מקובל.

אתי בנדלר: זה דבר אחד.

אתי בנדלר: לגבי העלויות, גם כאן אנחנו נבהיר - - -

דן לנדאו: היתה גם הוראת שעה בזמנו.

אתי בנדלר: זה מכוח חוק הוראת שעה, זה מה שאמרתי.

אתי בנדלר: היה חוק הוראת שעה.

אתי בנדלר: קראו לזה חוק שידורי טלוויזיה מהכנסת (הוראת שעה), התשנ"ז-1977.

אתי בנדלר: בקשר לעלויות, אנחנו כמובן נבהיר את זה גם כן בנוסח.

דנה נויפלד: כל מה שהסעיף הזה אומר כרגע זה שאין בו למנוע.

דנה נויפלד: זאת אומרת, הוא לא מחייב העברה, הוא רק אומר - - -

דן לנדאו: אם הם לא יעבירו, אנחנו ניפגש בחוק אחר - - - את זה מפורשות.

דן לנדאו: זה יהיה התיקון השני לחוק שידורי טלוויזיה מהכנסת, והוא יכתוב את זה.

דנה נויפלד: אם רשות השידור לא מתנגדת.

אמיר ברקן: לא, היא לא מתנגדת.

דן לנדאו: ברור שלא, רשות השידור – אנחנו חוסכים לה כסף בדבר הזה.

דן לנדאו: והגנז מבסוט כי אנחנו נשמור על זה גם די בסדר.

דנה נויפלד: העניין של עומד לעיון הציבור וכל זה, זה יופיע בנוסח?

אתי בנדלר: אנחנו נכניס את זה בצורה ברורה בנוסח.

אתי בנדלר: וכדי להפיס את דעתך, בחוק שידורי טלוויזיה מהכנסת, גם היום יש סעיף שאומר ככה – כשמדובר על זכויות היוצרים בשידורים האלה נאמר – "על אף הוראות סעיף קטן (א), שידורי הכנסת יעמדו חינם לשימוש כל הרוצה בהם, אלא אם כן נקבע אחרת בתקנות לעניין השימוש או לעניין התשלום".

אתי בנדלר: ובהמשך, סעיף קטן (ג) בסעיף 15: "הרוצה בהקלטות לאחר שידור – ישלם לגוף המשדר תשלום בשל ההוצאות הכרוכות בכך, המבוסס על מחיר העלות, בהתאם לכללים שתקבע המועצה" וכולי.

אתי בנדלר: זה החלק הרלוונטי לעניינו, ככה שגם היום הנושא הזה של העמדת השידורים האלה תמורת תשלום של החזר עלות בלבד מעוגן בחוק.

דנה נויפלד: זה נשאר בידי הכנסת, נכון?

דנה נויפלד: לא ערוץ הכנסת.

דן לנדאו: הכנסת.

אתי בנדלר: הכנסת.

כרמל שאמה-הכהן: אפשר להצביע?

אתי בנדלר: מבחינתי, אם אין הערות.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד הסעיף, כולל התוספת של המנכ"ל, עם כל התיקונים?

כרמל שאמה-הכהן: בעד – פה אחד

כרמל שאמה-הכהן: נמנעים – אין

כרמל שאמה-הכהן: אושר פה אחד.

כרמל שאמה-הכהן: מה הסעיף הבא על סדר היום?

כרמל שאמה-הכהן: אדוני המנכ"ל, אתה משוחרר.

אתי בנדלר: אני רוצה עוד הערה אחת.

אתי בנדלר: ההוראה הזאת, כמוצע, חלה גם על תכנים אחרים שהיא מעבירה לפי סעיף 44(ו) - -

דנה נויפלד: זה לא חל.

אתי בנדלר: - - דע עקא - - -

דנה נויפלד: כי 44(ו) – עוד אין שידורים כאלה.

אתי בנדלר: נכון.

אתי בנדלר: זה הנוסח שהציע עורך הדין אציל, ושהוועדה אישרה.

אתי בנדלר: דא עקא שסעיף 44(ו) עדיין לא אושר בוועדה.

אתי בנדלר: ככל שהוא יאושר זה יחול, אם הוא לא יאושר, מובן שזה ימחק.

כרמל שאמה-הכהן: ברור.

דנה נויפלד: לא, אבל התכנים האלה לא קיימים לגבי שידורי ערוץ-33.

דנה נויפלד: זה דבר חדש.

אתי בנדלר: לא, לא, אני חוזרת עכשיו על סעיף - - -

כרמל שאמה-הכהן: בסדר, מה נשאר לנו?

כרמל שאמה-הכהן: מה הסעיף הבא?

משה זמיר: ברשותך, אדוני היושב-ראש, אם אפשר לשאול שאלת הבהרה.

כרמל שאמה-הכהן: עוד פעם?

כרמל שאמה-הכהן: לא.

כרמל שאמה-הכהן: לא, די, אי-אפשר.

משה זמיר: לדקה.

כרמל שאמה-הכהן: די, הוא שאל חמש פעמים, די.

כרמל שאמה-הכהן: מספיק.

כרמל שאמה-הכהן: הוא שאל חמש פעמים - - -

משה זמיר: לא, אבל היא הבעיה היא שברשות השידור - - -

כרמל שאמה-הכהן: אני רוצה להגיע לראות את הילדים שלי היום.

משה זמיר: אני יודע.

כרמל שאמה-הכהן: אז עזוב את זה.

כרמל שאמה-הכהן: עזוב.

כרמל שאמה-הכהן: די, הוא שאל חברת כנסת, היא ענתה לו כמה פעמים.

כרמל שאמה-הכהן: מספיק.

כרמל שאמה-הכהן: למה אתה עושה לנו את זה?

משה זמיר: לא, זאת שאלת הבהרה מאוד חשובה.

כרמל שאמה-הכהן: אז אחרי זה תשאל אותה בחוץ.

כרמל שאמה-הכהן: לא, די.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו עובדים, אנחנו אחרי יום שלם, עשר שעות של דיונים.

כרמל שאמה-הכהן: כל אחד רוצה לשאול 20 פעם את אותה שאלה.

כרמל שאמה-הכהן: זה לא הגיוני כבר.

כרמל שאמה-הכהן: תן לנו לגמור.

כרמל שאמה-הכהן: בסוף, אם יישאר זמן, יישאר כוח, תשאל את השאלה הזאת.

כרמל שאמה-הכהן: להפריע לנו לדיון עם משהו שכבר ארבע פעמים הוא שאל, ולא הפסקתי אותו.

כרמל שאמה-הכהן: פעם ועוד פעם ועוד פעם והיא ענתה.

כרמל שאמה-הכהן: רק תיצור הזדמנות שהיא תגיד שהיא לא הבינה אותו וזה אולי לא נכון.

כרמל שאמה-הכהן: היא אמרה לו כמה פעמים.

משה זמיר: לא, אבל יש כמה שלבים של העסקה ברשות השידור וכמה חוזים שונים ומשונים.

משה זמיר: לאיזה תנאים הולכים להשוות את התנאים של עובדי רשת מורשת - - -

לאה ורון: אדוני לא קיבל רשות הדיבור, ואדוני לא יכול לדבר עכשיו.

לאה ורון: והוועדה עוברת לנושא הבא, שהוא סעיף 3 – בקשת ראש הממשלה להוספת סעיף 44(ו) לחוק העיקרי.

אברהם מיכאלי: צריך לרשום לא כל יום - - -

כרמל שאמה-הכהן: ראש הממשלה הוא השר הממונה.

עידו אציל: מדובר בסעיף שמאפשר לרשות - - הוא פוצל בדיון שהיה לפני בוועדת הכנסת, לפני מספר חודשים בודדים.

עידו אציל: זה הגיע לוועדה, כבוד היושב-ראש החליט שזה סעיף שמוקדם לדון בו בצורה מפוצלת.

עידו אציל: ולכן הסעיף ירד, ועכשיו אנחנו מבקשים לדון בו מחדש.

דנה נויפלד: להחזיר אותו בנוסח שהתקבל.

כרמל שאמה-הכהן: מה אומר הסעיף?

עידו אציל: זה נוסח שכבר הוצבע בעבר.

אברהם מיכאלי: איפה זה?

עידו אציל: הסעיף בעצם מסמיך את הרשות להעביר תכנים באמצעים טכנולוגיים נוספים מלבד רדיו וטלוויזיה.

עידו אציל: זאת אומרת - - -

אלכס מילר: להקים אתר אינטרנט?

עידו אציל: אינטרנט לדוגמא.

אלכס מילר: למה, היום אי-אפשר להקים אתר אינטרנט?

עידו אציל: אפשר להקים, אבל אי-אפשר להעביר תכנים באופן שוטף.

אמיר ברקן: אתה לא יכול לעשות תכנים ייחודיים לאתר.

כרמל שאמה-הכהן: אוקיי.

עידו אציל: בנוסף, הסעיף מאפשר לרשות גם להעביר תכנים שהם פרסומות באתר האינטרנט של הרשות.

עידו אציל: וכמובן, עוד דבר אחד שיש בסעיף הזה, זה מגבלה מבחינת היקף התכנים שניתן להעביר בהם.

עידו אציל: היקף השידורים בעצם.

אלכס מילר: מה היקף הפרסומות?

אמיר ברקן: הייחודיים להם.

אלכס מילר: מה היקף הפרסומות?

עידו אציל: מה היקף הפרסומות?

עידו אציל: זה ייקבע בכללים שתקבע המועצה.

כרמל שאמה-הכהן: הערות?

אלכס מילר: אני חושב שדווקא בסעיף הזה צריך לשמוע גם את כל אלו שהיום מתחילים את מנגנון התקשורת האינטרנטית ונהנים מחבילת הפרסומות שכביכול - - עכשיו, אין לי שום התנגדות לכך.

אלכס מילר: אבל הרי אתה מבין שברגע שאתה לוקח חבילת פרסומות היום, שמחולקת לפי השוק של התקשורת הישראלית המתעסקת בעניין זה, ברגע שנכנס שחקן בגודל של רשות השידור, הוא הולך לקחת מהחבילה הזאת נתח מאוד גדול.

אלכס מילר: אני חושב שלפחות מן הראוי לתת - - -

לאה ורון: חבר הכנסת מילר, איגוד האינטרנט הישראלי, כמו גם איגוד חברות הפרסום ואיגוד השיווק הישראלי, כולם הוזמנו לישיבת הוועדה.

אתי בנדלר: אני רק רוצה לתמוך בכל זאת בדבריו של חבר הכנסת מילר - - -

לאה ורון: אבל זה מופיע בסדר היום.

אתי בנדלר: רגע, נכון.

אתי בנדלר: סליחה, לא מבחינה צרכנית, מבחינת התוכן.

אתי בנדלר: אני חושבת ששכחתם להעיר שכשהוועדה דנה בשלב הראשון בסעיף הזה ואישרה אותו, היא לא אישרה את סעיף קטן (ד).

אתי בנדלר: היתה הצבעה נגד סעיף קטן (ד).

אתי בנדלר: סעיף קטן (ד), שעניינו - - אני אקרא אותו.

אתי בנדלר: אולי כדאי לקרוא את כל הסעיף, כי בעצם דנים בסעיף הזה מחדש.

אתי בנדלר: אני מבקשת לקרוא אותו ולומר מה הוועדה אישרה, מה הוועדה לא אישרה.

כרמל שאמה-הכהן: אוקיי.

