ועדת הפנים ואיכות הסביבה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 540, 2012-05-09 09:00

אמנון כהן: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.

אמנון כהן: על סדר-היום: תקנות רישוי עסקים (הוראות כלליות)(תיקון), התשע"ב-2011.

אמנון כהן: אנחנו בהמשך דיון, לאחר שהיו פה כבר שני דיונים בנושא.

אמנון כהן: זה תלוי בכם – אני רוצה לסיים את התקנות.

אמנון כהן: אם נקבל תשובות מתאימות והולמות לטובת הציבור, וזה יהיה פשוט, ואכן נביא מהפכה לרישוי עסקים במדינת ישראל, כפי שאנחנו רואים, יחד אתכם, כמובן, בשמחה.

אמנון כהן: אנחנו לא מערימים קשיים.

אמנון כהן: אנחנו רוצים תשובות, שאכן אנחנו הולכים באמת לפשט את הנושא של רישוי עסקים במדינת ישראל ולא להקשות, כמובן.

אמנון כהן: התקדמנו בדיונים הקודמים עד סעיף 20, ועד סעיף 20, תוך כדי דיונים, העלינו מספר דברים, שהייתם אמורים לבוא עם תשובות.

אמנון כהן: מה שלומך?

גרנר: בסדר.

גרנר: חשבתי שזאת ישיבה אחרונה, והפתעת אותנו...

אמנון כהן: בגלל שהנושא חשוב, ואפילו אמרתי: יגידו לנו שיש בחירות - לכן אמרתי שלפני שמתפזרים לגמרי, הנושא הזה כל כך חשוב, שאפילו שצריך ללכת לפריימריז, נעשה את התקנות האלה.

אמנון כהן: .. אבל אם לא תביא תשובות, זה יתעכב שוב, לצערי.

אמנון כהן: אנחנו רוצים לסיים.

אמנון כהן: בבקשה.

גרנר: אנחנו, מתוך רצון כן לקדם את הנושא הזה, ולפי ההערות של יושב-הראש, עשינו עבודה מאוד עמוקה כדי גם להוריד כל מיני התנגדויות או הערות שעלו בפורום הזה.

גרנר: עשינו תיקונים להנחת דעתו של יושב-הראש, גם העברנו את התיקונים בחלקם ללשכה המשפטית של ועדת הפנים.

גרנר: יש אולי סעיף אחד שנפתח אותו, אם תסכים, בנוסח חדש, גם על-פי ההצעה של הלשכה המשפטית שלך, שנציג את זה.

גרנר: באוקטובר 2010 חוק רישוי עסקים (תיקון מס' 27) עבר.

גרנר: אנחנו עכשיו נמצאים במאי 2012.

אמנון כהן: עד מתי היית אמור להביא תקנות?

גרנר: לצורך העניין חצי שנה מרגע- - -

אמנון כהן: ומתי הבאת את התקנות?

גרנר: אספר לך כל מיני דברים – החלפתם, שיניתם.

אמנון כהן: אנחנו לא עובדים בממשלה או במשרד הפנים.

אמנון כהן: אנחנו מסתכלים בעין ציבורית גם על הדברים של הממשלה.

אמנון כהן: מתי הבאת תקנות?

אמנון כהן: שלא יחשבו שזה תקוע אצלי ארבע שנים.

גרנר: אני לא זוכר מתי שמנו את זה על השולחן, אבל כמדומני, אנחנו מדברים על 2011.

תומר רוזנר: לא.

תומר רוזנר: ינואר 2012.

גרנר: נכון.

אמנון כהן: שנה אחרי שהבטחת לכנסת בחוק שתביא את התקנות.

אמנון כהן: אחר כך שמנו מספר פעמים, ולא כולם היו יכולים להגיע לדיון, אז נדחה.

גרנר: קוראים לו אשר...

אמנון כהן: זה חשוב לנו.

אמנון כהן: כלומר הבעיה היא לא בוועדה אלא במקום אחר.

אמנון כהן: מה שיש על שולחן הוועדה, אנחנו מנסים לסיים ולגמור לטובת המשק.

אמנון כהן: לפעמים חוק לא יכול להיכנס לתוקף, גם במקרה הזה, כל עוד אין תקנות.

אמנון כהן: בבית הזה יש חוקים שהם עשר שנים, ותקנות לא הותקנו, לכן החוק לא עובד, לצערי.

אמנון כהן: אנחנו לא רוצים להגיע לזה.

גרנר: זאת הנקודה, ולכל אני רוצה פה לקרוא לכל החברים להתאחד ולסיים את התקנות.

גרנר: בסופו של דבר בראייה שלנו זה לטובת כלל המשק.

גרנר: אין ספק שהתקנות האלה מעמיסות מאוד על הרשויות המקומיות ועל משרדי הממשלה, אבל זה לטובת המשק, ואנחנו רוצים את האיחוד של כולם, ואני קורא לכולם.

אמנון כהן: לו"ז והאחראי על כל הנושא של מפרט אחיד.

גרנר: הכנסנו את מנהל האגף לרישוי עסקים במשרד הפנים כאחראי לקבוע את הפורמט – יש אדם אחד, קוראים לו אשר, אבל כרגע, והפורמט ייקבע על-ידינו.

גרנר: יש לנו רפרנט שיושב בממשל זמין, שאנחנו עובדים אתו, אבל נקבע אחד שיהיה אחראי.

אמנון כהן: וכשיהיו מחלוקות בין המשרדים?

גרנר: קבענו היררכיה מסודרת, קבענו לוחות זמנים ברמה של אותו משרד ממשלתי, ואם לא, אנחנו מביאים את זה לוועדה הבין-משרדית, ואם לא, מעלים את זה להחלטת ממשלה בנוהל הרגיל – מנכ"לים, כל הדברים.

גרנר: זה נקבע.

אמנון כהן: ומה זה היתר מזורז שכתוב לי פה?

אמנון כהן: היו צריכים להכין משהו בנושא?

תומר רוזנר: לא שזכור לי.

אמנון כהן: אתר אינטרנט.

גרנר: ממשל זמין, מסודר.

גרנר: האוצר בימים אלה מתקצב את ממשל זמין.

גרנר: אנחנו מאורגנים.

אמנון כהן: יש ועדת השגה?

אמנון כהן: אם מישהו קיבל בשורה, שלא יכול לפתוח את העסק, יכול לערער?

גרנר: כן, יש ועדת השגה מסודרת.

אמנון כהן: דיברנו על עמדת עיון – כל הנושא הזה הופך להיות באתר אינטרנט.

אמנון כהן: כל אזרח שרוצה לפתוח עסק בנושא מסוים, ייכנס לאינטרנט, ויידע אילו מסמכים מוסרים.

אמנון כהן: יש כאלה שלא יודעים להיכנס לאינטרנט או אין להם.

אמנון כהן: יש עמדת עיון בעירייה, שיש אגף לרישוי עסקים?

גרנר: תמיד.

גרנר: מעבר לעמדת העיון, כפי שנקבע בתקנות, תמיד גם ברגע שאדם שלא יודע את רזי המחשוב, הוא יקבל מהעיריות או מהמועצות או מהמועצות האזוריות – יש עמדת עיון.

אמנון כהן: אז יש.

אמנון כהן: בנוסף, חקיקה נכתבת על-ידי משפטן.

אמנון כהן: אני מביא את הרעיון, זה בא לניסוח.

אמנון כהן: בכל מקרה, אנחנו שמים למטה דברי הסבר, שאומר למה הכוונה.

אמנון כהן: אמרנו שבאותו אתר יהיה הסבר פשוט, לא משפטי.

גרנר: זה יהיה באחריות מי שיהיה אחראי להפעיל את ממשל זמין.

גרנר: המפרט הוא לא בשפה משפטית.

אמנון כהן: אפשר דוגמה?

אמנון כהן: אזרח פשוט רוצה לפתוח קיוסק, והוא לא מבין מה שכתוב שם.

גרנר: הכנסנו את האגף לרישוי עסקים, להיות אחראי על האתר בהיבט של התכנים – לקבוע את כל התכנים.

גרנר: שם יופיעו דברי הסבר.

אמנון כהן: כבוד היועץ המשפטי, תמצא את המקום, שנכתוב שייכתבו דברי הסבר, שזה יהיה.

לירון אדלר- מינקה: אני רוצה לחדד משהו.

לירון אדלר- מינקה: עד היום נדרשו תנאים ברשיון עסק.

לירון אדלר- מינקה: היום אנחנו עוברים למשטר, שבמקום לכתוב את התנאים האלה ברשיון לכל אחד, אנחנו נכתוב את התנאים האלה באינטרנט, שיהיו גלויים לכולם.

לירון אדלר- מינקה: עקרונית, התנאים האלה עד היום לא היו כתובים בשפה משפטית.

לירון אדלר- מינקה: ברמה הזאת לא לכל דבר צריך דברי הסבר.

גרנר: איפה שצריך, בתוך האתר יהיו דברי הסבר.

אמנון כהן: שני כיורים – לא צריך לכתוב, איזה סוג של כיור.

אמנון כהן: תמצאו את המקום, שיהיה ברור.

אמנון כהן: נמשיך.

אמנון כהן: כתוב ב-4: התייעצות, ככל שהם זמינים ורלוונטיים.

תומר רוזנר: התקבל.

לירון אדלר- מינקה: לאחר סיום הדיון הקודם הוועדה הציעה לכתוב שהמסמכים שיידרשו יהיו ככל שהם רלוונטיים וזמינים.

לירון אדלר- מינקה: אנחנו רוצים לתקן את הנוסח, שיהיה כתוב: ככל שניתן להגיש אותם בעת הגשת הבקשה.

אמנון כהן: זה מינוחים שלכם.

אמנון כהן: אני אומר את הרעיון.

אמנון כהן: אני סומך על היועץ המשפטי של הוועדה.

לירון אדלר- מינקה: ועוד הערה לסעיף הזה - בסעיף הזה יש שני עניינים: להגיש מסמכים, ושבעל העסק יצטרך להגיד, שהוא עמד כבר בתנאים מוקדמים לצורך קבלת הרשיון.

לירון אדלר- מינקה: אנחנו חושבים שלא צריך לחייב את בעל העסק להצהיר שהוא עמד בתנאים מוקדמים, כי תנאים מוקדמים זה כבר ממש להתחיל לעשות דברים בעסק.

לירון אדלר- מינקה: אם בסופו של דבר הרשות תסרב לבקשת הרשיון, והוא כבר עשה תנאים מוקדמים, הוא יעמוד במצב במצב לא טוב.

לירון אדלר- מינקה: בהמשך התקנות גם כתוב שכשנותנים את הרשיון, אפשר להתנות את קבלת הרשיון במילוי תנאים מוקדמים, ולכן אנחנו לא רוצים שיהיה כתוב שהוא חייב להגיד שהוא עומד בתנאים מוקדמים, כמו שכתוב עכשיו, אלא לכתוב שהוא רשאי להגיד שהוא עמד בתנאים מוקדמים.

לירון אדלר- מינקה: אם מישהו רוצה לעשות את זה, הוא יכול, לא נמנע ממנו, אבל אנחנו לא רוצים לחייב.

תומר רוזנר: תקריאו את הנוסח שאתם רוצים.

תומר רוזנר: בבקשה, שמרית.

שמרית גרמה רייכברד: 4ב(1) מגיש בקשת רשיון יצרף לבקשה מסמכים הנדרשים לגבי אותו סוג עסק לפי המפרט האחיד או לפי הוראות לצד המפרט האחיד, ככל שניתן להגישם בעת הגשת הבקשה.

שמרית גרמה רייכברד: מגיש בקשת רשיון רשאי להודיע לרשות הרישוי, כי מולאו תנאים מוקדמים הנדרשים לגבי אותו סוג עסק לפי המפרט האחיד או לפי ההוראות לצד המפרט האחיד.

אמנון כהן: זה נושא שלא דנו בו, אז אם תהיה למישהו הערה, שזה חדש, תגידו עכשיו.

אמנון כהן: מבחינת ההגינות, אני צריך לשאול.

אמנון כהן: ממשיכים הלאה.

אמנון כהן: תודה על התיקון.

אמנון כהן: סעיף 12.

אמנון כהן: מתכונת אחידה, כתוב לי, שיהיה כתוב.