אתי בנדלר: הסעיף אומר כדלקמן: "העברת תכנים באמצעים טכנולוגים נוספים – (א) הרשות רשאית להעביר תכנים באמצעים טכנולוגיים אחרים מן האמור בהגדרה "השידורים", שבסעיף 1, ובכלל זה, באמצעות רשת האינטרנט ובאמצעות מערכת רדיו טלפון נייד כמשמעותה בחוק התקשורת (בזק ושידורים)".

אתי בנדלר: זה מה שנקרא "הניו-מדיה" אני מבינה.

אתי בנדלר: בעצם מאפשרים כאן לרשות להפיק שידורים ולהעביר אותם באמצעים טכנולוגיים חדשים שלא מוכרים עד כה לפי חוק השידורים.

אתי בנדלר: "(ב) הרשות לא תעביר תכנים כאמור בסעיף קטן (א), אלא במקביל לשידורם בשידור ראשוני ברדיו או בטלוויזיה, או לאחר שידורם כאמור; ואולם רשאית הרשות להעביר חלק מהתכנים האמורים אף לפני השידור הראשוני כאמור או גם אם לא שודרו ברדיו או בטלוויזיה, ובלבד שאינם חלק משמעותי מתכנים אלה; הוראות סעיף קטן זה לא יחולו על שידורי חדשות כמשמעותם בסעיף 4א".

אתי בנדלר: אגב, אינני מבינה מה אומרת הסיפה הזאת.

אתי בנדלר: "(ג) על תכנים המועברים לפי סעיף זה יחולו ההוראות לפי חוק זה החלות על שידורים, בשינויים המחויבים".

אתי בנדלר: למעט סעיף 44(ג).

אתי בנדלר: סעיף 44(ג) עניינו - - זה לא לפני, אני תיכף אומר מה זה.

אתי בנדלר: סעיף קטן (ד), שאותו הוועדה לא אישרה, והוא נמחק מהנוסח היה: "(ד) בלי לגרוע מהוראות סעיף קטן (ב), רשאית הרשות לשלב באתר האינטרנט שלה הודעות פרסומת, ובלבד שהן יופרדו מהתכנים המועברים על ידה באתר, בהתאם לכללים שקבעה המועצה; בסעיף זה, "הודעות פרסומת" - למעט תשדירי פרסומת".

אתי בנדלר: אני מניחה, מנהלת הוועדה, שהגופים שהוזמנו עכשיו לא הגיעו משום שהם היו משוכנעים שהסעיף הזה פשוט ירד כי הוועדה לא אישרה את זה.

אתי בנדלר: ואז סעיף קטן (ה), שהפך להיות סעיף קטן (ד) אומר: "אין בהוראות סעיפים קטנים (ב) ו–(ג) כדי למנוע מהרשות את האפשרות להעביר תכנים כאמור בסעיף קטן (א) הכוללים תשדירי פרסומת, במקביל לשידורם לפי הוראות סעיף 25א בשידור ראשוני ברדיו".

אתי בנדלר: דהיינו, אם מעבירים תכני רדיו, שכוללים פרסומת, אפשר לכלול את הפרסומות כמובן גם באינטרנט או ברדיו טלפון נייד, או באמצעים טכנולוגיים אחרים, ככל שיהיו בעתיד, או שיש כבר.

אתי בנדלר: אינני יודעת.

אתי בנדלר: סעיף 44(ג) זה סעיף שמדבר על הפקות מקור.

אתי בנדלר: וכאן כמובן לגבי השידורים האלה, הסוג הזה של התכנים והשידורים, לא תהיה חובת הפקות מקור בכלל.

כרמל שאמה-הכהן: כן.

אמיר ברקן: אני רוצה להסביר פה - - -

לאה ורון: רק תציג את עצמך בבקשה.

אמיר ברקן: אמיר ברקן, ראש האגף הכלכלי, משרד הממשלה.

אמיר ברקן: אני רוצה להסביר פה, הסעיף הזה שאנחנו מבקשים פה הוא סעיף מהותי לעניין הרפורמה ולעניין הסכם המימון שאנחנו נציג בהמשך.

אמיר ברקן: לגבי השאלה של היושב-ראש המשותף, לא מדובר פה בדרמה, מדובר פה – מבחינת ההיקף של הפרסום – על עשרה מיליון שקל בשנה במבט - - -

קריאה: לא, לחמש שנים.

אמיר ברקן: לתקופה של חמש שנים, לפי התוכנית העסקית, אבל זה אמור לסגור את הסכם המימון - - -

אלכס מילר: בסדר, אני אמרתי, אני לא מתנגד, אדוני.

אלכס מילר: אני אמרתי, אני לא מתנגד, אבל אני חושב שמן הראוי, ברגע שהמדינה מכניסה יד לתוך חבילת הפרסום והשוק הפרטי, מן הראוי שהשוק הפרטי לפחות ייתן את עמדתו בעניין זה.

אלכס מילר: כי, רבותי, אנחנו פה מתעסקים בשינוי - -

קריאה: יש רגולטור שרוצה לעסוק בעניין.

אלכס מילר: - - מהותי מבחינת ההפעלה.

אלכס מילר: אם רשות השידור מפעילה עכשיו אתר חדשות במקביל לאתרי החדשות שקיימים היום במערכת – NRG, Ynet – וכל שאר האתרים, והוצע לגייס חסויות ופרסומות לאתרים האלו, כמובן שיש פה איזושהי דינמיקה.

אלכס מילר: אז גם עם כל הכוח שיש לרשות השידור, רבותי, יש לכם כתבים, יש לכם - - כל העולם.

אלכס מילר: הם ייכתבו גם פה, ייכתבו גם שם.

אלכס מילר: צריך לראות.

אתי בנדלר: מר ברקן, אני כיועצת משפטית, חייבת להביע את תמיהתי – וזו המילה הכי רכה שאני יכולה למצוא כאן – על כך שהסכם המימון כולל את מקור ההכנסה הזה, כשאתם ידעתם שהכנסת התנגדה לזה ולא אישרה את זה.

אמיר ברקן: אני לא מבין את התמיהה שלך.

אמיר ברקן: אנחנו באנו עם הרבה מאוד - - -

קריאה: - - - על דיון מחדש.

אתי בנדלר: ויצאתם מתוך הנחה שבדיון מחדש ברור שהכנסת תאשר את מה שאתם מבקשים?

אמיר ברקן: לא, זה תיקוני חקיקה.

אורי רוזנווקס: ברור להם.

אורי רוזנווקס: זה בדיוק העניין.

אמיר ברקן: כתבנו שזה הכול בכפוף לתיקוני חקיקה.

אתי בנדלר: אז אוקיי.

דנה נויפלד: עם כל הכבוד, זה ברור שכל מה שמובא לפניכם זה בכפוף לאישור של חברי הכנסת - - -

אתי בנדלר: בסדר, לכן ההערה הזאת לא כל כך היתה במקומה, שהסכם המימון תלוי בזה.

אמיר ברקן: אנחנו נציג בפניכם – עוד היום, אני מקווה – את המתווה כולו.

אמיר ברקן: כמובן אתם רשאים לאשר אותו או לדחות אותו.

אמיר ברקן: לכל דבר כזה יש משמעויות.

אמיר ברקן: יחד עם זאת, אני אומר עוד פעם, ההיקפים הם לא דרמטיים.

אמיר ברקן: אני מוכן גם לקבוע הגבלה, בחוק אפילו, אם אתם מתעקשים.

אמיר ברקן: זה לא יהיה, נניח, יותר מ-15% - - -

אלכס מילר: לא, תקשיב, אני לא נגד.

אלכס מילר: אני לא נגד, גם אמרתי, להיפך, גם בעבר אמרתי שאני גם אשמח שרשות השידור תדע להתנהל כלכלית ושהיא תיתן קצת חופש בעניין של החסויות והפרסומות, וזה יוריד את הנטל של אגרת הטלוויזיה מהאזרחים.

אלכס מילר: אני רק חושב – אדוני, אני חושב גם בשבילך, בטוח יסכים איתי גם חבר הכנסת שאמה-הכהן, כי הוא יושב-ראש ועדת הכלכלה – שאם אנחנו אומרים ועושים פה שינוי מהותי שקשור לשוק הפרסומות, אז מן הראוי שכל אלה שחיים את השוק הזה, שלפחות תהיה להם אפשרות להתבטא בעניין הזה.

אלכס מילר: אם אתם רוצים להוריד את הסעיף הזה אפשר - - -

אמיר ברקן: לא, לא.

אלכס מילר: אז אם אתם מתעקשים, אז אני אומר לכם, רבותי - - כי מחר אנחנו נאשר את הסעיף הזה, יבואו Ynet וכל אלו, יגישו נגדכם - - -

כרמל שאמה-הכהן: אבל אם זה שני מיליון בשנה, זה בטל בשישים.

אלכס מילר: מחר יבואו ויתקנו את זה.

קריאה: אני מוכן לקבל את זה.

קריאה: לא, אל תוותרו.

אמיר ברקן: אני מוכן להציע – לאור דחיפות העניין וגם לאור העובדה שאנחנו אולי רוצים לסיים – שהכללים והשיעורים – כתבנו אותם בכללים – יובאו לאישור הוועדה.

דנה נויפלד: בוועדת הכלכלה.

כרמל שאמה-הכהן: בהיקף - - -

דנה נויפלד: יש פה הסמכה לקביעת כללים בעניין, אז הכללים האלה יובאו לאישור הוועדה.

כרמל שאמה-הכהן: כן, בבקשה.

אילת מצגר: אילת מצגר, סמנכ"ל טלוויזיה ברשות השנייה.

אילת מצגר: אני מבקשת לציין שערוצי הרשות השנייה, ערוצים 22 ו-10, הם ערוצים מסחריים ציבוריים שכל הכנסותיהם מפרסומות.

אילת מצגר: הם מחויבים במחויבויות תוכן ציבוריות מאוד מאוד כבדות, שהם מחויבים לעמוד בהם כתנאי גם להמשך הקיום שלהם.

אילת מצגר: שני מיליון שקלים זה שליש סדרת דרמה, זה שליש מהכסף שמושקע בחלק מתוכניות סוגה עילית שמפיקים ומשדרים בערוצים האלה, בהתאם למחויבות, ואי-אפשר לזלזל בסכומים האלה.

אילת מצגר: אני חושבת שיש משהו לא נכון בכך שמאשרים עכשיו פרסום במדיה או בערוץ שעד כה לא אושרה בו שום פרסומת, מבלי ליידע את הגורמים ששוק הפרסום הוא חמצן החיים שלהם.

אילת מצגר: ואנחנו נשמח לקבל פרטים לגבי מה ההיקף של הדבר הזה.

אילת מצגר: לא התייעצו אתנו, ואנחנו בכל זאת הגורם הרגולטור המרכזי על הערוצים המסחריים במדינת ישראל.

אילת מצגר: הדבר הזה לא הובא לידיעתנו לפני כן.

אילת מצגר: אני חושבת שיש פה משהו פגום בתהליך הזה.

כרמל שאמה-הכהן: אוקיי.

כרמל שאמה-הכהן: כן, בבקשה.

ירמיהו קדושי: קודם כל, אני חושב שמה שנאמר כאן, מה שפגום קודם כל, שערוצים 22 ו-10 נמצאים עכשיו בתוך האינטרנט, זה לא קשור בכלל לטלוויזיה.

ירמיהו קדושי: עכשיו, אחד מהדברים שהיה בזמן האחרון, שרשות השידור, משום מה – גם לא שמעתי אף אחד פוצה פֹה פה – עושה כאן איזשהו משהו עם אתר "מאקו" ונותן להם כאילו יחסי ציבור ברדיו, ונותן להם לשדר את השידורים של הרדיו ב"מאקו" – שזה אתר פרטי.

ירמיהו קדושי: אנחנו בתור אנשים שמקימים אתרי אינטרנט, ובתור אנשים שיש לנו כאן אתרי אינטרנט, ובתור אתרים קטנים, באים ומוחים על העניין הזה.

ירמיהו קדושי: זה לא הגיוני שרשות השידור – שזה של המדינה – תעשה שיתופי פעולה עם אתרים פרטיים.

ירמיהו קדושי: אז קודם כל, אנחנו רוצים שבסעיף הזה – דורשים פשוט – שיהיה פה איזה סעיף שלא תהיה להם אפשרות לעשות שום שיתופי פעולה עם אף אתר אינטרנט פרטי שקיים.

ירמיהו קדושי: זאת אומרת, שלא ייווצר מצב שפתאום זה יהפוך להיות מסע פרסום או קישורים לכל מיני אתרים פרטיים.

ירמיהו קדושי: לעניין הזה, מה שאמרה פה מהרשות השנייה, סלחי לי, גברתי, אבל אתר "מאקו" ואתר "נענע-10" וכל האתרים האלה, הם נמצאים באינטרנט, הם לוקחים מאתנו את הפרנסה.

ירמיהו קדושי: זה לא משהו שהם באים - -

אילת מצגר: הם לא לוקחים פרנסה מאף אחד - - - כחוק ודין.

ירמיהו קדושי: - - ואומרים - - כי זה לא שוק הטלוויזיה, זה שוק אחר.

ירמיהו קדושי: שוק האינטרנט ושוק הטלוויזיה הם שני שווקים שונים מאוד, וזה פרסום מאוד שונה.

ירמיהו קדושי: זאת אומרת, זה לא אותו דבר.

ירמיהו קדושי: והיום הם הפכו את זה למצב שזה הפך להיות מאגר שלהם, הם באו והשתלטו על אתרי האינטרנט הקטנים, וגרמו להם פשוט לנפילה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה.

כרמל שאמה-הכהן: כן, בבקשה.

ירמיהו קדושי: וזה מאוד חשוב שייכנס הזה, שלא יהיו להם שיתופי פעולה עם אתרים אחרים.

כרמל שאמה-הכהן: תודה.

דני זקן: מצד אחד אי-אפשר לבוא ולהגיד: לא נותנים מימון לרשות השידור לצורך הרפורמה שכולם – אני מקווה – מקבלים אותה באמצעות העלאת אגרה, שזה מה היה צפוי, או לפחות אי-הפחתתה.

דני זקן: ומצד שני לא לתת לרשות את האפשרות להשתכר ולהרוויח במקומות שבהם זה אפשרי.

דני זקן: והקטע של הפרסומות מהאינטרנט – קודם כל, זה דבר חדש.

דני זקן: זה משהו חדש שצריך היה להכניס אותו בכל מקרה.

דני זקן: דבר שני, הדחיפות של העניין קיימת, הרי לכולם ידוע שאנחנו צריכים לגמור את העניין הזה כמה שיותר מהר.

דני זקן: מציע מר ברקן – כדי לאפשר את ההסתייגויות ואת הדברים אחר כך – באמת, לקבוע את השיעורים על-ידי ועדת הכלכלה, אבל הדבר הזה חייב לקבל את האישור, ואפילו בלי הגבלה, כי ככל שזה ייטב, זה ייטב לכולם, כולל היוצרים, כולל כל האחרים.

דני זקן: ככל שיהיה יותר מימון לצורך ההפקות, זה יותר טוב, לכן אני לא מבין את ההתנגדות.

דני זקן: חבר הכנסת מילר, אמרתי כשלא היית כאן, שמצד אחד אתה לא יכול לבוא ולהגיד: אל תיקחו ממה שהיה אמור להיות במקור האגרה, אבל לא לתת את האפשרויות האחרות להשתכר.

דני זקן: זה הכרחי, זה לא - - שמעתי מה שאמרת.

אלכס מילר: אני אמרתי שאני, להיפך, אני גם בעבר אמרתי שצריך לתת לרשות השידור מרחב פעולה במה שקשור לעניין של פרסומות וחסויות, כי לדעתי זה יוזיל בצורה משמעותית מאוד את אגרת הטלוויזיה.

אלכס מילר: אני רק אומר שלעצם הדיון, ברגע שאתה עושה שינוי מהותי בשוק הפרסומות ואתה לוקח גוף שהוא אחד מהגופים הגדולים מבחינת כוח האדם, ואתה נותן לגוף הזה – שהיום לא מתעסק בפרסומות – להיכנס לעולם התוכן - - -

דני זקן: למה?

דני זקן: הרדיו כן.

דני זקן: מדובר על שידורי הפרסומות ברדיו.

אלכס מילר: מדברים על אינטרנט.

אלכס מילר: כשאתה נכנס - - -

דני זקן: זה חדש.

אלכס מילר: כשאתה נכנס לאינטרנט, ואתה מאפשר ליהנות משוק הפרסומות, ואתה נותן היום מתוך אותם, נגיד, שלושה או ארבעה גדולים שהיום נמצאים באינטרנט, וכל אחד מנסה איכשהו לשרוד שם, ואתה מכניס גוף כמו רשות השידור לתוך העולם הזה של התוכן, אין לי שום בעיה.

אלכס מילר: אבל ברגע שהם צריכים גם לעבוד לפי הפרסומות, ומחר יבואו ויגידו: תשמע, זה לא מספיק, אנחנו צריכים להתרחב, ואז אנחנו נצטרך לחשוב איך מתרחבים.

אלכס מילר: כי אם אנחנו לא ניתן, אז יגידו: אנחנו צריכים לסגור ולפטר עובדים.

אלכס מילר: אז הלכת פה לאיזשהו מהלך.

אלכס מילר: מכירים את זה.

אלכס מילר: אז אני אומר שלפחות בעניין זה, כל אלה שמתעסקים בתחום, צריכים להביע את עמדתם.

אלכס מילר: אתה לא יכול לקבוע כאן, בשעה 17:00, שאתרי אינטרנט של רשות השידור יכולים ליהנות מפרסומות בלי לשמוע את אלה שמתעסקים.

אלכס מילר: אני חושב שזה דבר טריוויאלי ביותר.

אלכס מילר: אני יכול להגיד את עמדתי, שאני כן חושב שזה דבר נכון.

אלכס מילר: אבל בלי לשמוע את הצעדים ואילו השלכות יכולות להיות - - -

אברהם מיכאלי: אם הם מביאים את כולם בסוף - - -

אלכס מילר: אני שמעתי שב-Ynet רק לא מזמן היו פיטורים.

אלכס מילר: אז, לחשוב, רבותי.

דני זקן: אצל כולם יש.

אברהם מיכאלי: הם אומרים שיתאמו את כל הכללים האלה אחר כך בהמשך.

דני זקן: אצל כולם יש, 40% מאצלנו הולכים.

אלכס מילר: אז אני אומר, רבותי, צריך להבין שכל התחום הזה חי מעוגה שהיא עוגה מאוד קטנה, וכל כניסה לשם, יש לזה השלכות.

אלכס מילר: צריך לשמוע מה יהיו ההשלכות, ואנחנו צריכים לקבל את ההחלטה האם אנחנו בתור חברי כנסת יכולים לקחת על עצמנו החלטה מסוג זה.

אלכס מילר: מצד שני, גם רשות השידור צריכה לדעת לאן הם נכנסים.

אלכס מילר: דרך אגב, אני לא רואה שיש צביעה של שום תקציב לעניין הזה.

אלכס מילר: האם אתרי האינטרנט - - -

קריאה: יש.

אלכס מילר: אז איפה זה כתוב?

קריאות: - - -

אלכס מילר: אם מחר תבוא ותגיד לי: שמע, אנחנו לא מצליחים להתנהל מהפרסומות, אבל גייסנו - - יש לנו תמיכה טכנית ויש לנו - - מאיזה תקציב תחיו?

אלכס מילר: אם מחר לא יהיו פרסומות?

אמיר ברקן: כשאני אציג, בהמשך, את המקרה של המימון הכולל של הרפורמה, צבענו כנגד הסכום.

אלכס מילר: מה, לכל הנושא של אתרי האינטרנט?

אמיר ברקן: כן.

קריאה: כמה?

קריאה: מה הסכום?

אלכס מילר: מה הסכום?

אמיר ברקן: הוא צריך להגיע ל-10 מיליון שקל בהבשלה מלאה.

אמיר ברקן: בהבשלה מלאה – שימו לב, בשביל שמישהו יקנה מהם פרסומות, הם צריכים להקים אתר וצריכים לעשות תכנים.

אמיר ברקן: הם צריכים להיות אטרקטיביים, ואז אולי מישהו יסכים - - -

עידו אציל: והפרסומות צריכות להיות מופרדות מהתכנים, שזו גם מגבלה.

קריאה: היה פה דיון על הכבלים - - -

אורי רוזנווקס: אורי מפורום היוצרים.

אורי רוזנווקס: יש שני דברים שמדאיגים אותנו.

אורי רוזנווקס: אחד, לעניין של ניו-מדיה יש נגיעה מהותית בבג"ץ שלנו.

אורי רוזנווקס: אנחנו לא בכדי ביקשנו לקבל לידנו את התקציב של 2012 של רשות השידור, לראות כמה מושקע בניו-מדיה וכמה מושקע במשהו שאף אחד עוד לא מדבר עליו, זה ערוץ חדשות.

אורי רוזנווקס: ערוץ חדשות 24 שעות, שיש כנראה כסף להקים אותו, אבל אין כסף לשלם ליצירה מקורית.

אורי רוזנווקס: אלו שני דברים מהותיים שאיפשהו בכל מתווה הרפורמה מוחבאים.

אורי רוזנווקס: ואני מפנה את הוועדה ל-26 בינואר בה דיבר מנכ"ל רשות השידור, יוני בן מנחם, על העובדה שתנאי השכר החריגים של זליג רבינוביץ נועדו לזה שהוא יקים את ערוץ החדשות החדש והניו-מדיה.

אורי רוזנווקס: אנחנו פוחדים שהערוץ הזה, וערוץ החדשות זו דרך לרוקן את ערוץ הטלוויזיה מתוכן.

אורי רוזנווקס: ואנחנו חושבים שלא ייתכן שהערוץ הזה יהיה ללא רגולציה על תוכן, כפי שנאמר פה.

אלכס מילר: מה זאת אומרת, הוא כפוף לרגולציה של - - -

אורי רוזנווקס: לא, הם אמרו שלא.

אורי רוזנווקס: שייקראו את הסעיף – אמרו שלא תהיה רגולציה על תוכן.

אלכס מילר: אני כבר אומר לך, סביר להניח - - -

דנה נויפלד: לא, הוא צודק.

אורי רוזנווקס: בבקשה.

דנה נויפלד: העניין של חובת - - אתה מתכוון אם אני יכולה - - - לרכש הפקות, אנחנו המעטנו את הסעיף הזה.

אתי בנדלר: זה מה שאמרתי, על זה לא יחול - - -

אלכס מילר: רבותי, השאלה אם אתם הולכים לעשות מנגנון נפרד לגמרי בעניין של האינטרנט, שזה אומר, נגיד, עורך שהוא עורך נפרד מהחדשות של - - כי זו עוד כניסה עצומה של עובדים, שאחר כך אתם עוד תצטרכו גם לשבור ראש איך אתם - - אם זה, נגיד, כתב הכנסת של רשת ב', או כתב הכנסת של ערוץ-11, הוא יהיה כתב הכנסת של אותו אתר, זה איכשהו - - עכשיו, אם אתם תקימו עוד מנגנון - - -

אורי רוזנווקס: הם מכניסים פה בדלת האחורית ערוץ בלי רגולציה.