תומר רוזנר: סעיף 12 שמתקן את תקנה 11.

אמנון כהן: כתבנו – רשאי לקבוע- - -

אמנון כהן: לא "רשאי" אלא "יקבע", לרבות מתכונת אחידה.

אמנון כהן: מי שיש לו סמכות, צריך גם לעבוד.

אמנון כהן: כתוב לי פה שהיו סתירות בין המשרדים.

תומר רוזנר: זה טופל.

תומר רוזנר: מפרט אחיד – היו סתירות בין המשרדים.

תומר רוזנר: אמרת שיהיה גוף עליון.

גרנר: כן.

אמנון כהן: מתכונת אחידה – טיפלנו.

אמנון כהן: מפרט אחיד באתר אחד.

גרנר: טופל.

תומר רוזנר: ביקשת בישיבה הקודמת, שכשאדם רוצה לפתוח עסק, הוא לא יצטרך לעבור בין כל המשרדים, ואפילו שזה יהיה באתר אחד, הוא לא יצטרך לעבור עשרים מסמכים, לראות מה כל משרד דורש.

גרנר: לגבי "רשאי", הסעיף הקודם.

עו"ד נתן בביוף: לפי שיקול הדעת המקצועי, אין חובה לקבוע.

תומר רוזנר: חובה לקבוע באיזה פורמט הדברים מוגשים, באיזה ספרור, באיזה גודל אותיות – לגבי כל הדברים האלה צריך לקבוע מתכונת אחידה.

עו"ד נתן בביוף: פה מדובר על מנהל אגף רישוי עסקים, משרד הפנים, רשאי לקבוע הנחיות נוספות לעניין אופן הפרסום.

עו"ד נתן בביוף: אבל אם ההנחיות הן מספקות- - -

אמנון כהן: איפה ההנחיות מספקות?

אמנון כהן: תראה לי.

גרנר: צריך למחוק את "נוספות".

אמנון כהן: עוד אין הנחיות בכלל.

תומר רוזנר: "יקבע הנחיות".

תומר רוזנר: יושב-ראש הישיבה ביקש בישיבה הקודמת שאדם שרוצה לפתוח עסק – למשל, הוא דיבר על קיוסק – הוא לא צריך ללכת לראות, מה המשרד הזה דורש ומה המשרד הזה דורש, למרות שזה באותו אתר, אלא כתוב: לעסק מסוג קיוסק משרד זה דורש X, משרד זה דורש Y, כלומר לפי סוג העסק ולא לפי סוג נותן האישור.

גרנר: זה מופיע בתוך האתר, יהיו הנחיות מסודרות באתר ארצי.

אמנון כהן: בלי לינק.

לירון אדלר- מינקה: יש כזאת הוראה.

אמנון כהן: המערכת צריכה לשאול אותי לגבי הסוג המדויק של העסק.

לירון אדלר- מינקה: זה עניין של תכנות, אבל ההוראה המהותית כן קיימת - זה 11א(ה) המתוקנת: כל המסמכים שדורשים נותני האישור לגבי כל סוג עסק הטעון רישוי לפי המפרט ולפי ההוראות לצד המפרט ירוכזו בנפרד מהמפרט האחיד - זה רשום.

לירון אדלר- מינקה: אנחנו נעשה את מרב יכולתנו ברמה טכנולוגית לעשות את זה.

אמנון כהן: כמה שיכול, לטובת האזרח.

אמנון כהן: לא רוצה לינקים.

תומר רוזנר: של מי האחריות בנושא?

אמנון כהן: אשר גרנר.

תומר רוזנר: של מנהל אגף רישוי עסקים.

תומר רוזנר: אנחנו נחדד את זה.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: ארגון המייצג, לשכת התיאום.

תומר רוזנר: סוכם – מה שמופיע בנוסח בסעיף 11ב(א), שכשיש הצעה לשינויים, יעבירו אותה לנציגי השלטון המקומי ולנציגי הארגונים הכלכליים שיקבע השר.

אמנון כהן: טוב.

אמנון כהן: דברי הסבר – פתרנו.

אמנון כהן: אנחנו הולכים לסעיף שאתם צריכים להביא ניסוח מחדש, 11ג, כתובה פה הערה כללית.

אמנון כהן: יש ניסוח חדש?

גלעד ארדן: הכוונה לסעיף 11ד(ו).

אמנון כהן: ניסוח מחדש.

אמנון כהן: מה הניסוח מחדש?

שמרית גרמה רייכברד: סבר גורם מוסמך ארצי הדן בהשגה, כי היא מצדיקה שינוי במפרט האחיד, יעבירה לנותן האישור אשר יחליט בעניין השינוי האמור כאמור בתקנה 11ב; ואולם אם נדרש שינוי במפרט האחיד כדי לקבל את ההשגה, יהיה הגורם המוסמך הארצי רשאי להאריך את המועד להחלטה בהשגה, ובלבד שמשך ההארכה לא יעלה על 90 ימים; הגורם המוסמך הארצי יודיע למשיג ולרשות הרישוי על הארכת המועד, ויציין בהודעתו כי נבחנת אפשרות לשינוי המפרט האחיד.

תומר רוזנר: מקובל.

תומר רוזנר: זה נוסח שאנחנו הצענו.

אמנון כהן: סעיף 11 – תוספת של 15 יום במקרים מיוחדים - הוספנו.

קובי בר לב: דיברנו בנושא בקשת בקשה, לטעון טענות בעל-פה.

אמנון כהן: זה בהמשך.

תומר רוזנר: זה ב-11ד(ג) החדש.

אמנון כהן: בבקשה, תקראי את התיקון של 15 יום.

שמרית גרמה רייכברד: ההשגה בצירוף אישור על תשלום אגרה תוגש, בתוך 30 ימים מיום קבלת הדרישה או ההחלטה שעליה הוגשה ההשגה, לפי טופס 9 שבתוספת, ואולם רשאי גורם מוסמך ארצי, בהחלטה מנומקת מנסיבות מיוחדות, להאריך את המועד להגשת השגה ובלבד שלא יעלה על 15 ימים נוספים.

אמנון כהן: יפה מאוד.

אמנון כהן: את השאר הוא קרא.

אמנון כהן: אשר, יש אנשים שלא יכולים להביע עצמם בכתב, ורוצים לדבר בעל-פה.

אמנון כהן: פה אתה אומר שהכול בעל-פה.

עו"ד נתן בביוף: בכל החקיקה הישראלית השגה היא בכתב.

אמנון כהן: אני מכיר אנשים שנבחנו בבגרות בעל-פה, אנשים שבמשרד הרישוי נבחנים בעל-פה.

גרנר: אז הולך לבן שלו, לבת שלו.

גרנר: זה לא מקובל, אני לא מכיר.

ליאורה עופרי: באופן עקרוני, הראיון הוא הרי בעצם שימוע, ושימוע יכול להיות בכתב או בעל-פה.

ליאורה עופרי: אתם דורשים שייכתב בצורה מפורשת, שיהיה ניתן גם בעל-פה.

ליאורה עופרי: זה קיים בוועדות ערר של ארנונה, בכל מיני ועדות ערר.

גרנר: אבל צריך משהו בכתב.

זאב פיש: אני מציע לא לעשות את זה.

תומר רוזנר: אתם מערבבים שני דברים.

תומר רוזנר: יש פה שני שלבים שיושב-ראש הוועדה מכוון אליהם.

תומר רוזנר: ברור שאת ההשגה, כמו בכל פתיחת הליך מינהלי או מעין שיפוטי או שיפוטי - כל כזה צריך להתחיל במסמך בכתב.

תומר רוזנר: ברור שהוא לא יכול לגשת למשרד, להגיד: אני רוצה להשיג ותשמע אותי.

תומר רוזנר: יושב-ראש הוועדה מכוון לכך, ואני חושב שכך גם התאחדות התעשיינים, הוא שלאחר שהוגש המסמך בכתב, יכול המשיג לבקש להישמע גם בעל-פה.

תומר רוזנר: אני חושב שלא רצוי לכתוב את זה בתקנות.

תומר רוזנר: לבעל הסמכות לדון בהשגה תמיד יש סמכות, לזמן את המשיג, לשמוע את טענותיו בעל-פה.

תומר רוזנר: אני לא חושב שצריך לחייב אותו.

קובי בר לב: אנחנו מציעים להשאיר את זה לשיקול דעת, כלומר במסגרת טופס הבקשה הוא מגיש בכתב, והוא יכול לסמן שם, שהוא מבקש להציג את טענותיו בעל-פה.

אמנון כהן: איך אדע שלא כל אחד יסמן, שלא תהיה לו הצפה של דיבורים?

ליאורה עופרי: אפשר לכתוב בתקנות שנותן האישור רשאי להזמין.

תומר רוזנר: זה מה שמבקשים, אבל אני חושב שלא צריך לרשום את זה.

תומר רוזנר: הסמכות הזאת קיימת לרשות המינהלית בכל מקרה.

גרנר: כיום לא כתוב שום דבר, אבל אתה יכול לשאול פה - היום לא תמצא אף מנהל מחלקת רישוי עסקים- - -

אמנון כהן: לא חשוב לי היום.

אמנון כהן: אם אתה מתקן, אתה צריך לתת כלי.

גרנר: אם אני מתקן, צריך להיות בכתב.

אמנון כהן: אני אומר בנסיבות, שהגיש לך בכתב, ועכשיו הוא רוצה להסביר.

גרנר: תמיד אפשר, תמיד יש השיקול.

קובי בר לב: חברת חשמל לא תשתמש בסעיף הזה.

קובי בר לב: הכוונה היא לאפשר לאנשים שלא מכירים את הפרוצדורה, אפילו לא יודעים שיש אפשרות כזו, לבקש את הדבר הזה.

קובי בר לב: אפשר לעשות את זה, למלא רובריקה קטנה בטופס הגשת ההשגה.

אמנון כהן: תומר, בבקשה.

תומר רוזנר: זה הפתרון, וגם כדי למנוע השלכות רוחב למקומות אחרים: המשיג תמיד יכול לכתוב בנימוקי ההשגה שלו, שהוא מבקש שישמעו אותו בעל-פה.

תומר רוזנר: תמיד הוא יכול לכתוב.

תומר רוזנר: שיקול הדעת המינהלי תמיד נתון לדן בהשגה להחליט, אם הוא רוצה להזמין אותו או לא.

תומר רוזנר: לכתוב את זה בתקנות יכול להיות גם להפוך את זה לחובה, עלול להתפרש, וגם עלול לפגוע במקומות אחרים בחקיקה, שבהם לא נכתב הדבר הזה, שיגידו: אם פה כתוב ושם לא כתוב - עדיף להשאיר את זה כך.

אמנון כהן: אם אזרח רוצה, יכתוב את זה, ויש מקום שהוא יכול לקבל החלטה, יש לו שיקול דעת.

אמנון כהן: הלאה.

אמנון כהן: הגענו לסעיף 20, בבקשה.

ליאורה עופרי: רק הערה בנוגע למנגנון התיאום בין כל המשרדים – דיברתי על זה עם אשר, ואני רק מציעה את זה לשיקול דעת.

ליאורה עופרי: אני לא חושבת שאם אין תיאום והסכמה בין המנכ"לים, אחרי שהוועדה הבין-משרדית דנה, שזה יגיע ליועץ המשפטי לממשלה בשאלה המשפטית ודאי, אבל הכרעת הממשלה, שכל הממשלה בישיבת ממשלה או אפילו ועדת שרים ספציפית, שזה יעלה לדיון אצלה, אני חושבת שזה קצת מרחיק לכת.

אמנון כהן: אל תגיעו לשם.

אמנון כהן: תפתרו בעצמכם את הבעיות.

אמנון כהן: אם כל אחד מתבצר בעמדתו ולא מגיעים להכרעה, מישהו צריך לקבל החלטה.

ליאורה עופרי: בין השרים הרלוונטים אם כך.

ליאורה עופרי: הרי הם אלה שאמונים כל אחד על מטרת- - -

תומר רוזנר: ואם הם לא מסכימים?

אמנון כהן: את אומרת לשר שלך שיתעקש על זה, אשר יגיד לשר שלו שיתעקש על ההוא, ובינתיים האזרח סובל.