אלכס מילר: - - של איזה 40-30 עובדים, שאם תהיה איזושהי בעיה, אז אנחנו נצטרך - - כי הרי אתם - - -

אמיר גילת: חבר הכנסת מילר, בוא, אני אעזור לך.

אמיר גילת: מספר העובדים ברשות השידור אחרי הרפורמה הוא מוגבל – 1,275, כולל כל היחידות מכל סוג שהוא, מכל מין שהוא.

אמיר גילת: כלומר, אין פה מעל מכסה זאת, שהיא נקבעה - - -

אלכס מילר: אבל אלה יהיו אותם אנשים בעיקרון.

אמיר גילת: כן.

אלכס מילר: אז אני לא מבין, אם אתם רוצים - - -

אמיר גילת: יכול להיות אנשים שהייעוד שלהם יהיה מדיה חדשה, אבל הם יהיו בתוך ה-1275.

אלכס מילר: אם אתם רוצים שיהיו שם פרסומות, למה כל המגבלות האלה?

אלכס מילר: אתה מחפש איך שלא יהיו פרסומות?

אורי רוזנווקס: לא, הוא רוצה בדלתא האחורית להפוך את זה לערוץ העיקרי.

אלכס מילר: רבותי, בואו, תהיו מקצועיים.

אלכס מילר: אם אתם רוצים שיהיו פרסומות, תעשו את זה בצורה כזאת שיהיה אפשר לגייס פרסומות.

אלכס מילר: אם אתם רוצים כבר מההתחלה להכניס מקלות לגלגלים, שלא יהיו פרסומות, אז לא יהיו לכם פרסומות.

אמיר גילת: האתרים קיימים, חבר הכנסת מילר, זה לא שזה לא קיים.

כרמל שאמה-הכהן: טוב, אנחנו מפסיקים את הדיון, חוזרים ב-17:30, יש הצבעות במליאה.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מחדשים את הדיון.

כרמל שאמה-הכהן: מה נשאר לנו?

אתי בנדלר: עכשיו אנחנו בסעיף 44(ו).

לאה ורון: באמצע סעיף 44(ו).

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו דוחים בשלב זה עד ש - - -

אתי בנדלר: אנחנו דוחים את הדיון?

כרמל שאמה-הכהן: בנקודה הזו.

כרמל שאמה-הכהן: משהים את הדיון.

כרמל שאמה-הכהן: איזה עוד סעיפים יש לנו על סדר היום?

דנה נויפלד: יש לנו להצביע על הוראות המעבר.

כרמל שאמה-הכהן: לא, יש לנו עוד משהו על סדר היום של אקוניס.

לאה ורון: לא, של חבר הכנסת אקוניס.

לאה ורון: הוא איננו.

אתי בנלדר: רגע, יש את הסעיפים של הוראות המעבר.

דנה נויפלד: יש את הסעיפים של המתווה.

קריאה: בואו נציג את המתווה.

אתי בנדלר: וכמובן המתווה של - - -

כרמל שאמה-הכהן: המתווה – התחייבתי לדב חנין שזה יהיה בסוף.

כרמל שאמה-הכהן: זו ההתחייבות לדב חנין.

דנה נויפלד: אתם רוצים לדבר על הוראות המעבר?

כרמל שאמה-הכהן: הוראות המעבר, בבקשה.

אורי רוזנווקס: מה עם המתווה?

אורי רוזנווקס: אולי נראה את המתווה?

אורי רוזנווקס: זה הכי מעניין.

קריאה: אורי, מה הם אמרו על 44(ו)?

דנה נויפלד: תציעו להעביר את זה היום.

דנה נויפלד: את המתווה נעביר היום?

דנה נויפלד: יש משהו שבג"ץ - - -

כרמל שאמה-הכהן: בכל מקרה, אם לא מגיעים לסוף-סוף-סוף, שום דבר שאנחנו מדברים עליו לא שווה כלום.

דנה נויפלד: יכולים להגיד שזה הוצבע בדיון.

עידו אציל: אבל מה שחשוב לנו, שהמתווה – להעביר לבג"ץ שזה כבר עבר את הוועדה.

אלכס מילר: לא, אבל זה נשמע קצת הזוי.

אלכס מילר: כאשר אנחנו דנים כאן על חקיקה, ועל כל סעיף שלמישהו נראה שהוא סעיף בעייתי מבחינתו – הוא יכול להגיש בג"ץ, ואז להגיד: אל תדונו על הסעיף, יש בג"ץ.

כרמל שאמה-הכהן: מי אמר שאנחנו לא דנים?

אתי בנלדר: לא, אבל זה לא היה במקרה הזה, אני חייבת לומר.

אתי בנלדר: זה לא שהעתירה הוגשה בזמן שאנחנו - - -

כרמל שאמה-הכהן: טוב, בואו נגמור את הוראות המעבר.

כרמל שאמה-הכהן: נא להקריא את הוראות המעבר.

עידו אציל: להקריא עוד פעם?

עידו אציל: כי הקראנו כבר.

דנה נויפלד: אנחנו הקראנו את זה כבר בדיון לפני חצי שנה.

דנה נויפלד: צריך להקריא עוד פעם?

אתי בנדלר: תקראי במהירות ותסבירו.

לאה ורון: אנחנו מדברים כרגע על תיקון סעיף 28(א)?

דנה נויפלד: לא.

לאה ורון: על מה אנחנו מדברים?

דנה נויפלד: סעיפים 38, 39, 40.

דנה נויפלד: זה נקרא הוראות מעבר.

כרמל שאמה-הכהן: כן, בבקשה.

עידו אציל: אני רק אבהיר שההפניות לסעיפים מתייחסות לנוסח הצעת החוק כפי שהעברנו לוועדה, ולא לנוסח החוק כפי שפורסם ברשומות.

עידו אציל: "תחילה 38.

עידו אציל: תחילתו של חוק זה ביום פרסומו (להלן – יום התחילה), בכפוף להוראות המעבר הקבועות בסעיף 40 להלן".

עידו אציל: "מינוי ועדת איתור ראשונה ומועצה ראשונה 39.

עידו אציל: (א) חברי ועדת האיתור הראשונה ימונו לפי סעיף 7 לחוק העיקרי, כנוסחו בסעיף 7 לחוק זה, בתוך שנה מיום התחילה.

עידו אציל: (ב) חברי מועצת הרשות הראשונה ימונו לפי סעיף 14 לחוק העיקרי, כנוסחו בסעיף 9 לחוק זה, בתוך שנתיים מיום התחילה או במועד סיום כהונת המליאה שמונתה בהתאם לפרק שני לחוק העיקרי בנוסחו ערב יום התחילה, לפי המוקדם".

אתי בנדלר: רגע, עכשיו אתה קורא תוספת חדשה, נכון?

עידו אציל: כן.

קריאה: אין לנו את זה.

אתי בנדלר: אין לנו את זה, אז אני מציעה שזה יהיה - - תודיע כשזה לא - - -

עידו אציל: אז אני רק אגיד שהסיפה שהקראתי, שמתחילה ב"או במועד סיום כהונה" – בעצם אנחנו לא - - -

אתי בנלדר: קודם תקרא את הנוסח ואחר כך תסביר, בסדר?

אתי בנלדר: "או במועד סיום כהונה".

עידו אציל: "או במועד סיום כהונת המליאה שמונתה בהתאם לפרק שני לחוק העיקרי בנוסחו ערב יום התחילה" - - -

לאה ורון: או שאתה נותן לנו את הנוסח, או שאתה מקריא לאט.

עידו אציל: אוקיי, אני אקריא יותר לאט.

כרמל שאמה-הכהן: איזה סעיף אתה מקריא כרגע?

עידו אציל: אני מקריא את סעיף 39(ב).

כרמל שאמה-הכהן: אוקיי, בבקשה.

עידו אציל: אולי אני אקריא את כל הסעיף?

אתי בנדלר: כן.

עידו אציל: "(ב) חברי מועצת הרשות הראשונה ימונו לפי סעיף 14 לחוק העיקרי, כנוסחו בסעיף 9 לחוק זה, בתוך שנתיים מיום התחילה או במועד סיום כהונת המליאה שמונתה בהתאם לפרק שני לחוק העיקרי בנוסחו ערב יום התחילה" – עד כאן זה כפי שפורסם.

אלכס מילר: רגע, כמה נשאר עכשיו לכל אלה שנמצאים?

דנה נויפלד: שנתיים, ממרץ.

עידו אציל: הם מונו ב-17 במרץ, למיטב זכרוני, על-ידי הנשיא - - -

אלכס מילר: זאת אומרת, זה כביכול מאז - - -

דנה נויפלד: משלים את הכהונה.

עידו אציל: עכשיו ההמשך – "או במועד סיום כהונת המליאה שמונתה בהתאם לפרק שני לחוק העיקרי בנוסחו ערב יום התחילה, לפי המוקדם".

עידו אציל: בעצם, אנחנו רוצים למנוע מצב שחברי המליאה יכהנו יותר משלוש שנים.

עידו אציל: על-פי החוק היום תקופת הכהונה היא שלוש שנים.

כרמל שאמה-הכהן: הלאה.

עידו אציל: "(ג) השר יפרסם ברשומות הודעה על" - - -

כרמל שאמה-הכהן: רגע, בוא נגמור.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד 38?

כרמל שאמה-הכהן: בעד – פה אחד

כרמל שאמה-הכהן: נמנעים – אין

כרמל שאמה-הכהן: פה אחד.

אתי בנדלר: על 39 אדוני רוצה גם להצביע?

כרמל שאמה-הכהן: לא, הוא צריך את (ג).

דנה נויפלד: (ג) זה לבקשת הוועדה.

עידו אציל: לבקשת הוועדה הכנסנו - - -

אלכס מילר: יש פה איזה שהם שינויים?

אתי בנדלר: כן, זה מה שהוא מקריא עכשיו.

כרמל שאמה-הכהן: (ג), כן.

עידו אציל: בינתיים מלבד אותה סיפה שהקראתי אין שינוי.

עידו אציל: עכשיו אני מקריא תוספת שהיא לבקשת הוועדה, בדיון האחרון שדנו בהוראת המעבר נתבקשנו להוסיף.

עידו אציל: "(ג) השר יפרסם ברשומות הודעה על יום השלמת מינוי המועצה הראשונה (להלן – יום מינוי המועצה)".

אתי בנדלר: עוד פעם – "(ג) השר יפרסם ברשומות הודעה על יום השלמת מינוי המועצה הראשונה"?

עידו אציל: כן.

עידו אציל: "להלן – יום מינוי המועצה".

אתי בנדלר: אבל אני זוכרת שאנחנו ביקשנו – לא זוכרת, כתוב לי פשוט – הודעה גם על יום מינוי ועדת האיתור.

דנה נויפלד: אין לנו התנגדות.

דנה נויפלד: ראינו בפרוטוקול שהיה לגבי המועצה, לגבי הוועדה אני לא בטוחה שהיתה החלטה בסופו של דבר.

דנה נויפלד: זה נתון לשיקול דעת של הוועדה.

דנה נויפלד: אין לנו מניעה.

דנה נויפלד: פה פשוט החשיבות של המועצה היא הרבה יותר גדולה כיוון שיש לנו - - -

אתי בנדלר: אני חושבת שגם על מינוי ועדת האיתור צריך.

כרמל שאמה-הכהן: גמרנו את 39?

אתי בנדלר: "(ג) השר יפרסם ברשומות הודעה על מינוי ועדת האיתור יום השלמת מינוי המועצה הראשונה".

עידו אציל: רק חשוב שהגדרה של "להלן – יום מינוי המועצה" תהיה במקומה.

אתי בנדלר: כן, ברור.

עידו אציל: עכשיו כותרת הוראת מעבר.

כרמל שאמה-הכהן: רגע, 39 – אנחנו מצביעים על (א), (ב) ו-(ג) כפי שהוקראו.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד?

כרמל שאמה-הכהן: בעד – פה אחד

כרמל שאמה-הכהן: נמנעים – אין

כרמל שאמה-הכהן: אושר.

עידו אציל: "הוראת מעבר 40.

עידו אציל: (א) מליאת רשות השידור וחברי הועד המנהל שכיהנו ערב יום מינוי המועצה ימשיכו לכהן בתפקידיהם עד ליום מינויה של המועצה הראשונה לפי הוראות סעיף 39 לחוק זה (להלן – תקופת המעבר), ויהיו נתונות להם סמכויותיהם כפי שהיו קבועות לפי החוק העיקרי ערב יום התחילה וכן סמכויות נוספות הקבועות בחוק זה אשר נכנסו לתוקפן ביום התחילה כמפורט בסעיף קטן (ב) להלן; בתקופת המעבר יראו את יושב ראש הרשות כיושב ראש המועצה לעניין סמכויותיו לפי חוק זה, ואת שאר חברי המליאה כחברי המועצה שמונו לפי חוק זה, אלא אם נאמר במפורש אחרת, והכול בשינויים המחויבים".

עידו אציל: אני רק אציין שני שינויים שעשינו לעומת הנוסח שפורסם באתר הוועדה – בתחילת הסעיף, במקום "מליאת רשות השידור וחברי הועד המנהל שכיהנו ערב יום התחילה" – זה "ערב מינוי יום מינוי המועצה".

עידו אציל: ובהמשך, "ויהיו נתונות להם סמכויותיהם כפי שהיו קבועות לפי החוק העיקרי", שזה תיקון נוסח.

עידו אציל: "(ב) בתקופת המעבר, יחולו הוראות חוק זה בשינויים המפורטים להלן: (1) הפרק השני והפרק השלישי לחוק, כנוסחם ערב יום התחילה, יחולו על המליאה והוועד המנהל שיכהנו בתקופת המעבר, זאת במקביל לפרק השני לחוק העיקרי, כנוסחו בחוק זה, ולהוראות סעיפים 14 ו-15 לחוק העיקרי, כנוסחם בחוק זה, אשר יחולו על הליכי כינון ועדת האיתור הראשונה ופעילותה ועל הליכי כינון המועצה הראשונה, לפי העניין; אין בקיום ההליכים למינוי ועדת האיתור הראשונה או במינויה או בקיום ההליכים למינוי המועצה הראשונה כדי לגרוע מסמכויות מליאת רשות השידור והוועד המנהל או מתוקף פעולותיהם".

לאה ורון: "כדי לגרוע" כתוב "בתקופת המעבר".

עידו אציל: אז "בתקופת המעבר" אנחנו נמחק.

עידו אציל: "(2) מי שנתמנה ערב כינונה של ועדת האיתור הראשונה למנהל הכללי של רשות השידור, יתמנה לתפקיד ויכהן בו לפי הוראות החוק העיקרי כנוסחן ערב יום התחילה, ויחולו לגביו סעיפים 23-23ג לחוק העיקרי, כנוסחם ערב יום התחילה, כל זאת עד לסוף תקופת המעבר, ואולם לעניין מינוי לתקופות כהונתו יחולו לגביו" – פה יש איזה תיקון נוסח קטן.

לאה ורון: "לעניין תקופות"

עו"ד עידו אציל: לא "ואולם", זה "אולם".

עו"ד עידו אציל: "לעניין תקופות כהונתו יחולו לגביו הוראות סעיף 23א(א) לחוק העיקרי בנוסחן לפי חוק זה".

עו"ד עידו אציל: "סעיפים 23-23ג לחוק העיקרי, כנוסחם בחוק זה, יחולו על מנהל כללי שימונה החל ממועד כינונה של ועדת האיתור הראשונה ואולם עד לסוף תקופת המעבר, בכל מקום במקום "המועצה" יבוא "המליאה", ובכל מקרה סעיף 23ג לחוק העיקרי, כנוסחו ערב יום התחילה, יוסיף לחול על המנהל הכללי עד לסוף תקופת המעבר".

לאה ורון: עכשיו תסביר בבקשה.

עידו אציל: אתם לא רוצים שאני אסיים לקרוא הכול?

עידו אציל: " (3) סעיפים 16, 17, 19 – 21ג, 21ה, 21ח, 22, 23ד-23ו, ו-23ז(ה) לחוק העיקרי, כנוסחם בחוק זה, וכן סעיפים 10, 11(1)-(3), 17, 20, 23, 27-31, 34, 36" - - -

אתי בנלדר: עוד פעם, לא הבנתי.

אתי בנלדר: אחרי סעיף 23, מה בא?

דנה נויפלד: 31 עד 27.

אתי בנדלר: 31 עד 27?

עידו אציל: כן.

עידו אציל: "34, 36 לחוק זה, ייכנסו לתוקף במועד כינון המועצה הראשונה".

עידו אציל: "(4) בתקופת המעבר, במקום סעיף 18 לחוק העיקרי, כנוסחו בחוק זה, יבוא: "יושב ראש הרשות יגיש לשר, אחת לשנה, דוחות כספיים וכן דוח על פעילותה של הרשות; בדוח הפעילות יפורטו, בין השאר, היעדים השנתיים שקבעה הרשות, עמידתה ביעדים האמורים, וכן עמידתה בדרישת ההפקות המקומיות הקנויות לפי סעיף 44ג; הרשות תפרסם את תמצית הדוחות הכספיים ואת דוח הפעילות באתר האינטרנט של הרשות ובכל דרך אחרת שתמצא לנכון; לעניין זה, "דוחות כספיים" – מאזן, דוח רווח והפסד ודוח על תזרימי מזומנים לרבות ביאורים להם"".

עידו אציל: "(5) בתקופת המעבר, בסעיף 21ד לחוק העיקרי, כנוסחו בחוק זה, במקום "המועצה" יבוא "המליאה", ובסעיף קטן (ב), לפני המילים "בעל מומחיות" יבוא "במידת האפשר"; (6) בתקופת המעבר, בסעיפים 21ו, 21ז, 23י לחוק העיקרי, כנוסחו בחוק זה, במקום "המועצה" יבוא "המליאה והוועד המנהל"; (7) בתקופת המעבר, בסעיף 23ח לחוק העיקרי, כנוסחו בחוק זה, במקום "המועצה" יבוא "הוועד המנהל", ואולם מי ששימש כרואה חשבון מבקר של הרשות" - - -

לאה ורון: רגע, זה תוספת, לא?

כרמל שאמה-הכהן: לא.

עידו אציל: לא.

כרמל שאמה-הכהן: 7.

עו"ד עידו אציל: "ואולם מי ששימש כרואה חשבון מבקר של הרשות ערב יום התחילה יוסיף לשמש בתפקידו לפי תנאי ההסכם שנכרת בין הרשות לבינו ערב יום התחילה ולעניין מינוי לתקופת כהונה נוספת יחולו לגביו הוראות סעיף 23ח(ב) לחוק העיקרי בנוסחן לפי חוק זה".

עו"ד עידו אציל: "(8) בתקופת המעבר, בסעיפים 14, 15, 18, 24, 35 לחוק זה" - - -

לאה ורון: זה ו- או עד?

עידו אציל: זה ו-.

לאה ורון: זה ו-?

עו"ד עידו אציל: זו ו-.

עו"ד עידו אציל: אני אקריא עוד פעם – "בתקופת המעבר, בסעיפים 14, 15, 18, 24, - 35 לחוק זה, במקום "המועצה" יבוא "הועד המנהל"; (ג) מי שכיהן ערב תחילתו של חוק זה כחבר במליאת רשות השידור לא תבוא התקופה בה כיהן בתפקיד זה במניין התקופות לפי סעיף 19 לחוק העיקרי.

עו"ד עידו אציל: (ד) כל עוד לא נקבע אחרת בכללים לפי סעיף 21ה(ג) לחוק העיקרי, כנוסחו בסעיף 9, יחולו לגבי יושב ראש המועצה תקנות רשות השידור (גמול), תשל"ח-1978‏ , כנוסחן ערב יום התחילה, כפי שחלו לגבי יושב ראש רשות השידור".

דנה נויפלד: עכשיו תסביר.

קריאה: כן, אני רוצה להוסיף פה - - -

אתי בנדלר: רגע, קצת הסברים ברמה הכללית לפחות.

עידו אציל: אני רק אפתח ואגיד – אנחנו ניסינו כמובן כל הסעיפים שאפשר להחיל אותם באופן מיידי כדי שהחוק ייכנס כבר לתוקפו, כי ההנחה היא שהחוק מיטיב עם הציבור ועם המצב, אז החלנו אותם באופן מיידי, מיד עם פרסום החוק.

עידו אציל: כל סעיף שאי-אפשר להחיל אותו באופן מיידי ויש לחכות למינוי המועצה הראשונה – שזה כמובן תהליך שצפוי לקחת מעט זמן – אז אנחנו דחינו את כניסתו לתוקף.

דנה נויפלד: חוץ מזה יש עוד סעיפים שהם יחולו במיידי, אבל בתקופת המעבר, עד שתכונן המועצה, חילקנו סמכויות בין המליאה לוועד המנהל, ואמרנו שיראו את המליאה כאילו שהיא המועצה או שיראו את הוועד המנהל כאילו שהוא המועצה.

דנה נויפלד: ושיש הוראות שחלות על בעלי תפקידים מכהנים עכשיו, כמו המנכ"ל, המליאה והיושב-ראש.

כרמל שאמה-הכהן: מה לגבי (ג) – "מי שכיהן ערב תחילתו של חוק זה"?

כרמל שאמה-הכהן: למה זה לא צריך להיחשב לו?

דנה נויפלד: ההנחה היתה שמי שמכהן כעת - - נלך שנייה אחורה.

דנה נויפלד: היום, לפי חוק רשות השידור, אפשר להאריך כהונה.

דנה נויפלד: לפי ההצעה כמו שהיא עכשיו, יש מגבלה.

דנה נויפלד: ולכן הוועדה קבעה שיש הגבלת כהונה.

דנה נויפלד: לכן אנחנו אומרים: לגבי אלה שמכהנים עכשיו – הם יוכלו לכהן שוב.

דנה נויפלד: זה על אף הוראות החוק.

כרמל שאמה-הכהן: למה?

כרמל שאמה-הכהן: זה נוגד את ההיגיון שהכנסנו לחוק.

כרמל שאמה-הכהן: מה עשינו?

אלכס מילר: למה?

אלכס מילר: אם אותו הבן אדם שמכהן עכשיו, למה הוא לא יכול - - -

כרמל שאמה-הכהן: כי אתה הכנסת בחוק הזה, תיקנת במיוחד שלא יאריכו לבן אדם כהונה.