ליאורה עופרי: אבל מה שיקרה זה שאתה מאלץ מספר משרדים- - -

אמנון כהן: אל תגיעו לשם.

אמנון כהן: תפתרו את הבעיות אצלכם.

אמנון כהן: אם אתם רוצים כוחות, למעלה יכריעו.

תומר רוזנר: אני רוצה לענות לגברת עופרי שנותני האישור זה השרים.

תומר רוזנר: הם צריכים להחליט ביניהם, ואם הם לא מסכימים, הם ילכו לממשלה.

גרנר: ברשותך, יש תיקון שאנחנו קצת חלוקים, אנחנו והלשכה המשפטית, בעניין של או השר או נותני האישור, בעניין 11ב(א).

גרנר: דנו בזה, ואנחנו חוזרים אחורה, כי אנחנו רוצים את האישור שלך לדון בסעיף הזה מחדש.

גרנר: הלשכה המשפטית שלך מבקשת שיופיע שם השר, והכוונה לשר הפנים, ואנחנו טוענים שהסמכות היא דווקא של נותני האישור, בעניין שינוי המפרט האחיד.

תומר רוזנר: אתה ביקשת בזמנו, בעקבות הערות הארגונים הכלכליים, שיעבירו את הנוסח של השינויים במפרט האחיד להערות של הגופים הכלכליים, ואז שאלנו, איך נקבע את הגופים הכלכליים שאליהם מעבירים, אז צריך גורם אחד שיקבע.

תומר רוזנר: לא יכול להיות שכל שר יקבע לאילו גורמים הוא מעביר, לפי מה שנוח לו.

תומר רוזנר: יש קביעה אחת, ששר הפנים יקבע, לאילו ארגונים מעבירים את ההערות לאישור.

גרנר: הוספנו את הארגונים.

שמרית גרמה רייכברד: הוספנו את כל הארגונים, אבל לעומת ההצעה שלכם, ששר הפנים יחליט, אנחנו מבקשים שנותני האישור, כי כל נותן אישור יודע הכי טוב מיהם העסקים הרלוונטיים לצורך העניין שלהם.

גרנר: שר התמ"ת, כשר נותן אישור, יודע מי הגורמים המקצועיים אצלו.

גרנר: כל אחד לגבי שלו יודע.

תומר רוזנר: אנחנו לא פונים לעסקים ספציפיים אלא אנחנו פונים לארגונים שמייצגים, קרי, במקרה שלנו שמדובר בעסקים, מדובר באיגוד לשכות המסחר, מדובר בהתאחדות התעשיינים.

תומר רוזנר: גם שם הארגונים לא מפולגים לפי סוגי עסקים אלא לפי סוגי עסקים ברמה הכלכלית, לא ברמת סוג העסק.

תומר רוזנר: אין ארגון כלכלי שמייצג את מפעלי הכימיה לבד וארגון כלכלי שמייצג את מפעלי התרופות לבד.

תומר רוזנר: יש התאחדות התעשיינים, יש לשכת התיאום, יש איגוד לשכות המסחר וכו'.

תומר רוזנר: לכן אנחנו חושבים ששר אחד יחליט לאילו ארגונים פונים, ואי-אפשר שכל פעם שר אחר יחליט- - -

גרנר: בהיבט הפרקטי, מאיזו בחינה?

גרנר: שר הפנים לא מתעסק עם הארגונים הכלכליים.

גרנר: לכל אחד יש שר שלו.

גרנר: למשל, שר הבריאות מכיר את הארגונים היציגים שעובדים בתחום המזון או בתחום הרוקחות.

גרנר: שר הפנים לא יודע.

גרנר: אותו שר יידע למי לפנות לצורך הערות לשינוי מפרט.

גרנר: מדובר פה במפרט מקצועי.

גרנר: השר הרלוונטי צריך להיות נותן האישור.

גילי צימנד: אני חושבת שצריך להשאיר ששר פנים יודיע ל-X גורמים מרכזיים בשלטון המרכזי, וגם נותן האישור יודיע לגורמים ספציפיים שהוא אולי מכיר.

גילי צימנד: אפשר לשלב בין הדברים.

גילי צימנד: חשוב ששר הפנים יודיע לגורמים המרכזיים, שהם קבועים.

גילי צימנד: אם נותן האישור מוצא לנכון להעביר לעוד גורמים שהוא עובד אתם, ושר הפנים לא מכיר, יתכבד ויעשה את זה, ואפשר גם לכתוב את זה.

נעמי היימן רייש: לנו בסוכנות יש פרקטיקה ביום-יום עם הארגונים הכלכליים.

נעמי היימן רייש: אנחנו באופן קבוע מעבירים לארגונים הכלכליים התייחסויות לחקיקה, גם עם הקטנים וגם עם הגדולים.

נעמי היימן רייש: הרבה פעמים בעיה של משרדים שפחות עובדים באופן צפוף עם הארגונים זה שהם מכירים את הגדולים ולא את הקטנים, ולא מודעים לקיומם של כל מיני איגודים נקודתיים, וחשוב לשמוע גם את עמדתם.

נעמי היימן רייש: אני חושבת שאם זה יעבור דרכנו, אנחנו נוכל לשמש צינור מתווך.

אמנון כהן: דרככם לא יעבור אלא אתם צריכים להיות משולבים שם.

זאב פיש: נראה לי שההצעה של המשרד להגנת הסביבה, השילוב של שניהם.

אמנון כהן: נכון, השילוב.

אמנון כהן: משרד הפנים ינווט לשלטון המקומי, וכל שר אחר, כולל שר התמ"ת, ירצה להוסיף ארגונים נוספים - יתבקש לעשות את זה.

אמנון כהן: תפנו אליהם.

גרנר: אתם משנים את הקונספט הכללי.

גרנר: כל שינוי מפרט אתם רוצים ששר הפנים יעביר לכל הארגונים.

תומר רוזנר: לא, השר לא צריך להעביר; השר רק יקבע למי מעבירים.

תומר רוזנר: מי שצריך להעביר, וזה גם מה שמופיע בנוסח, הוא השר שקובע את המפרט.

תומר רוזנר: אין לשר הפנים אחריות להעביר.

תומר רוזנר: השר רק יגיד מראש החלטה אחת, פעם אחת, שהארגונים שאליהם מעבירים זה כך וכך.

לירון אדלר- מינקה: יש לנו עוד תיקון בסעיפים 7 ו-8.

אמנון כהן: לא.

אמנון כהן: סעיף 20.

תומר רוזנר: הסעיף הוקרא, והדיון לא הסתיים.

אמנון כהן: נדון בתיקון תקנה 20, סעיף 19.

אמנון כהן: יש הערות?

ישראלה מני: אנחנו לא מתים על זה.

אמנון כהן: תיקון תקנה 21, סעיף 20.

שמרית גרמה רייכברד: בתקנה 21 לתקנות העיקריות - במקום תקנת משנה (א) יבוא: "(א) בכפוף לאמור בתקנה 20, תוקף רישיון לעסק מן העסקים המפורטים בצו יהיה לשנה אחת, לשלוש שנים, לחמש שנים, לעשר שנים או לחמש עשרה שנים, כקבוע בצו."; (2) בתקנת משנה (ב), אחרי "השנה שלאחר השנה שבה ניתן" יבוא "אלא אם כן נקבע בצו אחרת", ובסופה יבוא "תוקף רישיון תקופתי לעשר שנים יסתיים ב-31 בדצמבר של השנה העשירית שלאחר השנה שבה ניתן; תוקף רישיון תקופתי לחמש עשרה שנים יסתיים ב-31 בדצמבר של השנה הארבע עשרה שלאחר השנה שבה ניתן".

שמרית גרמה רייכברד: 21.

שמרית גרמה רייכברד: בתקנה 24 לתקנות העיקריות – בתקנת משנה (ה), בפסקה (3), בסופה יבוא "לפי טופס 4 שבתוספת"; בתקנת משנה (ח), במקום "החלטתה" יבוא "מתן רישיון או היתר בתוך 14 ימים מיום מתן הרישיון או ההיתר, ותצרף להודעה עותק של הרישיון או ההיתר".

שמרית גרמה רייכברד: 22.

שמרית גרמה רייכברד: בתקנה 25 לתקנות העיקריות – בכותרת השוליים, במקום "והיתר זמני" יבוא "היתר זמני או היתר מזורז"; האמור בו יסומן "(א)" ואחריו יבוא: "(ב) רשות הרישוי לא תיתן היתר מזורז לעסק, אם אין לו היתר לשימוש חורג שתוקפו שנה לפחות מיום מתן ההיתר המזורז.

שמרית גרמה רייכברד: " 23.

שמרית גרמה רייכברד: בתקנה 27(א) לתקנות העיקריות – ברישה, במקום "60" יבוא "45"; בפסקה (1), במקום "התנאים" יבוא "תנאי נותן האישור"; בפסקה (3), במקום "התנאים המוקדמים" יבוא "תנאי נותן האישור המוקדמים", ובסופה יבוא "או מסמכים נוספים הדרושים, לצורך בדיקת הבקשה, לפי סעיף 6ג או 6ד לחוק".

שמרית גרמה רייכברד: תיקון תקנה 28. 24.

שמרית גרמה רייכברד: בתקנה 28(א) לתקנות העיקריות – ברישה, במקום "14" יבוא "30"; בפסקה (2), בסופה יבוא "לפי טופס 4 שבתוספת"; בפסקה (4), בסופה יבוא "לפי טופס 4 שבתוספת".

שמרית גרמה רייכברד: תיקון תקנה 29.

שמרית גרמה רייכברד: בתקנה 29 לתקנות העיקריות – בתקנת משנה (א), במקום "טופס 6 שבתוספת השניה" יבוא "טופס 8 שבתוספת"; בתקנת משנה (ג), במקום "טופס 6" יבוא "טופס 8"; בתקנת משנה (ה), במקום "החלטתה בבקשה" יבוא "מתן רישיון או היתר בתוך 14 ימים מיום מתן הרישיון או ההיתר, ותצרף להודעה עותק של הרישיון או ההיתר".

שמרית גרמה רייכברד: תיקון תקנה 31.

שמרית גרמה רייכברד: 26.

שמרית גרמה רייכברד: בתקנה 31 לתקנות העיקריות – ברישה, במקום "4(א)" יבוא "4(ב)" ובמקום "אלה" יבוא "העתק הרישיון הקודם, ויצהיר בטופס 2 שבתוספת, כי - "; פסקה (1) – תימחק; בפסקה (2), הרישה – תימחק, ופסקאות משנה (א) ו-(ב) יסומנו (1) ו-(2), בהתאמה.

שמרית גרמה רייכברד: תיקון תקנה 32.

שמרית גרמה רייכברד: 27.

שמרית גרמה רייכברד: בתקנה 32 לתקנות העיקריות – בתקנת משנה (א), במקום הסיפה המתחילה ב"יראו אותו" יבוא "יינתן לו היתר זמני לתקופה של 90 ימים מיום שינוי הבעלות או עד להחלטת רשות הרישוי לפי תקנה 8, לפי המוקדם"; בתקנת משנה (ב), במקום הסיפה המתחילה ב"יראו אותו כבעל" יבוא "יינתן לו היתר זמני לשנה או עד להחלטת רשות הרישוי לפי תקנה 8, לפי המוקדם".

שמרית גרמה רייכברד: תיקון תקנה 33.

שמרית גרמה רייכברד: 28.

שמרית גרמה רייכברד: בתקנה 33 לתקנות העיקריות, אחרי "תוקף הרישיון הקודם" יבוא "או את תוקף ההיתר הזמני או המזורז" ובסופה יבוא "ובלבד שהגיש לרשות הרישוי בתוך 45 ימים מיום הפטירה בקשה לרישיון, היתר זמני או היתר מזורז לפי תקנות 30 ו-31, בשינויים המחויבים".

שמרית גרמה רייכברד: תיקון תקנות 34 ו-35. 29.

שמרית גרמה רייכברד: בתקנות 34 ו-35 לתקנות העיקריות – בכותרות השוליים, במקום "או היתר זמני" יבוא "היתר זמני או היתר מזורז"; בכל מקום, במקום "או היתר זמני" יבוא "היתר זמני או היתר מזורז" ובמקום "ההיתר הזמני" יבוא ", ההיתר הזמני או ההיתר המזורז".