עידו אציל: צריך לקחת בחשבון שהמועצה הראשונה, בכל זאת, אתה לא רוצה למנוע שיהיו אנשים גם - - הנה אני - -

כרמל שאמה-הכהן: לא, זה לא טוב.

עו"ד עידו אציל: - - מאחר ומדובר במועצה ראשונה - - -

אלכס מילר: - - - אנשים חיוניים מאוד.

עידו אציל: מעבר לכך, אני רוצה להגיד שמאחר ומדובר במועצה ראשונה, יכול להיות מאוד שיירצו לקחת לפחות חלק – למנות חלק מהאנשים שכבר יש להם ניסיון בניהול הרשות – ולהשים אותם במועצה הראשונה.

עידו אציל: אחרת יהיה מצב שבעצם אנשים שבכלל לא מכירים את המערכת ייכנסו למועצה הראשונה וזה יכול להיות מצב בעייתי ביחס למועצה הראשונה.

כרמל שאמה-הכהן: אז תגביל את זה לארבעה אנשים במועצה החדשה.

כרמל שאמה-הכהן: תגביל את זה לארבעה.

אמיר גילת: ממילא זה שליש.

אמיר גילת: הוא מבקש שליש.

כרמל שאמה-הכהן: בסדר.

דנה נויפלד: שלא יעלה על ארבעה חברים?

אתי בנלדר: אז לגבי סעיף קטן - - -

כרמל שאמה-הכהן: הסעיף הזה מוגבל עד ארבעה חברים.

אתי בנדלר: בלבד שהוראה לא תחול אלא לגבי ארבעה חברי מליאה.

אתי בנדלר: "בלבד שהוראה זו תחול על לא יותר מארבעה חברי מליאה"?

כרמל שאמה-הכהן: כן.

עידו אציל: בינתיים זה ארבעה.

כרמל שאמה-הכהן: יש לכם שם כאלה כוכבים, שחייבים להמשיך?

דנה נויפלד: השאלה הזאת לא יכולה להיות מופנית כל כך ליו"ר כמו ל - - -

אמיר גילת: אני אומר, אני מרגיש לא נוח להתייחס.

עו"ד עידו אציל: הוא מרגיש כוכב, לא נעים לו.

כרמל שאמה-הכהן: אה, אתה אחד מהם.

אמיר גילת: אני לא רוצה - - -

כרמל שאמה-הכהן: היו"ר יש לו – בחוק חייבים להמשיך אותו.

אתי בנלדר: אני רוצה לשאול לגבי סעיף קטן (ב)(4) לגבי הגשת הדוחות הכספיים בתקופת המעבר.

אתי בנלדר: תקופת המעבר היא בסך הכול שנתיים, נכון דנה?

דנה נויפלד: כן.

אתי בנדלר: עידו?

אתי בנדלר: אז אתם אומרים שהוא יגיש אחת לשנה.

אתי בנדלר: מתי הוא יגיש את הדוח על השנה השנייה?

אתי בנדלר: הרי יש כאן בסך הכול שנתיים.

דנה נויפלד: לא הבנתי מה השאלה.

אתי בנלדר: אתם אומרים אחת לשנה.

אתי בנלדר: בתקופת המעבר אחת לשנה.

אתי בנלדר: אז הוא יגיש בתום השנה הראשונה דוח כספי על השנה הראשונה שבתקופת המעבר.

אתי בנלדר: על השנייה שבתקופת המעבר הוא לא יכול להגיש בתקופת המעבר.

דנה נויפלד: זה תלוי אם הוא ישלים שנתיים או לא.

דנה נויפלד: אם הוא משלים שנתיים - - -

אתי בנדלר: זה לא משנה, אבל בכל מקרה את הדוחות אפשר להגיש רק בשנה השלישית לגבי השנה השנייה, וזה כבר לא בתקופת המעבר.

עידו אציל: לאחר תקופת המעבר - - -

דנה נויפלד: העניין הוא כזה, הסעיף הזה ממשיך לחול.

דנה נויפלד: לפי החוק ההוראה הזאת היא הוראת קבע.

דנה נויפלד: היא מועתקת – פשוט שינינו את - - -

עידו אציל: היא מותאמת, זה יחול גם לאחר תקופת המעבר.

דנה נויפלד: היא מותאמת - - בדיוק.

דנה נויפלד: היא נמצאת בסעיף - - -

עידו אציל: אפשר להסתכל, הסעיף הזה כבר הוצבע בוועדה.

דנה נויפלד: תמצא בסעיף 18 כבר היום.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה זה פעם בשנה ולא פעם בשלושה חודשים?

דנה נויפלד: כי זה מכסות שנתיות.

דנה נויפלד: זה חובות שנתיות.

דנה נויפלד: הסעיף חל גם כהוראת קבע.

דנה נויפלד: מה שעשינו, בסעיף 18 הקבוע כתוב: "המועצה תגיש לשר".

אתי בנדלר: אני יודעת.

דנה נויפלד: אז לא הבנתי מה השאלה.

דנה נויפלד: אז החוקה תעבור למועצה.

עידו אציל: בכל מקרה בכל שנה יוגש.

עידו אציל: כך או כך כל שנה תוגש הצעה.

אתי בנדלר: אני לא מדברת על הדוחות הכספיים באופן כללי, אלא על העמידה בדרישות ההפקה המקומיות - - - לפי סעיף 44(ג).

אתי בנדלר: האם הכתובת היחידה למתן דוח בעניין הזה הוא רק לשר?

דנה נויפלד: כתוב גם שזה יתפרסם באינטרנט.

אסף אמיר: אנחנו מבקשים שזה יהיה לוועדה.

דנה נויפלד: החובה היא גם באינטרנט, גם לשר וגם בכל דרך אחרת.

לאה ורון: אבל כתוב "תמצית הדוחות הכספיים", לא כתוב את כל - - -

אתי בנדלר: הדוחות הכספיים פחות מעניינים אותי.

אתי בנדלר: יותר מעניינים אותי העמידה בדרישות ההפקות המקומיות.

אתי בנדלר: חברי הכנסת, אני מפנה את השאלה הזאת - - -

דנה נויפלד: רגע, לא, שנייה - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל למה זה פעם בשנה?

דנה נויפלד: - - אתי, יש שני דוחות שמפורסמים שניהם באתר האינטרנט.

דנה נויפלד: שני דוחות.

דנה נויפלד: אחד הוא תמצית דוחות ושתיים, בגלל שזה באינטרנט זה תמצית הדוחות הכספיים, וחוץ מזה זה דוח הפעילות.

דנה נויפלד: מה זה דוח הפעילות?

דנה נויפלד: דוח הפעילות זה הדוח שמפורטים היעדים השנתיים של הרשות של הרשות, עמידתה ביעדים, ועמידתה בדרישת ההפקות לפי סעיף 44(ג).

דנה נויפלד: וזה מפורסם כולו - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל למה אי-אפשר שדוח פעילות יהיה פעם ברבעון?

דנה נויפלד: - - באתר האינטרנט של הרשות - - כי המכסות הן שנתיות.

אתי בנדלר: לא, זו מכסה שנתית.

אתי בנדלר: השאלה היא אם חברי הכנסת מסתפקים בפרסום הדוח הזה באינטרנט או שרוצים לקבל את - - -

אסף אמיר: אנחנו מבקשים שוועדת הכלכלה תקבל את זה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: רוצים את זה פה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו רוצים בוועדת כלכלה.

אתי בנדלר: רק את דוח הפעילות.

אתי בנדלר: יחליטו חברי הכנסת – ירצו - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: נעשה דיון על זה, לא סתם.

אתי בנדלר: זה יועמד לרשותכם ואז תוכלו - - -

דנה נויפלד: אפשר לשלוח לוועדה לינק?

אסף אמיר: לא, סליחה - - -

דנה נויפלד: זה מפורסם באינטרנט.

אסף אמיר: אפשר לבקש שהדוח הזה יוגש לוועדת הכלכלה?

לאה ורון: אני חוזרת שוב ומזכירה שמה שמפורסם באינטרנט - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: - - - אתה לא רואה או שאתה לא שומע?

דנה נויפלד: לא, לא - - -

לאה ורון: לגבי הדוחות הכספיים.

לאה ורון: דוח הפעילות הוא מלא.

לאה ורון: הדוחות הכספיים זה תמצית.

דנה נויפלד: נכון, כי יש פה מידע שגם יכול להיות מידע של - - -

קריאה: למה זה צריך להיות מוגש לוועדה אם זה מפורסם באינטרנט?

קריאה: זה פורסם באינטרנט, כל הציבור רואה.

אתי בנדלר: לא, ממש לא, רק דוח - - -

דנה נויפלד: יכול להיות שיש עניין של סודות וקניות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שיביאו את זה לפה, סליחה, לאה.

קריאות: - - -

אסף אמיר: כשתקבל את הדוחות, הוא יוציא אתכם לדרך - - -

קריאה: הכול יכול להיות, בטח.

אסף אמיר: אנחנו מבקשים שזה יוגש לוועדת הכלכלה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: דוח לכלכלה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ואנחנו ניתן לך אחרי זה לראות את זה באינטרנט.

דנה נויפלד: אנחנו מציעים תיקון - - -

כרמל שאמה-הכהן: לא, גם אלכס.

כרמל שאמה-הכהן: משותפת – כלכלה-חינוך.

אתי בנדלר: הוועדה המשותפת הוקמה רק לצורך החוק הזה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה בא לוועדת כלכלה, בחוק.

אסף אמיר: אנחנו גם מבקשים - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה לבקש?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה נכנס לוועדת הכלכלה.

קריאה: לא, אבל ברבעון.

אסף אמיר: אנחנו מבקשים - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תגידו, אני רוצה להבין - - דנה - - -

קריאות: - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: חכה, יש לי עוד משהו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יצאת זול.

לאה ורון: אבל יש פה גם את הדוחות הכספיים - -

דנה נויפלד: שנייה, יש פה תיקון שאני מבקשת, אני רוצה - - -

אתי בנדלר: אני לא - - - את דוח הפעילות לוועדת הכלכלה ולוועדת החינוך והתרבות.

אתי בנדלר: תרצו לקיים ועדה משותפת.

אלכס מילר: לא, אנחנו יכולים ועדת משותפת, מה הבעיה?

לאה ורון: נכון, היא צודקת.

לאה ורון: כי צריך להקים אותה - - -

כרמל שאמה-הכהן: אבל לא מפרקים אותה, צריך לסגור אותה?

לאה ורון: לא חשוב, בכנסת הבאה.

אתי בנדלר: היא הוקמה לצורך דיון בחוק.

כרמל שאמה-הכהן: ומעקב אחרי החוק.

כרמל שאמה-הכהן: כמו בוד"לים – קבענו - - -

אתי בנדלר: אני לא יודעת.

דנה נויפלד: אפשר לבקש תיקון?

כרמל שאמה-הכהן: ברגע שאת קובעת שהם חייבים להגיש את זה לוועדה המשותפת, אז יש צורך להחזרת הוועדה.

אלכס מילר: נכון, ועדת הכנסת תרכיב כל - - -

דנה נויפלד: אי-אפשר פשוט ועדת - - -

כרמל שאמה-הכהן: לא, זה עדיף ככה, ועדה משותפת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה אתה צריך, ואם מחר לא יהיה?

לאה ורון: אני חושבת שההצעה של אתי היא הצעה יותר טובה, שהיא תעבור גם לוועדת הכלכלה וגם לוועדת החינוך, וככל שיהיה, היא תהיה - - -

כרמל שאמה-הכהן: אני מדבר שתהיה ועדה משותפת.

אלכס מילר: אז מישהו אחר - - -

אתי בנלדר: אתה לא מקים את זה - - -

קריאות: - - -

לאה ורון: זה דבר אחר, זה לא באמצעות הדוחות.

כרמל שאמה-הכהן: לא, ברגע שאני אומר שהדוחות יוגשו לוועדה המשותפת, לא נסגרת הוועדה.

אתי בנדלר: זה לא - - -

כרמל שאמה-הכהן: לא מקים.

אתי בנדלר: אין ועדה - - -

כרמל שאמה-הכהן: איך הוועדה המשותפת לעניין הוד"לים מתכנסת ומקיימת דיונים, והחוק כבר נגמר?

אתי בנדלר: אני לא יודעת מה כתבו בחוק.

כרמל שאמה-הכהן: כתבו בחוק שהשר הממונה ידווח לוועדה המשותפת.

אתי בנלדר: זה כל מה שכתבו, אדוני?

כרמל שאמה-הכהן: כן, מאה אחוז.

אתי בנדלר: אדוני, בוודאות שלא - - -

כרמל שאמה-הכהן: לא הקימו שום ועדה ושום כלום.

כרמל שאמה-הכהן: נטו זה.

אתי בנדלר: אולי יש הגדרה של הוועדה בחוק, והוא אומר" והוועדה ועדה משותפת לכך וכך כמו שהיה פעם לעניין חוק הרשות השנייה?

אלכס מילר: בסדר, אפשר לבדוק את זה בנוסח.

אתי בנדלר: אולי כדאי לנו לבדוק את זה - - -

אלכס מילר: אבל אפשר לבדוק את זה.

אלכס מילר: זה סך הכול עניין של ניסוח - - -

כרמל שאמה-הכהן: - - - תבדקי את זה אחר כך.

כרמל שאמה-הכהן: אבל הוועדה המשותפת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני יכולה לשאול למה זה לא רבעוני?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מבחינת ההשקעה במקור, אפשר רבעוני?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה זה צריך להיות - - עופר, אני מדברת אליך, אני לא - - -

דנה נויפלד: בעקבות הערתך והערתך, אנחנו מוותרים על התמצית, ושזה יהיה הדוחות הכספיים.

דנה נויפלד: השאלה היא איך אני מכניסה את זה גם להוראת קבע.

אתי בנדלר: את מה?

דנה נויפלד: לוותר על המילה "תמצית".

לאה ורון: היושב-ראש לא מעוניין שתוותרו על המילה "תמצית".

דנה נויפלד: לא מעוניין?

דנה נויפלד: זה יותר שקיפות.

אתי בנדלר: לא, הם רוצים עוד דבר, בלי שום קשר.

דנה נויפלד: לא, אז סליחה, חברת הכנסת שמאלוב-ברקוביץ שאלה אם אפשר לפרסם את הדוחות המלאים, נכון?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה מלאים, אבל פעם ברבעון, למה פעם בשנה?

דנה נויפלד: אז רגע, חכי, קודם תקבלי את כל הדוחות.

דנה נויפלד: אין דוחות רבעוניים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו נוציא את רשות השידור לבורסה, זו הדרך היחידה.

אתי בנדלר: בסדר, זה לא תלוי - - -

קריאות: - - -

אתי בנדלר: לא קשור אחד לשני.

אתי בנדלר: קודם כל הם אומרים: אנחנו נפרסם לא רק את תמצית הדוחות, אלא את הדוחות.

אתי בנדלר: דבר שני, יש את העניין למי עוד יועברו הדוחות.

דנה נויפלד: נכון.

אתי בנדלר: אלו שני דברים.

ניר טויב: אנחנו מציעים מסגרת של ועדה משותפת של רשות השידור, היוצרים, האוצר, בפיקוח מבקר המדינה און ליין, שתהיה שקיפות, כמו שהרשות השנייה עובדת במכרזים שלה, שהיא מוציאה הפקות מקור קנויות.

ניר טויב: לא צריך להמציא את הגלגל מחדש, אפשר להעתיק את המודל של הרשות השנייה.

ניר טויב: יש פה פיקוח ושקיפות וביזור של ההפקות און ליין.

ניר טויב: לא שנדע בדיעבד אחרי שנה מה היה או לא היה.

אסף אמיר: אפשר להגיד משהו?

כרמל שאמה-הכהן: כן.

אסף אמיר: תודה.

אסף אמיר: לעניין סעיף 44(ג), שזה ההפקות המקוריות הקנויות, אנחנו מבקשים שיגיש היו"ר לוועדת הכלכלה דוח פעילות אחת לשלושה חודשים ולא דוח מפורט בעניין הזה.

אסף אמיר: זה להגיד האם הוא עמד בשלושה חודשים, האם משהו נעשה בכלל.

אסף אמיר: כי אנחנו יודעים שכל שנה בסוף השנה הגיעו לוועדת הכלכלה וביקשו למחול להם, והשר חתם.

אסף אמיר: אנחנו מבקשים - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הוא צודק מאוד.

אסף אמיר: - - אחת לשלושה - - דרך אגב, זה מתיישב - - -

קריאה: המחויבות היא שנתית.

אסף אמיר: - - כבוד שופט העליון, רובינשטיין, שפחות או יותר אמר בעתירה שעשינו.

אסף אמיר: כל שלושה חודשים רק לדווח מה יצא לדרך, מה נעשה, מה הושלם.

אסף אמיר: משהו שייתן לכם יד על הדופק, שלא - - -

אתי בנדלר: מה עמדת המדינה לגבי זה?

אסף אמיר: - - לא בדצמבר יסתבר עוד פעם שצריך - - -

דנה נויפלד: המדינה לא מתנגדת.

אתי בנדלר: המדינה לא מתנגדת לדוחות רבעוניים?

דנה נויפלד: לא, רגע, הוא דיבר על משהו אחר.

דנה נויפלד: זה לא דוח רבעוני, זה דוח פעילות.

דנה נויפלד: דוח - - - כספיים.

דנה נויפלד: דוח פעילות רבעוני.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: דוח פעילות – מה הבעיה לפרסם את זה?

אסף אמיר: זה לא בעיה, מפרסמים את זה בכל מקום.

אסף אמיר: בגלל שהסכומים הם לא כל כך גבוהים אז גם אין בעיה לפרסם את זה.

אסף אמיר: זה ארבע וחצי תכניות.

תומר קרני: המחויבות היא שנתית לפי החוק.

אסף אמיר: מי שרוצה לעמוד בכללים לחוק לא יכול להתנגד לדבר הזה.

אסף אמיר: הוצאנו סדרה וחצי - - -

תומר קרני: האם כוונתך שנצטרך לדווח על משאים ומתנים?

כרמל שאמה-הכהן: רגע, לכם יש דיווח רבעוני?

תומר קרני: על מה אנחנו צריכים לדווח בדוחות האלה?

דנה נויפלד: זה דוח פעילות, זה לא דוח - - -

תומר קרני: מה זה דוח פעילות?

עמית ליאור: תראה, המצב בפועל, שאתם לא עושים ועדות התקשרויות ולא עושים משאים ומתנים.

עמית ליאור: אתם לא עושים את הדברים האלה.

קריאה: ואז מגיע אלקין בסוף השנה ומצביעים.

תומר קרני: אנחנו אומרים על מצב שאנחנו נעשה, אז מה אתם רוצים שיהיה בדוח כזה?

עמית ליאור: מה מפריע לך לעבוד בשקיפות?

כרמל שאמה-הכהן: אתם מבלבלים אותנו כשאתם צועקים כולם ביחד.

אתי בנדלר: למי יגישו דוח פעילות רבעוני?

דנה נויפלד: מבחינתי, אפשר - - -

אסף אמיר: לוועדת הכלכלה כמובן.

כרמל שאמה-הכהן: מה הבעיה עם הדיווח הרבעוני?

אסף אמיר: מה הבעיה?

אסף אמיר: חצי עמוד.

תומר קרני: המחויבות על-פי החוק היא - - -

כרמל שאמה-הכהן: די.

אתי בנדלר: אני רוצה להציע - - -

כרמל שאמה-הכהן: תתחשבו בנו, אנחנו אחרי כל היום.

תומר קרני: אנחנו לא ממש מבינים מה זה ייתן משום שהמחויבויות על-פי החוק - - -

כרמל שאמה-הכהן: מה זה מפריע לך?

כרמל שאמה-הכהן: מה זה ייתן אני מבין.

כרמל שאמה-הכהן: מה זה עולה לך?

כרמל שאמה-הכהן: תגיד לי מה - - -

תומר קרני: לא עולה לי כלום, אני לא מבין מה זה מוסיף.

כרמל שאמה-הכהן: עלות וסיכון.

כרמל שאמה-הכהן: מה זה נותן – אני אומר לך שזה נותן.

כרמל שאמה-הכהן: תגיד לי מה העלות והסיכון, זה מה שאני רוצה לשקול.

כרמל שאמה-הכהן: מה העלות והסיכון.

אסף אמיר: אני מנסה להבין מה יהיה בדוח הזה.

תומר קרני: אנחנו גם לא מבינים מה הם רוצים שייכנס - - -

עמית ליאור: אם ההתחייבויות הן שנתיות, תעשה אותן בתחילת השנה ודווח עליהן, מה הבעיה?

תומר קרני: - - - הסכמים חתמנו?

תומר קרני: אי-אפשר להגיד על איזה הסכמים חתמנו.

עמית ליאור: מה שאתה יכול לדווח, מה שאתה לא יכול לדווח – אין לך מה לדווח.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא איזה הסכמים חתמתם.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתה יכול למשל לבוא ולהגיד - - -

עמית ליאור: אתה לא מציג דיווח לדירקטוריון כל רבעון?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: נניח שאתה הולך לעשות סדרה כזאת וכזאת, כך וכך.

תומר קרני: כסף שהוצא, זה - - - אבל על משא ומתן אני לא יכול לדווח.

עמית ליאור: לא צריך, כסף שהוצא.

אסף אמיר: אני אגיד לכם איך זה קורה ברשויות אחרות - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתה רשות ציבורית, למה אתה לא תדווח לנו?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא הבנתי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתה רשות ציבורית.

עמית ליאור: זה גוף שעד היום לא עמד בשום דבר.

תומר קרני: כי דיווח על משאים ומתנים יכול לחבל במשא ומתן ולהכשיל את העסקה.

אסף אמיר: העניין הוא כזה, בחצי עמוד הוא יכול להגיד אישרתי להוציא אחת, שתיים, שלוש.

אסף אמיר: בסוף השנה מחברים את הרבעונים, רואים שהם עמדו בחוק.

אסף אמיר: במקום להגיע לדצמבר ולראות שלא קרה שום דבר.

כרמל שאמה-הכהן: אז בואו נעשה חצי שנתי וזהו.

קריאה: למה חצי שנתי?

כרמל שאמה-הכהן: חצי שנתי.

אסף אמיר: חצי עמוד.

כרמל שאמה-הכהן: חצי שנתי.

כרמל שאמה-הכהן: זה מספיק לך כדי לבחון אותם.

כרמל שאמה-הכהן: אל תבחן אותם אחרי רבעון, אחרי רבעון זה מוקדם מידי.

אסף אמיר: גם בארבעה חודשים - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תגידי לי – אני יכולה לשאול, גברתי היועצת המשפטית – את אמרת שאם את כותבת ועדה משותפת – כלכלה וחינוך, אז אמר היושב-ראש שגם אם הוועדה לא קיימת היא בעצם תצטרך להתקיים.