שמרית גרמה רייכברד: הוספת תקנה 36א.

שמרית גרמה רייכברד: 30.

שמרית גרמה רייכברד: אחרי תקנה 36 לתקנות העיקריות יבוא: אגרת השגה.

שמרית גרמה רייכברד: 36א.

שמרית גרמה רייכברד: (א) בעד כל השגה לפי תקנה 11ד תשולם אגרה בסכום הקבוע בתקנה 34(א), כפי שהשתנה לפי תקנה 37.

שמרית גרמה רייכברד: (ב) אגרה בעד השגה שהוגשה לרשות הרישוי המקומית תשולם לקופת אותה רשות מקומית; אגרה בעד השגה שהוגשה לגורם מוסמך אחר תשולם לאוצר המדינה.

שמרית גרמה רייכברד: " תיקון תקנה 39.

שמרית גרמה רייכברד: 31.

שמרית גרמה רייכברד: בתקנה 39 לתקנות העיקריות, בכל מקום, במקום "והיתר זמני" יבוא "היתר זמני או היתר מזורז".

שמרית גרמה רייכברד: תיקון תקנה 40.

שמרית גרמה רייכברד: 32.

שמרית גרמה רייכברד: בתקנה 40 לתקנות העיקריות, אחרי "היתר זמני" יבוא "היתר מזורז".

שמרית גרמה רייכברד: תיקון תקנה 41.

שמרית גרמה רייכברד: 33.

שמרית גרמה רייכברד: בתקנה 41 לתקנות העיקריות – בכותרת השוליים, במקום "או היתר זמני" יבוא "היתר זמני או היתר מזורז"; במקום "או היתר זמני" יבוא "היתר זמני או היתר מזורז".

שמרית גרמה רייכברד: ביטול התוספת הראשונה.

שמרית גרמה רייכברד: 34.

שמרית גרמה רייכברד: התוספת הראשונה לתקנות העיקריות – בטלה.

שמרית גרמה רייכברד: תיקון התוספת השנייה.

שמרית גרמה רייכברד: 35.

שמרית גרמה רייכברד: התוספת השנייה לתקנות העיקריות תיקרא "תוספת" ובה, במקום טפסים 2 עד 6 יבוא.

אמנון כהן: הייעוץ המשפטי של הוועדה, עברתם על הטפסים?

תומר רוזנר: ודאי.

אמנון כהן: הם קריאים, פשוטים?

גרנר: עשינו עבודה משותפת, ועבדנו הרבה על הטפסים.

אמנון כהן: פה עושים עבודה, זה לא חותמת גומי.

אמנון כהן: אנחנו פותחים את הדיון לגבי הסעיפים שהוקראו, וכמובן, גם לגבי הטפסים שמופיעים כאן, כל מי שמייצג גוף או עסק כזה או אחר, אם יש לכם הערות גם לטפסים, אנחנו נשמח לשמוע את ההערות.

גילי צימנד: הערה טכנית: בסעיף 20 כתוב שרשיון תקופתי לעשר שנים מסתיים ב-31 בדצמבר של השנה העשירית.

גילי צימנד: זה לא צריך להיות התשיעית?

גילי צימנד: כמו שלגבי 15 כתוב: בתום ה-14.

גלעד ארדן: במקרה של 15, כיוון שנקבע בחוק שהמקסימום הוא 15 שנים, זה ירד לסוף השנה ה-14.

גלעד ארדן: בכל שאר המקרים נותנים להם עוד.

אמנון כהן: ההערה חשובה, שמת לב נכון.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני.

אמנון כהן: בבקשה תעבור גם על הטפסים.

אלחנן משי: בסעיף 31, בהחלפת בעלות, כתוב שהוא צריך להביא העתק מהרשיון הקודם.

אלחנן משי: אני מציע לבטל את זה – זה אנכרוניזם.

אלחנן משי: היום בעידן המחשבים אדם שמקבל עסק, לא יכול להביא את הרשיון של קודמו.

אלחנן משי: זה החלפת בעלות.

אלחנן משי: הוא אומר: אדוני, זרקתי הכול.

אלחנן משי: אין בזה צורך – הכול רשום.

אמנון כהן: אבל רוצים לדעת איפה הבסיס שלו, לא?

אלחנן משי: זה קיים גם היום.

אלחנן משי: לא צריך שאדם יביא את הרשיון שלו.

אלחנן משי: זה מילה מתה.

גרנר: אני מקבל את מה שהוא אומר.

תומר רוזנר: אם אני רוצה לקבל בעלות בעסק, איך יודע אגף הרישוי שבעל העסק הקודם מסכים?

אלחנן משי: צריך להוסיף חוזה חדש או משהו.

אלחנן משי: הרשיון הישן - אין לו שום משמעות.

תומר רוזנר: אז צריך להוסיף שיצטרפו מסמך הסכמה מבעל העסק הקודם.

אלחנן משי: נכון.

תומר רוזנר: אנחנו מסכמים שבמקום לצרף העתק של הרשיון הקודם, יצרף מסמך הסכמה מבעל העסק.

אלחנן משי: או בעל הנכס.

תומר רוזנר: מי שיש לו רשיון עסק.

תומר רוזנר: הוא לא רוצה את הנכס אלא את רשיון העסק.

אלחנן משי: האדם עזב את העסק, והנכס סגור שנה.

תומר רוזנר: אז זה רשיון חדש ולא העברת רשיון.

אלחנן משי: ברישומי העירייה יש החלפת בעלות על המסעדה - היא חוזרת להיות.

תומר רוזנר: ממש לא.

אלחנן משי: היא מוגדרת בקשה חדשה.

תומר רוזנר: אז הוא לא צריך הסכמה של הקודם.

אלחנן משי: היום דמי הסכמה מגיעים ל-800 אלף שקל לפעמים, כלומר כל מסמך שאתה אומר לו - אתה עלול לפתוח פתח לסחטנות, זה במציאות.

אלחנן משי: היום הוא מציג חוזה חדש.

אמנון כהן: כלומר עסק פלוני על שם אלמוני עבר לבעלות של אדם אחר, ובזה נגמר הנושא.

אמנון כהן: אנחנו צריכים להקל, למנוע סחטנויות.

גרנר: יציג חוזה חדש.

אמנון כהן: טוב.

תומר רוזנר: חוזה להעברת בעלות ברשיון.

אמנון כהן: למה רישוי עסקים של ערים אחרות לא הגיעו?

אמנון כהן: אני רוצה לשמוע הערות מאנשי שטח, שלא יהיו בעיות.

אמנון כהן: יודעים להתמודד – שדרות, אופקים, דימונה, למשל?

גרנר: כן.

גרנר: אני עושה להם כל שבוע השתלמויות.

אמנון כהן: בבקשה, ארגונים.

ישראלה מני: אני מאיגוד לשכות המסחר, ואנחנו פה מייצגים את הארגונים הכלכליים.

ישראלה מני: צריך להבין, שלצד התקנות האלה יש צו רישוי עסקים.

ישראלה מני: הוא לא עובר אישור הוועדה.

גרנר: הקנסות עובר- - -

קריאה: הצו המהותי לא מגיע לכנסת.

אמנון כהן: למה?

ישראלה מני: שהיועצים המשפטיים יגידו.

אמנון כהן: אני מבקש, אנחנו רוצים לקבל את הצו, לידיעה.

תומר רוזנר: לבקשת היושב-ראש, הצו לא רק שהועבר אלא לבקשתנו, טיוטת הצו החדש פורסמה על-ידי משרד הפנים באינטרנט להערות הציבור.

תומר רוזנר: לנו יש הצו, אבל לא התייחסנו.

אמנון כהן: הצו הוא לפעמים יותר חשוב מהתקנות.

אמנון כהן: אני מכיר את השרים, שיש להם הכלי החשוב הזה, ולפעמים את החוק הם מעבירים דרך צו, כי ההערות בוועדה חשובות, ולפעמים רוצים לעקוף את זה.

אמנון כהן: לנו יש מה להגיד – לא בדיון בוועדה, אבל אנחנו רוצים לקבל את הצו, ולשמוע אם בקשותיהם לגופים, שעושים שימוע לפני שכותבים את הצו, שהכול מסתדר, ואנחנו גם יכולים לבקש מהשר לא בדיון: כתבת X, מסבים את תשומת לבך, העירו את תשומת לבנו גופים אלה ואלה, ומבקשים ממך, אדוני, לשנות.

גרנר: הצו, על-פי בקשתך בישיבה הקודמת, גם פורסם באינטרנט, גם הועבר אליכם.

גרנר: נוסף לזה, עשינו עבודה מאוד מעמיקה עם משרדי הממשלה, לבדוק, אם אפשר להאריך את התוקף במקומות שקיצרנו.

גרנר: עשינו עבודה מעמיקה, ויש לנו עדיין עוד עבודה.

גרנר: כדי שהארגונים הכלכליים ישמעו שאני מצהיר שהצו עצמו- - -

אמנון כהן: זו עדיין טיוטת צו.

גרנר: כן.

גרנר: שר הפנים לא יחתום עד ש – הבטחתי גם לארגונים הכלכליים שנשב אתם כהצהרה, אורן, שנשב אתם, נדון במקומות שעדיין לא הסתיימו, שיש השגות, שגם משרד המשפטים פנה למשרד הבריאות, למשל, בנושא תוקף, ועדיין לא קיבלנו תשובות.

גרנר: נעשה את זה, אבל זו הבטחה שלנו כהצהרה – נשב אתם בקול רם וברור, שלא נפרסם עד שלא תהיה להם תמונת מצב מדויקת של הצו.

אמנון כהן: ולמרות שיש לכם את כל הדברים האלה אני אומר שיש לכם כל הזמן אותנו.

אמנון כהן: אם לא הגעתם להסכמות, עד כמה שאפשר, תמיד תוכלו לפנות אלינו ונוכל לעזור.

אמנון כהן: כרגע אני לא דן בצו אלא בתקנות.

אמנון כהן: משרד הבריאות, בבקשה.

זאב פיש: לגבי הקנסות, אני מבקש להזכיר לכל החברים כאן, שיש עוד דיון שעדיין לא הסתיים.

זאב פיש: כרגע זה מופיע, שהקנסות זה רק על הפריטים מתוך ההיתר המזורז, ומוסכם, אני חושב, על כולם, שבשלב הבא, ואני מאוד מקווה שזה יהיה כמה שיותר מהר, יחולו גם על עסקים שהם מעבר למצוין כפריטים בתוך ההיתר המזורז.

זאב פיש: צריך להיות דיון נפרד בנושא.

קריאה: זה חדש לנו לגמרי.

זאב פיש: זה לא חדש בכלל.

זאב פיש: אני מזכיר, כי גלשתם.

אמנון כהן: אנחנו כרגע בתקנות.

ישראלה מני: כרגע אנחנו מדברים על סעיף 20, כי הוא מפתח מהותי בתהליך הזה.

ישראלה מני: אחרי זה יש הסיפור של המפרט האחיד.

ישראלה מני: צריך להבין, ואני חוזרת לצו – אני מסכימה להצעה שאמר היושב-ראש, רק יש לזכור שאם יש פה עסקים שהיו בעבר צמיתות, ואנחנו מורידים אותם לשלוש שנים, המשמעות הבירוקרטית ועלות על אותו עסק היא מהותית מאוד.

ישראלה מני: לפני שאנחנו באים לכזה מהלך אנחנו צריכים להבין שהמדינה התחייבה בתהליך של החמש-שש שנים האחרונות של הרפורמה, לעמוד בחובות שהיא אמורה לעמוד בהם – למשל, להעמיד לכולנו מפרט אחיד.

ישראלה מני: לשם הדיוק, כשאנחנו מדברים על מפרט אחיד אנחנו מדברים על מצב שבו יש הסכמה מלאה בין המשרדים על הדרישות.

ישראלה מני: אין מצב שבו משרד X מדבר אחרת ממשרד Y. המצב הקיים כיום הוא שאתם אומרים לנו: אנחנו, אל"ף, מחריפים את הדרישות, כי בצו אתם תראו שיש החרפה של הדרישות.

אמנון כהן: אני לא מכיר צו.

ישראלה מני: אבל סעיף 20 הוא תמונת ראי של הצו.