אתי בנדלר: לא, אז יקימו ועדה - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אפשר לכתוב – ויועבר לחברת הכנסת שמאלוב-ברקוביץ, אם אני לא אהיה חברת כנסת, אני בעצם אהיה - - -

לאה ורון: הביתה.

לאה ורון: לכתובתה ב-.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה על אותו עיקרון – אין ועדה אבל היא קיימת.

אלכס מילר: אם חברת הכנסת ברקוביץ לא תהיה חברת כנסת, נא להכניס אותה לכנסת.

אתי בנדלר: אני רוצה לקרוא את השינויים שדובר עליהם - -

לאה ורון: רבותי, אם אפשר, תקשיבו.

אתי בנדלר: - - כדי שהוועדה תנחה אותי אם אכן אלה השינויים שמוצעים בסעיף הזה לעומת המוצע.

אתי בנדלר: 1.

אתי בנדלר: לגבי הדוחות הכספיים, הפרסום יהיה של מלוא הדוחות.

אתי בנדלר: זאת אומרת המילה "תמצית" תימחק.

אתי בנדלר: 2.

אתי בנדלר: דוח פעילות יוגש גם לוועדה משותפת לוועדת הכלכלה ולוועדת החינוך, התרבות והספורט.

אתי בנדלר: 3.

אתי בנדלר: בנוסף, יוגש לוועדת המשותפת עד ה-30 ביוני, ובתום כל שנה, דוח פעילות לגבי ההפקות המקומיות הפנויות לפי סעיף 44(ג).

אתי בנדלר: שוב, יוגש לוועדה המשותפת, אני לא זוכרת אם אמרתי.

אתי בנדלר: האם אלה השינויים עליהם דובר?

דנה נויפלד: לא.

אתי בנדלר: לא, אז תעדכני אותי.

דנה נויפלד: כי כבר היום כתוב בתוך הנוסח שיש דוח שנתי.

דנה נויפלד: בפסקה השלישית שהוספת, לא הבנתי מה הוספת.

אתי בנדלר: הם רוצים דוחות חצי שנתיים.

דנה נויפלד: חצי שנתי?

כרמל שאמה-הכהן: חצי שנתי.

דנה נויפלד: אז כל חצי שנה יוגש דוח, ב-30.6.

אתי בנדלר: כן.

אתי בנדלר: לכן אמרתי, ב-30.6.

אתי בנדלר: גם כאן, כשמדובר על אחת לשנה - - -

דנה נויפלד: אז אולי לא עד בדיוק ה-30.6 כי צריך להשלים את - - -

אתי בנדלר: אז עד מתי יוגש הדוח לגבי המחצית הראשונה?

קריאה: עד ה-30.7.

אתי בנדלר: סוף חודש יולי?

קריאה: 31 ביולי.

אתי בנדלר: עד ה-31 ביולי?

דנה נויפלד: 31 ביולי, בסדר?

אתי בנדלר: והדוח השנתי - - -

קריאות: - - -

אסף אמיר: אז עד שנתארגן כבר אנחנו בדצמבר.

דנה נויפלד: 15.7.

אסף אמיר: אז לכן לא רבעון, כל שליש.

אסף אמיר: ניתן להם חודש וחצי לתת לך את הדוח.

אסף אמיר: חודש וחצי לכתוב שני עמודים?

עמית ליאור: הם לא עושים כלום, כמה זמן לוקח לכתוב?

אסף אמיר: איזה דוח?

אסף אמיר: מה זה הדוח הזה?

דנה נויפלד: 15.7.

אסף אמיר: כמה התקשרתם?

אסף אמיר: זה מעט כסף.

קריאה: יענקל'ה ויענקל'ה לאן?

קריאה: ויענקל'ה, יענקל'ה לאן?

קריאות: - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: גם ככה אין לכם תכניות מקור, מה אתם זועקים?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה שורה אחת.

עידו אציל: אתי, צריך להבהיר אם זה רק בתקופת המעבר.

עידו אציל: הטיעון הזה הוא רק במעבר.

אתי בנדלר: תיכף אנחנו נדבר אם ההוראה הזאת תחול גם כהוראת - - -

עידו אציל: את יכולה להקריא את הכול מהתחלה?

אתי בנדלר: בואו נגמור, ברשותכם, את הסעיף הזה.

כרמל שאמה-הכהן: רגע, אם הגענו לחצי שנתי והדיווח רק מגיע לקראת אוגוסט, אז מה עשינו בזה?

קריאה: אז בגלל זה הם אומרים שליש-שליש-שליש.

אסף אמיר: זה אומר שבדצמבר אנחנו נפגשים, כי נשלח להם - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו נעשה את זה פעם בחמישה חודשים, ותוך חצי שנה אתם תעבירו את הדוח.

אתי בנדלר: פעם בחמישה חודשים זה לא נותן שום דבר.

אתי בנדלר: יש לך בשנה או שלושה חודשים או ארבעה חודשים או חצי שנה.

קריאות: ארבעה חודשים.

אתי בנדלר: אז ארבעה חודשים, שלוש פעמים בשנה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ארבעה חודשים ותביאו לנו תוך חצי שנה.

דנה נויפלד: אמרנו 15 לחודש.

אתי בנדלר: רגע, לא אמרנו.

אתי בנדלר: לא, הם לא מוכנים.

דנה נויפלד: אז מתי?

אסף אמיר: מה יש להסתיר פה?

אסף אמיר: הם צריכים להיות גאים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא להסתיר, אבל החודש האחרון של חצי שנה עוד לא נמצא בתוך הדוח אז הם רוצים שבוע בשביל לכתוב את זה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה לא ברור?

אסף אמיר: לכן אמרנו, ארבעה חודשים, תנו להם 45 יום - - -

כרמל שאמה-הכהן: יהיה דיווח ביניים אחד בתקופה של עד ה-1 ביוני.

קריאה: ומה נעשה עד אז?

כרמל שאמה-הכהן: שנייה.

כרמל שאמה-הכהן: והוא יינתן עד 15 ביוני.

כרמל שאמה-הכהן: בסדר?

אתי בנדלר: ה-15 ביוני.

אתי בנדלר: עכשיו , אדוני היושב-ראש - - -

דנה נויפלד: ביוני או ביולי?

כרמל שאמה-הכהן: יוני.

כרמל שאמה-הכהן: הקדמנו את הכול בחודש.

אתי בנדלר: הדוח במאי מתייחס בסך הכול - -

כרמל שאמה-הכהן: ממנו יוכלו ללמוד ולטעון.

אתי בנדלר: - - לחמישה חודשים.

דנה נויפלד: לחמישה חודשים, אז ה-1 - - -

כרמל שאמה-הכהן: יוני.

אתי בנדלר: כפי שחברת הכנסת שמאוב-ברקוביץ.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תודה רבה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מודה לך שקיבלת את ההצעה שלי.

אתי בנדלר: היושב-ראש קיבל.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אתי בנדלר: ואני ניסחתי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ותוסיף אבל להעביר דוחות לחברת הכנסת - - -

כרמל שאמה-הכהן: אפשר לסיים את זה?

אתי בנדלר: לא.

אתי בנדלר: אם הוועדה מצביעה על כך, ייווצר חוסר תאום בין ההוראה שמתייחסת לתקופת המעבר לבין ההוראה הקבועה בחוק, בסעיף 18 לחוק.

אתי בנדלר: השאלה היא האם הוועדה מבקשת שהשינויים שאושרו עכשיו בוועדה הזאת, אני אחיל אותם גם על סעיף 18 לחוק העיקרי.

קריאות: כן.

אתי בנדלר: כן.

קריאה: מה שטוב למעבר.

כרמל שאמה-הכהן: אלכס, להחיל?

אלכס מילר: בסדר.

כרמל שאמה-הכהן: מצביעים על כל הוראות המעבר, למעט אלה שכבר הצבענו, ועל תיקון סעיף 18.

כרמל שאמה-הכהן: הגדרתי נכון את ההצבעה?

כרמל שאמה-הכהן: עם התיקונים ועם התאמות הניסוח.

אתי בנדלר: כן.

דנה נויפלד: מעולה.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד?

כרמל שאמה-הכהן: בעד – פה אחד

כרמל שאמה-הכהן: נמנעים – אין

כרמל שאמה-הכהן: פה אחד.

כרמל שאמה-הכהן: מה עוד נשאר לנו?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זהו.

כרמל שאמה-הכהן: לא, רגע.

כרמל שאמה-הכהן: עוד מאמץ קטן.

כרמל שאמה-הכהן: לא מפסיקים בעליה.

אתי בנדלר: עכשיו יש את הנושא של ההפקות הקנויות, השאלה אם אתה רוצה - - -

כרמל שאמה-הכהן: שניה, יש את הרוויזיה של אקוניס.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אי-אפשר היום.

כרמל שאמה-הכהן: חברי הכנסת, אתם רוצים להמשיך בדיון או לא?

אלכס מילר: לא, תודה.

אלכס מילר: אני רק מבקש - - -

קריאה: אולי רק את הסעיף של האגרה?

דנה נויפלד: בואו נסיים, אדוני.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא, גברתי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: את צעירה, את לא כמונו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: המרץ שלך הוא רב.

קריאה: אחרי גיל 50 בשעה הזאת לא מתפקדים.

כרמל שאמה-הכהן: אתם בטוחים?

אלכס מילר: אני מוכן להצביע על הרוויזיה של חבר הכנסת אקוניס.

אלכס מילר: יותר מזה, אני חושב שמיצינו.

לאה ורון: במיוחד שחבר הכנסת אקוניס לא נמצא.

כרמל שאמה-הכהן: יוליה, את לא רוצה להמשיך, נסיים את זה היום?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אי-אפשר כי, באמת, אנחנו כבר לא מרוכזים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו נקבל החלטות מוטעות.

דנה נויפלד: מה פתאום?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: החלטות שיפגעו ברשות השידור.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בעתידה.

כרמל שאמה-הכהן: יש כאלה שכשהם לא מרוכזים יש יותר סיכוי שהם יקבלו החלטות מדויקות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה לא לגבי.

כרמל שאמה-הכהן: לא, לא אמרתי לגביך.

דנה נויפלד: אז זה יתעכב עכשיו בגלל אקוניס.

אתי בנדלר: זה באמת ייתן למפיקים את הזמן - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יפה מאוד.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: וזה לא יהיה מחטף בג"ץ.

כרמל שאמה-הכהן: טוב חברים, לאור מחאת חברי הכנסת, מבלי שהם הקימו ועד, אנחנו נאלץ לסיים את הדיון, למרות שקיווינו לסיים את זה היום.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני אפילו רוצה שיהיה רשום בפרוטוקול שהיה לך רצון רב לסיים את זה היום.

כרמל שאמה-הכהן: כן.

כרמל שאמה-הכהן: עכשיו אני מניח שיהיו לכם עוד כמה ימים למנוע שיחטפו לכם משהו.

לאה ורון: לכם זה לארגוני היוצרים כמובן.

אסף אמיר: תגיד לנו רק איפה להפגין.

כרמל שאמה-הכהן: להפגין?

כרמל שאמה-הכהן: אצל המנכ"ל.

קריאה: אנחנו ערים ב-06:00 בבוקר.

כרמל שאמה-הכהן: אותי לא תצליחו להעיר ב-06:00 בבוקר.

כרמל שאמה-הכהן: צריך לבוא יותר מוקדם.

קריאה: תודה רבה לכולם.