ישראלה מני: אז נכון שאמרו שעסקים שהורידו מצמיתות ל-15, אפשר להשאיר אותם צמיתות, אבל יש הרבה מאוד עסקים שהיו צמיתות, והורידו אותם לשלוש או חמש שנים.

ישראלה מני: המשמעות היא עלויות מטורפות על העסק.

ישראלה מני: למשל, יש פה מרכולים, תחנות דלק.

ישראלה מני: אלה דברים מהותיים.

ישראלה מני: ברגע שאנחנו עכשיו מסכימים על הסעיף הספציפי הזה, זה כאילו אנחנו כארגונים כלכליים נתנו הסכמה לתמונת הראי, שזה הצו.

אמנון כהן: מה את מציעה?

קובי בר לב: הבעיה מחריפה, אדוני, כי אין קישור בין פרסום המפרטים האחידים והכניסה לתוקף של התקנות.

קובי בר לב: צו רישוי עסקים אמור להיכנס לתוקף יחד עם התקנות, אבל המפרטים האחידים לא חייבים להיות מפורסמים; לא חייבת להיות הודעה ברשומות, שמכניסה את המפרטים האחידים לתוקף, ואז יוצא מצב שהמגזר העסקי גם קיבל קיצור חריף מאוד בתוקפם של רשיון עסקים מצמיתות לשלוש וחמש שנים ותקופות אחרות, וגם מפרטים אחידים לא מפורסמים, כלומר לא חייבים להיות מפורסמים.

קובי בר לב: אנחנו יכולים לעמוד במצבים כאלה, כשהתקנות האלה יפורסמו.

קובי בר לב: יש לזה כמה סוגים של פתרונות משפטיים, שאפשר לחשוב עליהם.

קובי בר לב: אחד מהם יכול להיות משהו בסגנון שקובע שכניסה לתוקף של התקנות תהיה רק ברגע שהמפרטים האחידים האלה- - -

קריאה: בשום פנים.

קובי בר לב: אופציה אחרת יכולה להיות שבעוד פרק זמן כלשהו הוועדה הזאת תתכנס, ויהיה לה המנדט לדרוש את פרסום המפרטים האחידים, ואם הם לא יפורסמו תוך חצי שנה או תוך שבעה חודשים, תחולת התקנות תידחה לפרק זמן נוסף.

תומר רוזנר: המחוקק קבע שמשרד ממשלתי שלא יעמוד בלוח הזמנים ולא יפרסם מפרט אחיד, לא יוכל לדרוש דרישות כלשהן.

תומר רוזנר: אסור לו לדרוש כלום.

תומר רוזנר: זה מופיע בחוק.

אמנון כהן: הערות, בבקשה.

קובי בר לב: לגבי תקנה 33, לגבי שינוי בעלות במקרה של פטירה, אני רוצה שהוועדה תהיה מודעת להחמרה שיש לעומת הנוסח הנוכחי של התקנות, כי הנוסח הנוכחי קובע - ההצעה מבקשת לקבוע שכדי להעביר בעלות במקרה של פטירה אותו קרוב משפחה, צאצא או בן זוג של מי שנפטר יצטרך להגיש בקשה בתוך 45 יום, והיום אין לו חובה לעשות את זה.

קובי בר לב: זה לא מסוג הדברים שאני מופקד עליהם, אבל אני חושב שהוועדה צריכה להיות ערה לכך, ואם יש צורך להחמיר, לחייב מישהו שנפטר קרוב משפחה שלו, ולחייב אותו תוך 45 יום להגיש בקשה לרשיון עסק או להיתר זמני או להיתר מזורז, על כך המשתמע מזה - אני חושב שזה קצת מוגזם.

אמנון כהן: עסק ממשיך, מישהו נפטר - בנו או אשתו, למה צריך שוב לחדש את הרשיון?

קובי בר לב: היום קבוע בתקנה, שעל אף האמור בתקנה 30, יראו ברשיון כנמשך עד היום שבו היה פג תוקפו.

אמנון כהן: אם יש לו רשיון לשנה או שנתיים, למה לחדש?

גרנר: הרשיון הוא אישי, הוא למהות העסק, ולא ניתן להעברה.

גרנר: הרשיון ניתן לבעל העסק.

אמנון כהן: האדם נפטר, ואשתו רוצה להמשיך את העסק.

גרנר: היא צריכה להוציא בקשה על שמה.

אמנון כהן: כלומר אני צריך שבעל העסק יהיה אצלי רשום.

אמנון כהן: אדם נפטר, אשתו מחליפה אותו, והיא מביאה לך את המכתב תוך 45 יום, ואז אתה בעסק מחליף את השם, או אתה צריך את כל הפצדורה – כיבוי אש, הנהלה, משרד הבריאות, כי היא ממשיכה את העסק.

גרנר: על-פי אותו רשיון שהיא קיבלה, ואז מחליפים לה את השם.

אמנון כהן: רק את השם?

גרנר: כך כתוב.

אמנון כהן: מה כתוב?

אמנון כהן: האשה מחליפה את מי שנפטר, ואתה אומר, שאתה צריך שיהיה כתוב שם בעל העסק, אז אני אומר: לוי משה נפטר, ולוי אילנה ממשיכה.

אמנון כהן: תוך 45 יום הביאה לך, ואתה מחליף את הנייר מלוי משה ללוי אילנה.

אמנון כהן: זהו, או אתה אומר: תעשי סיבוב?

גרנר: אקרא את סעיף 30.

גרנר: היה שינוי בעלות בעסק עקב פטירה של בעל העסק והעברתו לידי בן זוגו,הוריו או צאצאיו של הנפטר – יראו את תוקף הרשיון הקודם או את תוקף ההיתר הזמני או המזורז על אף האמור בתקנה 30 כנמשך עד יום שבו היה פג תוקפו וגו', כלומר אם היה רשיון לחמש שנים ולעשר שנים, או בתום שנה מיום הפטירה, לפי המוקדם, כלומר התוקף יהיה – למשל, אם זה משקאות משכרים, וזה עד שנה פלוס, לצורך העניין, אז מבחינה זו, נמשך עד הסוף, אבל אם התוקף הוא לשלוש או חמש שנים, אז הוא יקבל אוטומטית המשך עד שנה.

אמנון כהן: למה אתה מרע אתו?

גרנר: אני לא מרע.

גרנר: היה אותו דבר.

גרנר: מה שמרע זה הזמן להגשת הבקשה, כלומר קבענו לו"ז של 45.

גרנר: עד היום היה אותו דבר.

גרנר: בגלל שהוספנו את העניין של ההיתר הזמני והמזורז- - -

אמנון כהן: מה היה קודם ומה נהיה עכשיו?

אמנון כהן: מר לוי נפטר, למשל.

אמנון כהן: לפני התקנות האלה, תוך כמה זמן אשתו היתה צריכה להסדיר את הנושא?

קובי בר לב: לא היתה צריכה להסדיר.

קובי בר לב: היו רואים ברשיון של בעלה רשיון כאילו שנה עד שחלפה שנה מיום הפטירה או עד היום שבו הרשיון פג, לפי המוקדם.

קובי בר לב: היום מוצע לחייב אותה, כדי שהיא תוכל ליהנות מההארכה הזאת, כי זה סייג, כי ברירת המחדל היא שהרשיון פוקע עם פטירת הבעלים.

קובי בר לב: כדי שהיא תוכל ליהנות מזה היא חייבת להגיש תוך 45 יום.

אמנון כהן: 60 יום מספיק?

קובי בר לב: לא, היא לא צריכה להגיש בקשה בכלל - יסתפקו בהודעה.

קובי בר לב: למה היא צריכה לעבור את כל התהליך?

אמנון כהן: תל-אביב, בבקשה.

אלחנן משי: אם היום אדם לא מגיש בקשה, קודמו מופיע בכל רישומי העירייה, ואם אדם נפטר, ממשיכים להתכתב אתו.

אלחנן משי: עד שהאדם לא מגיש בקשה אתה גם לא יודע, מי היורש שלוקח את העסק.

אלחנן משי: היום הוא צריך להתייצב מייד ולומר: אני היורש, אני מגיש בקשה, ומאותו רגע יש שנה.

אלחנן משי: פה הקלו – אמרו: נותנים 45 יום להגיע לרשות.

תומר רוזנר: זה לא מספיק.

תומר רוזנר: גם 60 יום זה לא מספיק, כי רק התהליך ברשם הירושות לוקח לפחות שלושה חודשים, כי הוא רוצה צו ירושה.

גרנר: לא צריך צו ירושה.

אמנון כהן: תעודת פטירה.

תומר רוזנר: יש עכשיו עסק, יש לאדם שלושה ילדים.

תומר רוזנר: מי מחליט?

אלחנן משי: לפי החוק, הראשון שמגיע לרשות הרישוי.

אמנון כהן: ואם יש סכסוך בין האחים?

אמנון כהן: יש ארבעה אחים, כל אחד רוצה את העסק.

אמנון כהן: הראשון שמגיע זוכה?

אמנון כהן: זה לא הגיוני.

אלחנן משי: זה עלה לבית המשפט העליון מספר פעמים.

אלחנן משי: רשות הרישוי אינה גורם שמחליט, מי מהאנשים הוא בעל הזכויות.

תומר רוזנר: ברור.

תומר רוזנר: צריך להביא צו ירושה.

אמנון כהן: לא נעשה סכסוכים במשפחות עכשיו, בואו נהיה מציאותיים.

אלחנן משי: המצב כיום לא סביר, שאלמנה מקבלת מכתבים על שם בעלה.

תומר רוזנר: מה זה, הראשון שמגיע?

אמנון כהן: צריך למצוא פתרון.

אלחנן משי: אנחנו הוספנו את זה כדי לעשות סדר.

אלחנן משי: מבחינתי, אני יכול למחוק.

אמנון כהן: מה היה קודם?

אלחנן משי: קודם היה: "שינוי בעלות בעסק עקב פטירה של בעל העסק והעברתו לידי בן זוגו, הוריו או צאצאיו של הנפטר, יראו את תוקף הרשיון הקודם – הוספנו קטע קטן: או את תוקף ההיתר הזמני או המזורז – על אף האמור בתקנה 30 כנמשך עד היום שבו פג תוקפו.

אלחנן משי: ..

אלחנן משי: או בתום שנה מיום הפטירה לפי המוקדם – נקודה.

אלחנן משי: אם תסתכל בחוק עצמו, אין שום מקום שבעל העסק שמגיש בקשה צריך- - -

אמנון כהן: ואם רוצה למכור את העסק?

אמנון כהן: עו"ד המלומד, מה אתה מציע?

קובי בר לב: אני חושב שהתכלית של הסעיף הזה היא תכלית סוציאלית.

קובי בר לב: אני מציע להסתפק – יש פה תקופה שבסופה רשיון העסק הזה פג - או שנה מיום הפטירה, או זה ביום שבו הרשיון פוקע.

קובי בר לב: כל השאלה היא איך אנחנו מביאים לידיעת רשות הרישוי שבעל רשיון העסק נפטר.

אמנון כהן: אבל יש עבירות שנעשות.

אמנון כהן: את מי יאשימו?

אמנון כהן: אדם נפטר - את מי נחייב?

אמנון כהן: הוא עושה עבירות על ימין ועל שמאל, עושה מה שבא לו, כי העסק על שם מישהו שנפטר.

אמנון כהן: בא עם דוחות, מוציא דברים החוצה, העירייה מתלוננת, משרד הבריאות מתלונן, והכול על הנפטר.

אמנון כהן: מה קורה?

קובי בר לב: הפתרון הוא לחייב את מי שנכנס בנעליו.

תומר רוזנר: את מי?

קובי בר לב: לא צריך להיכנס לזה.

קובי בר לב: אפשר להסתפק בהודעה.

חזקיה ישראל: הנכנס יודיע.

לירון אדלר- מינקה: כתוב כאן: היה שינוי בעסק והעברתו.

לירון אדלר- מינקה: "העברתו" זה העברתו כדין לאחד האנשים.

לירון אדלר- מינקה: יכול להיות שמבחינת נהלים, צריך לחדד את זה.

תומר רוזנר: אנחנו נציע שייקבע סדר עדיפויות ברור, שקודם כל בן הזוג, אחר כך הצאצאים בחלקים שווים וכו', ויוכלו להגיע להסכמה אחרת, אבל הם צריכים להציג את זה.

תומר רוזנר: אין דבר כזה, שהראשון שמגיע.

לירון אדלר- מינקה: ואם יש צוואה אחרת?

תומר רוזנר: אי-אפשר להעביר רשיון עסק בצוואה.

עו"ד נתן בביוף: ואם הם גרושים?

לירון אדלר- מינקה: אני לא חושבת שהמקום פה הוא להסדיר ענייני ירושה.

לירון אדלר- מינקה: הפתרון הוא שכשנפטר בעל עסק, מי שהעסק עבר לידיו – תכתבו "כדין", לא משנה – צריך להודיע לרשות הרישוי על הפטירה ועל האדם שעומד בעסק במקום.

אמנון כהן: תוך כמה זמן?

גרנר: 45 יום.

תומר רוזנר: שיהיה ברור שהוא יכול להעביר למישהו אחר אלא רק לבני משפחה.

תומר רוזנר: ננסח בהתאם של העברה כדין.

קובי בר לב: לגבי אגרת השגה, מוצע שגובה אגרת ההשגה יהיה בגובה רשיון העסק.

קובי בר לב: אנחנו חושבים שזה לא- - -

אמנון כהן: כמה כסף זה?

קובי בר לב: 246 שקלים נכון להיום.

אמנון כהן: סביר.

קובי בר לב: אין בזה היגיון.

קובי בר לב: זה יכול להיות מחצית מהגובה.

אמנון כהן: לא.

אמנון כהן: סביר.

אמנון כהן: הלאה.

קובי בר לב: הערה כללית לגבי התוספות לתקנות, אנחנו חושבים שבכל אחת מהתוספות, גם בדוגמה לרשיון העסק, גם בדוגמה להיתר, צריך שיהיה כתוב במפורש שניתן להגיש השגה.

קובי בר לב: זה לא כתוב היום בכל התוספות.

קובי בר לב: זה שינוי טכני.

תומר רוזנר: באילו טפסים אדוני מבקש?

קובי בר לב: בטופס הרשיון, בכל- - -

תומר רוזנר: טופס רשיון זה אחרי שיש רשיון.

קובי בר לב: אז מה?

תומר רוזנר: לא ידוע לי על דבר כזה.

קובי בר לב: אני מקבל רשיון עסק, ולצד רשיון העסק אני מקבל תנאים נוספים ברשיון עסק.

קובי בר לב: רשיון העסק שלי תקף, ואני עדיין יכול להגיש השגה על התנאים.

אמנון כהן: לפעם הבאה.

קובי בר לב: לאותה פעם.

קובי בר לב: יש לי רשיון עסק.

גרנר: מצד אחד אתה אומר שיש ממשל זמין, יש עמדת עיון.

אמנון כהן: מותר לו לשאול.

אמנון כהן: עוד הערות?

אמנון כהן: בבקשה.

אורן הרמבם: אני חושב שהמגזר העסקי עדיין לא קיבל מענה לשתי הבעיות העיקריות שלו, ולמרות ההצהרה של אשר לגבי שיתוף הפעולה עם הארגונים הכלכליים, לגבי הנוסח של הצו ולגבי הקיום של המפרטים.

אמנון כהן: צו – אני מבקש שתעברו על מה שפורסם, כי בחיים לא הייתם מקבלים את זה.

אמנון כהן: בחיים לא פורסם צו לפני.

אמנון כהן: כרגע פורסם צו, לבקשתנו, ואני מודה לכם על כך.

אמנון כהן: תתייחס, לפני שיתפרסם הצו הסופי.

אמנון כהן: אם עדיין אתם חושבים שאתם נפגעים, תוכלו לפנות אלינו, ליועץ המשפטי שלנו, אליי.

אמנון כהן: אם צריך דיון, נחשוב מה לעשות, נדבר עם שר הפנים.

אורן הרמבם: אני מודה לאדוני על ההצעה הזאת, אני חושב שזאת הצעה חשובה, אבל במקביל להצעה, שמתייחסת לצו, אנחנו מבקשים שגם בנושא המפרטים האחידים, אם אנחנו מתקרבים לתום התקופה של תשעת החודשים בין פרסום התקנות לבין כניסתן לתוקף, ואין לנו עדיין מפרטים אחידים, אנחנו מבקשים שאדוני יכנס את הוועדה כדי למנוע מצב שבו- - -

גרנר: מוסכם עלינו, שאם אנחנו מתקרבים ולא פורסמו - לעשות פה ישיבה.

אמנון כהן: מסוכם.

אמנון כהן: בבקשה.

ליאורה עופרי: לגבי תיקון תקנה 29(3), כאשר רשות הרישוי מחליטה בבקשה שהמשרד להגנת הסביבה או כל משרד אחר נותן אישור, אנחנו צריכים לדעת, אם היא מחליטה בסופו של דבר לתת לו אישור, או היא מסרבת.

ליאורה עופרי: הם מוחקים את ההחלטה בבקשה.

ליאורה עופרי: צריך להשאיר את זה ואת הסיפא, כלומר שהיא תיתן את ההחלטה בבקשה בתוך 14 ימים, ואם היא החליטה לתת רשיון או היתר, יצורפו הרשיון או ההיתר.

ליאורה עופרי: אותו תיקון שמוסכם על משרד הפנים גם לתקנה 8ז.

אמנון כהן: למה אתם צריכים לדעת?

ליאורה עופרי: לצורכי אכיפה.

ליאורה עופרי: המשרד להגנת הסביבה, כשהוא עושה את האכיפה, הוא צריך לדעת, אם יש לעסק רשיון או לא, שכאשר הוא מגיע לעסק, הוא צריך לדעת, אם הוא מחזיק ברשיון או לא, אם הוא קיבל את הרשיון או לא.

אמנון כהן: אם עושים אכיפה בשלטון המקומי?

ליאורה עופרי: ודאי.

אמנון כהן: אמרתם שלא.

ליאורה עופרי: לא מבתי עסק אבל כן בתחנות מעבר.

ליאורה עופרי: אני מדברת על כל העסקים טעוני אישור שלנו, אנחנו עושים - - - אבל אם הרציונל הזה מתקבל על-ידי הוועדה, הוא אמור להיכנס גם לתקנה 8ז.

ליאורה עופרי: זה אותו תיקון עם אותה הצעה לתיקון מבחינת המהות, לכן זה גם צריך להיכנס לתקנה 8ז.

גילי צימנד: זה להודיע לנותן האישור בדבר ההחלטה שלהם, אם הם נתנו רשיון.

תומר רוזנר: אני אסביר.

תומר רוזנר: המצב הוא מאוד פשוט: המצב הנוכחי הוא שרשות הרישוי, שמחליטה על רשיון היתר זמני או כל החלטה אחרת, היא צריכה להעביר אותה לנותן האישור, בין אם היא החלטה חיובית, בין אם שלילית.

תומר רוזנר: ההצעה היתה שתועבר רק החלטה חיובית ולא שלילית.

תומר רוזנר: מבקשים פה להחזיר את המצב לקדמותו, שרשות הרישוי תודיע על החלטתה, בין אם היא חיובית, בין אם היא שלילית.

תומר רוזנר: בכפוף להחלטת יושב-ראש הוועדה, אני חושב שההערה היא מוצדקת.

ליאורה עופרי: אז ההערה שלכם לתקנה 24- - -

תומר רוזנר: לכן התיקונים האלה, אם יתקבלו על-ידי יושב-ראש הוועדה, הם יהיו בתקנות 8ז, 24ח ו-29ה.

קובי בר לב: האם הכוונה היא לכל בקשה לרשיון עסק, להעביר לנותן האישור- - - המשרד להגנת הסביבה?

תומר רוזנר: לא אתה.

תומר רוזנר: אנחנו מדברים על ההחלטה בבקשה.

תומר רוזנר: זה המצב הקיים.

גרנר: אני רוצה לשמוע את עמדת העיריות.

אלחנן משי: הבקשה שלה מטילה עלינו עומס עצום.

תומר רוזנר: אבל זה המצב היום.

אלחנן משי: אף אחד לא מבצע אותו.

תומר רוזנר: חמור מאוד.

אלחנן משי: הפער בין מה שהחוק דורש מהרשויות לבין מה שיש בשטח הוא ענק בגלל תוספת הטופסיאדה הזאת.

אלחנן משי: זה מכניס את התהליך הזה למצב שהוא לעולם לא ייגמר, כי נאמר שכיבוי אש נותן סירוב, ויום אחרי זה הוא אישר.

אלחנן משי: עד שהצליחו לנתק, שכל גורם אחראי על עצמו ולא מערב את השני, יהיה פה שוב – המשטרה תגיד: הודעתם לי שיש סירוב, והיא לא לבד – יש חמישה נותני אישור, וכל הזמן צריך להודיע לכולם באלפי הודעות: הוא אישר, הוא סירב.

תומר רוזנר: לא נכון.

תומר רוזנר: ממש לא רלוונטי.

אמנון כהן: אמרת דבר חשוב, אבל אולי זה לא הכיוון.

תומר רוזנר: אתה לא צריך להודיע למשרד להגנת הסביבה, אם כיבוי אש נתן אישור או לא; אתה צריך להודעי למשרד להגנת הסביבה את ההחלטה שלך: נתת אישור או לא נתת אישור.

אלחנן משי: בתהליך הרישוי הדרך אחד הגורמים אומר שלא עשו את הדרישות שלו, והדרך היחידה שלו לדחוף אותו, לתת סירוב.

אלחנן משי: אחרי יומיים הוא מתקן את הדברים.

אלחנן משי: זה תהליך שלוקח זמן.

אלחנן משי: אם ניכנס לדבר כזה, זה עשרות פניות והודעות על אותו עסק, שנאבד את השליטה.

אלחנן משי: אני מציע להודיע להם על רשיון – ודאי.

אלחנן משי: עד שלא הודענו על רשיון - אין רשיון.

ליאורה עופרי: סירוב כן תודיע לי?

אלחנן משי: סירוב שלך?

ליאורה עופרי: לא, בקשה לרשיון.

אלחנן משי: אנחנו לא מוציאים סירוב מעצמנו.

תומר רוזנר: מה זאת אומרת?

תומר רוזנר: נאמר שהגישו לך בקשה לקיוסק ליד בית ספר, והוא מוכר דברים שליליים.

תומר רוזנר: כל נותני האישור נתנו את אישורם, ואתה לא רוצה לתת רשיון, כי המדיניות של ראש העיר היא לא לתת רשיון כזה במקום הזה.

תומר רוזנר: אתה לא נותן סירוב?

אלחנן משי: החוק מפורש: אני את החלטותיי חייב לתת תוך 21 יום, ורק אז להעביר את זה.

אלחנן משי: החוק לא מרשה לי לתת הליך רישוי שלם, ואז לומר: ראש העיר לא מרשה.

אלחנן משי: החוק קובע שאני כרשות רישוי חייב בתחילת התהליך, תוך 21, ואם אני לא רוצה לתת, אני מודיע להם שאני לא מאשר.

אלחנן משי: כך כתוב בחוק.

תומר רוזנר: הם רוצים שתגיד להם שהודעת להם, שלא מאשרים.

גילי צימנד: נאמר שאנחנו עכשיו צריכים לעדכן תנאים לתחנות תדלוק.

אמנון כהן: תדברי על קיוסק.

אמנון כהן: בגלל התדלוק אני צריך לסבך את הקיוסק הקטן הזה.

אמנון כהן: זה אמנם רישוי עסקים, אבל זה בכל הענף.

גילי צימנד: אז אתן דוגמה אחרת.

גילי צימנד: למרכולים צריכים לעדכן תנאים.

אמנון כהן: משאירים את המצב הקיים.

אמנון כהן: הלאה.

אמנון כהן: עוד הערות?

ישראלה מני: לגבי המפרטים האחידים, מה שהצעתם לנו זה שאם בעוד מספר חודשים לא יהיו מפרטים אחידים בתקופה של תשעת החודשים של התקנות, הרי הוועדה תתכנס שוב ותדחה את התקנות.

ישראלה מני: לוועדה אין סמכות לדחות את התוקף של התקנות.

אמנון כהן: בדרך כלל ההליך הוא שהם חייבים לעמוד בלוח הזמנים, אבל לפעמים יש אילוצים שלא עומדים בהם, ולפעמים הם גולשים, ולפעמים חוזרים לוועדה ומבקשים – השר מבקש: התקנו תקנות, ואני מבקש להאריך אותם לעוד חודש-חודשיים, כי עבודת המטה לא הסתיימה או עדיין יש דיונים בין הגורמים.

אמנון כהן: ברגע שאישרתי, זה יצא מהוועדה, ואין לי שום כלי לעצור – רק שר.

ישראלה מני: פה שורש הבעיה, שאם נגיע לעוד תשעה חודשים, לא יהיו מפרטים אחידים, יהיו מפרטים שונים- - -

אמנון כהן: לא יהיה שום דבר כל עוד לא יהיו מפרטים אחידים.

אמנון כהן: מה שהיה עד היום ימשיך להיות, כל עוד לא יהיו מפרטים אחידים.

אמנון כהן: עוד הערות לנושא התקנות שהקראנו?

לירון אדלר- מינקה: אני רוצה להשיב לטענת המפרטים האחידים.

לירון אדלר- מינקה: הנושא הזה של החשש שבו התקנות ייכנסו לתוקף ביל שהסתיימו כל המפרטים האחידים, הגיע אלינו גם כשאלה, גם בעקבות הדיונים הקודמים וגם אחר כך, ואנחנו העלינו את השאלה הזאת בפני המשנה ליועץ המשפטי לממשלה, מייק בלס.

לירון אדלר- מינקה: העמדה שלנו בנושא הזה היא לא לגמרי כמו שתומר אמר.

לירון אדלר- מינקה: העניין הוא שאנחנו עוברים ממשטר של עד היום נתנו תנאים ספציפיים ברשיון עסק למשטר שבו יש מפרטים אחידים.

לירון אדלר- מינקה: זה שינוי משמעותי, ומצריך הרבה עבודה של כל הגורמים.

לירון אדלר- מינקה: אנחנו לא יכולים להתעלם ממצב שמשרדים יעשו את כל המאמצים ויהיו בסדר, אבל יהיה כוח עליון או מקרים חריגים, או יכול להיות מצב שבו משרד לא יצליח לפרסם את המפרט, ותקנות יצטרכו להיכנס לתוקף.

לירון אדלר- מינקה: למשל, משרד עשה הכול ופרסם את המפרט, אבל הוגש בג"ץ נגד המפרט, או שני משרדים, יש ביניהם מחלוקת עמוקה, שבאופן אמיתי קשה להכריע בה.

לירון אדלר- מינקה: יכולים להיות מקרים שבהם התקנות תיכנסנה לתוקף, ויהיה חסר מפרט של סוג עסק אחד.

לירון אדלר- מינקה: אנחנו חושבים שגם לפי לשון החוק וגם לפי תכלית החוק, שנועדה להגן על שלום הציבור ובטיחותו, ולאפשר לעסקים חדשים להיפתח, אנחנו חייבים לפרש את הוראות החוק הקיים בדרך הזאת, שבמקרים המתאימים, כשהמפרט לא פורסם, אותו נותן אישור יוכל להמשיך לתת תנאים ברשיון, כפי שעשה עד היום, על-פי ההוראה של 7א לחוק ו-7ג(1) לחוק.

לירון אדלר- מינקה: אנחנו לא יכולים לחיות במצב שיש בו ואקום.

לירון אדלר- מינקה: לכן ברור לנו, כל המשרדים חייבים לעמוד בזמן שנקצוב להם, ולצורך זה הם מציעים פה לקבוע בתקנה שעוד לא הקראנו אותה, שיצטרכו לדווח על העניין למשרד הפנים, אפשר גם, אם אתם רוצים, שיצטרכו גם לדווח לכנסת – זה בסדר.

לירון אדלר- מינקה: משרד הפנים מציע להאריך את הזמן לכתיבת המפרטים, לתת עוד זמן לדיון בהערות הציבור, לתת עוד זמן לפרסום המפרטים, ולו רק בגלל המקרים הבודדים.

לירון אדלר- מינקה: אנחנו לא רוצים להשאיר ואקום.

לירון אדלר- מינקה: מצד שני, ההצעה של בעלי העסקים, להתנות את כל כניסת התקנות לתוקף בכניסתם לתוקף של כל המפרטים, תיצור מצב שלא נהיה עם רפורמה, כי אפילו משרד אחד- - -

ישראלה מני: זאת לא רפורמה.

לירון אדלר- מינקה: אם הוועדה רוצה ללכת לקביעה, שלפיה עד שאין לי כל הפרטים- - -

אמנון כהן: תתחילו לעבוד.

אמנון כהן: אין ואקום, ולא מטילים גזירה שהציבור לא יכול לעמוד בה.

אמנון כהן: גם אין מצב שתפרסמו את התקנות עכשיו, והמפרטים האחידים לא נכנסו, אף אחד לא יודע, אפילו אחד מהם.

אמנון כהן: או עובדים או לא עובדים.

לירון אדלר- מינקה: עובדים, אבל יש מקרים כאלה.

אמנון כהן: תחזרו לוועדה, ואנחנו נחליט.

לירון אדלר- מינקה: אנחנו חושבים שאמירה, שלפיה תקנות ייכנסו לתוקף רק כשיהיו כל המפרטים, פירושה קבירת הרפורמה.

לירון אדלר- מינקה: אנחנו חושבים שאמירה אחרת, שלנו, שלפיה התקנות ייכנסו לתוקף, ויהיו מפרטים אחידים לפחות לגבי מרבית המשרדים, כי הרי עסקים פשוטים – המפרטים יפורסמו, רוב העסקים – המפרטים יפורסמו, אבל יהיו לנו כמה חללים שבהם אנחנו לא יכולים להשאיר ואקום.

אמנון כהן: איך הוא יתגונן?

אמנון כהן: יש תקנות חדשות, לא פירטתם את המפרט האחיד.

אמנון כהן: לגבי אותם עסקים או פלח מסוים של עסקים, שלגביהם המפרט האחיד לא יצא לדרך, אנחנו נכתוב שימשיך להתנהל לפי התקנות הישנות.

קריאה: כולל צמיתות.

אמנון כהן: למה לערבב?

אמנון כהן: לא מערבבים בשר וחלב.

אמנון כהן: אני מחדד: אנחנו רוצים שתהיה אחידות, שהרפורמה הזאת תיכנס לתוקף, ואנחנו אומרים שכשיהיה מפרט, יהיו תקנות.

אמנון כהן: את אומרת בצדק, שיכול להיות שיהיה מצב, שבפלח מסוים של עסקים עדיין הבירורים לא נגמרו, ואם אגיד שכל המפרטים האחידים ייכנסו – רק אז, זה יכול להיתקע.

אמנון כהן: לא רוצים להגיע לזה.

אמנון כהן: נעשה כך: בדעתי כמחוקק, אני חייב לתת יציבות לשוק ולעסקים.

אמנון כהן: אני צריך לומר: אין מפרט – אין תקנות.

אמנון כהן: אבל אני מבין.

אמנון כהן: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה, אבל צריכים להתחשב גם בעסקים.

אמנון כהן: אם מסיבה כלשהי – הידיינות, כוח עליון, בחירות, קרה מצב שבפלח מסוים של אוכלוסייה או של עסקים המפרט הטכני לא הסתיים, ימשיכו להתנהל במסלול הישן.

ישראלה מני: זה מעמיד אותנו בסכנה.

לירון אדלר- מינקה: זה לא מעמיד אתכם בשום סכנה.

לירון אדלר- מינקה: המפרט נותן שקיפות.

תומר רוזנר: מה שיושב-ראש הוועדה מבקש להחליט, מבחינת הניסוח המשפטי של הדברים, הוא שהתקנות ייכנסו לתוקף לגבי סוג שמופיע בכל פרט מפרטי הצו באותו מועד שבו כל המפרטים האחידים לגבי אותו סוג עסק יושלמו, והודעה על כך תפורסם ברשומות.

אמנון כהן: יפה.

לירון אדלר- מינקה: אני חושבת שאמירה לגבי כל התקנות יכולה אולי להיות קצת בעייתית, ואולי כדאי לבדוק את זה, ואולי כדאי לכתוב, שאם היה סוג עסקים מסוים, שלגביו לא פורסם מפרט, אפשר יהיה להמשיך לדרוש תנאים ברשיון ללא הפרסום במפרט.

תומר רוזנר: זה לא חוקי.

לירון אדלר- מינקה: אני פוחדת ממצב שבו יהיה לנו בלגאן גדול, כי יהיו לנו חלק מהתקנות שחלות לגבי חלק מהעסקים, חלק מהתקנות שלא חלות לגבי חלק מהעסקים.

אמנון כהן: ברגע שתרגישי שיש תקלות, תבקשי מוועדת הפנים והגנת הסביבה, שנאריך לכם את התקנות בחודש-חודשיים, ואז ייכנסו לתוקף, כי אתם חוששים.

אמנון כהן: אני אתכם, ואנחנו מתכנסים.

אמנון כהן: לא יהיה אני - מישהו אחר.

אמנון כהן: אני רוצה שתתחילו לעבוד, שכל מפרט ייכנס, והתקנות יפורסמו.

אמנון כהן: אם יש פלח מסוים בעסקים שלא קיבל מענה עדיין, ימשיך להתנהל בדרך הקודמת שהיתה.

אמנון כהן: לכשיגמרו את המפרט הטכני, את אומרת: זה חל גם עליכם.

אמנון כהן: מה הבעיה?

אמנון כהן: אין פה אפשרות אחרת.

לירון אדלר- מינקה: אם זה כך, עדיף להשאיר את זה בלי תקנה כתובה.

גרנר: מה שקראת דווקא יוצר בעיה מהותית.

גרנר: זה כאילו התניה של המפרטים בתקנות.

גרנר: מבחינתי, דווקא כתיבת המפרטים תלויה בזה שהתקנות יעברו ולא ההפך.

אמנון כהן: מה קשור תקנות, אם ייכנסו לתוקף ואין מפרט טכני?

אמנון כהן: מה זה עוזר?

גרנר: בדיוק.

גרנר: אתה סיכמת בתחילת דבריך דבר שהסכמנו אותו - שאנחנו לקראת הסיום נתכנס, ונראה אילו מפרטים יש, ועל סמך זה נבדוק, אם נאריך או לא.

גרנר: הרי אם קבענו תשעה חודשים היום, שהמפרטים אומרים להיכנס לתוקף- - -

אמנון כהן: חודש לפני כן אנחנו עושים פה דיון, ואתה אומר לי: ארבעה מפרטים עדיין לא הושלמו.

אמנון כהן: אז תוכל לקבל החלטה- - -

תומר רוזנר: לא, אין לו סמכות.

אמנון כהן: ואם לא תבוא אליי?

אמנון כהן: אתה לא בא אליי.

גרנר: לכן קבענו מדרגים, שכל חודשיים מדווחים לנו.

גרנר: זה חלק מביצוע מעקב.

גרנר: לכן הסיכום שלך הוא בעייתי.

אמנון כהן: אבל איך אתה יכול לתת להם אחריות, כשאין מפרט?

גרנר: אני מוכן להאריך כבר היום לשנה, לגבי עניין המפרטים.

ישראלה מני: אבל אם לא יהיו גם עוד שנה?

גרנר: עוד שנתיים, עוד שלוש, עוד חמש – אין לזה סוף.

אמנון כהן: סיכמנו.

אמנון כהן: סעיף 36.

גילי צימנד: אני לא בטוחה שהבנו.

גילי צימנד: אפשר לקבל הבהרה?

אמנון כהן: אומר בסוף.

אמנון כהן: עכשיו סעיף 36.

שמרית גרמה רייכברד: תחילה.

שמרית גרמה רייכברד: 36.

שמרית גרמה רייכברד: תחילתן של תקנות אלה 9 חודשים מיום פרסומן.

שמרית גרמה רייכברד: מפרט ראשון.

שמרית גרמה רייכברד: 37.

שמרית גרמה רייכברד: (א) בתוך 3 חודשים מיום פרסום תקנות אלה נותני האישור יפרסמו להערות הציבור טיוטה של המפרט האחיד באינטרנט, בפורטל השירותים והמידע של ממשלת ישראל "ממשל זמין" (להלן – הפורטל הממשלתי.

שמרית גרמה רייכברד: שר הפנים יפרסם הודעה על פרסום הטיוטה בשני עיתונים יומיים בעלי תפוצה רחבה בשפה העברית ובעיתון יומי או עיתון המתפרסם מדי שבוע לפחות בעל תפוצה רחבה היוצא לאור בישראל בשפה הערבית; בהודעה יצוינו הדרכים לעיון בטיוטה ואופן הגשת הערות בכתב לטיוטה לנותני האישור בתוך 45 ימים ממועד פרסומה.

שמרית גרמה רייכברד: נותני האישור ידונו בהערות שיקבלו בתוך 120 ימים מתום התקופה למתן הערות, ואם יראו כך לנכון, ישנו את נוסח הטיוטה של המפרט האחיד שפרסמו.

שמרית גרמה רייכברד: התקבלה הערה על אי-התאמה בין דרישות המפרט האחיד מטעם נותני אישור שונים, יכריעו בה נותני האישור הנוגעים בעניין בהסכמה בתוך חודש ממועד קבלתה; לא הגיעו נותני האישור להסכמה, תובא המחלוקת לדיון בישיבה הקרובה של הוועדה הבין-משרדית לענייני רישוי עסקים, שמינה שר הפנים לפי החלטת הממשלה מס' 5108 מיום י' בתמוז התשנ"ט (24 ביוני 1999), אשר תעביר את המלצתה לנותני האישור; לא הגיעו נותני האישור להסכמה בתוך שבוע, תובא המחלוקת להכרעת היועץ המשפטי לממשלה בשאלה משפטית או להכרעת הממשלה בשאלה אחרת, אשר יכריעו בה בתוך חודש.

שמרית גרמה רייכברד: בתום התקופה האמורה בתקנת משנה (ג), יפרסמו נותני האישור את המפרט האחיד בפורטל הממשלתי ויפרסמו הודעה ברשומות על דבר פרסומו שם ועל מועד תחילתן של הוראותיו; שר הפנים יפרסם הודעה על פרסום המפרט האחיד בעיתונים כאמור בתקנת משנה (ב).

שמרית גרמה רייכברד: נותני האישור ידווחו לשר הפנים בכתב אחת לחודשיים החל מתום שלושה חודשים מיום פרסום תקנות אלה ועד יום התחילה על הפעולות שנקטו ליישום תקנה זו.

אמנון כהן: הערות.

פנינה בן-דוד: לגבי סעיף 36ב, נקבע שיש עסקים כמו המלונות, שהם מרובי פרטי רישוי, מרובי גורמי אישור, ואם נקבל הכול יחד, וצריך לקרוא הכול יחד ולהגיב על הכול יחד, אני מבקשת להאריך את זה ל-60 יום במקום 45 יום.

גרנר: אני חושב שאפשר 60, אבל בסעיף א כתבנו:

גרנר: בתוך שלושה חודשים, ואני רוצה: ארבעה חודשים, ובסעיף ג: 180 במקום 120, וגם לשנות את מועד התחילה ל-12 חודש.

עו"ד נתן בביוף: יכול להיות שהכול יהיה בסדר.

אמנון כהן: ואם לא יהיה בסדר?

עו"ד נתן בביוף: אז לשר הפנים יש סמכות לחזור לוועדה.

אמנון כהן: שר הפנים עסוק במיליון דברים.

אמנון כהן: ההצעה שהצעת מצוינת.

אמנון כהן: תשתדל להתכנס, לעשות את המפרטים האחידים.

אמנון כהן: בבקשה.

נעמי היימן רייש: לגבי סעיף קטן (ו), דיווח על התקדמות המפרטים, אנחנו מבקשים שהדיווח שיהיה על התקדמות המפרטים יהיה בתפוצה יותר רחבה, כלומר שנוכל להיות מודעים – אנחנו רוצים שזה יהיה מעוגן איפשהו.

אמנון כהן: איך זה עובד היום?

גרנר: הם חברים אצלי בוועדה הבין-משרדית.

אמנון כהן: את לא מסתדרת עם אשר?

נעמי היימן רייש: אני מסתדרת אתו מצוין, אבל אנחנו לא לנצח בשום מקום.

תומר רוזנר: הדיווח יהיה לוועדה הבין-משרדית.

נעמי היימן רייש: תודה.

אמנון כהן: יישר כוח, נעמי.

אמנון כהן: בבקשה.

ליאורה עופרי: כאשר בתקנת משנה (ג) יהיה כתוב: 180 יום, כתוב בתקנת משנה (ה): בתום התקופה האמורה – כלומר בתום ה-180 יום – אז יפרסמו נותני האישור את המפרט האחיד.

ליאורה עופרי: כאשר בתקנת משנה (ד) מדובר בניסיון להכריע על אי-התאמה, יש לי חשש שזה יגלוש קצת.

ליאורה עופרי: לא בטוח שנספיק להגיע להסכמות, ודאי אם נצטרך להגיע עד הממשלה.

ליאורה עופרי: צריך לקחת את זה בחשבון, שזה יכול לא לגמרי להתאים מבחינת המועדים.

אמנון כהן: נתנו 12 חודשים במקום 9 חודשים.

לירון אדלר- מינקה: אולי כדאי לכתוב ב-(ה): במקום התקופה האמורה בתקנת משנה (ג), כדי שלא יהיה מצב שמשהו במחלוקת, יצטרכו לפרסם.

לירון אדלר- מינקה: זו הכוונה של ליאורה.

גרנר: אז (ג) ו-(ד).

אמנון כהן: טוב.

אמנון כהן: בבקשה.

לירון אדלר- מינקה: לגבי הצעתו של היושב-ראש, בתקנות יש כל מיני הסדרים.

אמנון כהן: ב-11:00 אני חייב לסיים.

אמנון כהן: בכוונתי לסיים, לכן אני מבקש להזדרז.

לירון אדלר- מינקה: אני לא חושבת שיהיה נכון, אם יש סוג עסק שלגביו לא נקבע מפרט אחיד, לומר שכל התקנות לא נכנסות לתוקף לגבי אותו סוג עסק, אלא יהיה נכון להגיד: לגבי אותו סוג עסק אפשר יהיה להמשיך לדרוש תנאים ברשיון, כפי שנעשה עד היום.

לירון אדלר- מינקה: שאר התקנות כן יהיו בתוקף לגבי אותו סוג עסק, כי יש פה כל מיני שינויים.

לירון אדלר- מינקה: אמירה אחרת יכולה ליצור מצב של בלבול, מה מתוך התקנות כן חל ולא חל, אילו עסקים כן ואילו עסקים לא.

אמנון כהן: אני מבקש שאת המפרט הטכני תפרסמו מיידית, והכול יהיה בסדר.

לירון אדלר- מינקה: נעשה את זה, אבל יש מצבים שלא בשליטתנו.

אמנון כהן: אני מבקש שבמצבים שלא יהיו בשליטה, יש לכם האופציה לבקש מהשר שיבוא אלינו, ונדחה, נעשה, אבל אני צריך לתת בשורה לציבור.

אמנון כהן: לעסקים לומר: נהיה – אל"ף, ולא נהיה - ממשיך רגיל.

לירון אדלר- מינקה: לגבי סעיפים 7 ו-8, יש אפשרות לפי החוק לנותני אישור, זה נקרא רישוי ללא אישור, שאת הבקשה לרשיון לא צריך להעביר לנותני האישור, אבל לפי החוק, גם בקשה לרשיון שלא צריך להעביר לנותני האישור, עדיין לנותני האישור יש סמכות לקבוע תנאים, והם יקבעו את התנאים האלה במפרט.

לירון אדלר- מינקה: אנחנו רצינו לקבוע בסעיף 8, אני חושבת, הוראה – אין לנו מחלוקת מהותית, רק על הנוסח – באופן מהותי, אנחנו רוצים לקבוע בתקנות שרשות הרישוי, שעומדת במצב כזה, שהיא לא צריכה להעביר את הרשיון לנותן אישור, אבל יש תנאים של נותן אישור, שיראו את הרשיון כאילו הותנה גם בתנאים של נותני האישור, שפורסמו במפרט האחיד.

תומר רוזנר: יש לנו נוסח מוצע.

גלעד ארדן: הנוסח שהצענו מופיע בעמ' 6, בתקנת משנה (ג), בסופה יבוא: ובלבד שתתנה את הרשיון או ההיתר הזמני בתנאים שקבע נותן אישור כאמור בתקנה 6ג, לעניין עסקים מסוגו.

גרנר: והנוסח שאנחנו רוצים- - -

אמנון כהן: אתם לא מתואמים עם משרד המשפטים?

גרנר: אנחנו מתואמים.

גרנר: אתה יודע מה?

גרנר: מקובל.

זאב פיש: תחזור, בבקשה.

גרנר: מרכול ללא עיבוד מזון, אתם בפלוס בסוגריים.

גרנר: המפרט יחייב דרך הרשות המקומית – במקום שזה יגיע אליכם, זה מגיע לבעל העסק, וזה מחייב את בעל העסק לעמוד במפרט.

גרנר: זו הכוונה בתוספת כדי להכניס את אלה שנמצאים בסוגריים.

גרנר: זה לטובת נותני האישור וטובתם.

שמרית גרמה רייכברד: בתקנה יש התאמה שהוסכמה על כולם, אז להקריא אותה.

אמנון כהן: אני מסמיך את הייעוץ המשפטי של הוועדה, אם יהיו ניסוחים כאלה ואחרים, שרוצים לעשות – תעשו.

גרנר: זה מוסכם.

אמנון כהן: בסדר.

אמנון כהן: אבל אני רוצה לחדד לגבי מה שאמרתי על המפרט האחיד והתקנות – אני רוצה שתגיד מה יהיה כתוב.

תומר רוזנר: תקרא את 6ג, בבקשה.

תומר רוזנר: רק לפרוטוקול – הסיכום שיושב-ראש הוועדה ביקש לגבי עסקים שלגביהם לא יפורסם המפרט האחיד, אותם עסקים שלא יפורסם לגביהם המפרט האחיד בתום התקופה שנקבעה, התקנות לא ייכנסו לגביהם לתוקף.

תומר רוזנר: אותם עסקים – יחולו לגביהם הישנות.

תומר רוזנר: כשייגמרו המפרטים האחידים לגבי אותם עסקים, יפרסם שר הפנים הודעה ברשומות לגבי אותם סוגי עסקים, שהתקנות נכנסות לתוקף.

אמנון כהן: יש לכם כלי.

אמנון כהן: אם אתם רוצים לעשות הכול, בואו לוועדה.

גרנר: 6(ג).

גרנר: - - - עסק נושא הבקשה עם העסקים שנקבעו בצו כטעוני רישוי ללא אישור כאמור בסעיף 2ב בו, פטורה רשות הרישוי להעביר את הבקשה עם מצורפיה לנותן האישור, אם נותן האישור ביקש שלא יועברו, אך תודיע לו על הגשתה במועדים שנקבעו בתקנות משנה (א), (ב).

גרנר: זה מוסכם על כולם.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: אני מעמיד להצבעה את תקנות רישוי עסקים (הוראות כלליות)(תיקון).

אמנון כהן: כפי שהידיינו וסיכמנו ושינינו, כל התיקונים, ואני מסמיך את הייעוץ המשפטי של הוועדה, אם יש עדיין בעיות ניסוח, ואם עדיין יהיה משהו מהותי, תחזרו אליי לוועדה.

אמנון כהן: מי בעד?

אמנון כהן: הצבעה בעד – פה אחד אושר.

אמנון כהן: אושר פה אחד.

אמנון כהן: התקנות אושרו, נכנסים לעבודה.

אמנון כהן: כל החוק של רישוי עסקים ייכנס.

אמנון כהן: בשורה לעם ישראל.

אמנון כהן: אני מקווה שזה יהיה בשורה אמיתית ולא יקשה, וכל עסק ביום אחד, באתר אחד, יכול לפתוח, להגיש את הבקשה, ולפתוח את העסק, וגם יהיו הרבה מסים למדינת ישראל מאותם עסקים.

אמנון כהן: יישר כוח לכל אלה העוסקים במלאכה.

אמנון כהן: תודה רבה, הישיבה נעולה.