ועדת החקירה הפרלמנטרית בנושא העסקת עובדים ערבים בשירות הציבורי, כנסת 18, פרוטוקול מספר 27, 2012-05-07 14:30

אחמד טיבי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת האחרונה, כנראה, בקדנציה ה-18.

אחמד טיבי: הפגישה תהיה בהשתתפות הממונה על אגף התקציבים מר גל הרשקוביץ ונציב שירות המדינה.

אחמד טיבי: ברוכים הבאים לכל האורחים.

אחמד טיבי: היו קשיים לראש אגף תקציבים להגיע בפעם הקודמת, אני שמח שהצלחת להגיע היום אף על פי שהיום הוא לא יום שגרתי בחייה של הכנסת.

אחמד טיבי: אגף התקציבים הוא גוף מרכזי בהתוויית המדיניות החברתית-כלכלית במרבית מדינות המערב.

אחמד טיבי: בישראל הדבר בולט במיוחד בשל היעדר גופי תכנון מרכזיים בעלי השפעה, במיוחד בתחומי החברה, המהווים גורמים מאזנים מחד, ובשל התופעה של תקציב דו שנתי המגביר ההשפעה לטווחים ארוכים יותר, מאידך.

אחמד טיבי: אזרחי ישראל הערבים חיים במציאות של אפליה כמעט בכל תחומי החיים, המתבטאת ביחס מתנכר של החברה והמדינה כלפיהם במישורים רבים.

אחמד טיבי: אחד המישורים העיקריים, אם לא העיקרי שבהם, הוא הקצאת תקציבים ומשאבים המצוי באחריות אגף התקציבים.

אחמד טיבי: לדלות התקציבים המופנים למיעוט הערבי השלכה ישירה, מפלה ומזיקה למיצובם החברתי-כלכלי של האזרחים הערבים בתחתית המדרג הסוציו-אקונומי.

אחמד טיבי: מיצובו הנמוך של המיעוט הערבי אינו פוגע רק בו, אלא הגיע לממדים הפוגעים במיצוב החברתי-כלכלי של החברה והמדינה כולה בהשוואה למדינות שלהן היא מבקשת להשתוות.

אחמד טיבי: אחד התחומים המרכזיים הוא תחום התעסוקה.

אחמד טיבי: מוסכם על הרוב כי הגברת השתתפות המיעוט הערבי בכוח העבודה מהווה תנאי יסודי להגברת הצמיחה במשק.

אחמד טיבי: בניגוד למגזרים אחרים המיעוט הערבי, גברים כנשים, רוצה – אני חוזר – רוצה, להשתתף בכוח העבודה.

אחמד טיבי: גם אם לא יוקצה לו מידית ובלעדית קומץ המשרות הבכירות ביותר שלהן זכאי בתוקף עקרון הייצוג ההולם הוא רוצה להצטרף לכוח העבודה ברמה התואמת את כישוריו המקצועיים ההולכים ומתפתחים.

אחמד טיבי: כבר כיום מעל ל-10% מן התלמידים במוסדות להשכלה גבוהה הם ערבים.

אחמד טיבי: חלקם הגדול אינו מועסק במקצוע שלו הוכשר בהשקעה ציבורית ופרטית ניכרת.

אחמד טיבי: אחרים אינם מועסקים כלל.

אחמד טיבי: אין שום סיבה שלא יועסקו על-פי כישוריהם והתמחותם.

אחמד טיבי: גם בלא חוק לייצוג הולם למיעוט הערבי בשירות הציבורי חייבת הייתה הממשלה מעצם חובתה הציבורית לאכוף הייצוג ההולם לייצוב החברה והמשק ולהגברת הביטחון הכלכלי והלאומי.

אחמד טיבי: על אחת כמה וכמה כאשר חוק שירות המדינה מחייב ייצוג הולם מזה למעלה מעשור, אך אפילו מימושו החלקי נכשל.

אחמד טיבי: בהדרת ערבים משירות המדינה והחברות הממשלתיות הממשלה מאותתת לציבור כי לא רק מותר להתעלם מן החוק ולעודד הדרת ערבים, אלא כך ראוי, לצערנו.

אחמד טיבי: דרישת המיעוט הערבי לייצוג הולם בשירות הממשלתי והציבורי נובעת לא רק מדרישה לשותפות בקבלת החלטות וחלוקת תקציבים, אלא בעיקר ממצוקת החברה הערבית כשלעצמה וכמיעוט במדינה בכלל, ומצב התעסוקה בקרבו בפרט.

אחמד טיבי: רבותיי, מטרת הדיון הזה היא לבחון השפעת תעסוקת ערבים והעסקתם הדלילה בשירות הציבורי על: א.

אחמד טיבי: תעסוקת ערבים בכלל המשק; ב.

אחמד טיבי: המיצוב החברתי כלכלי של המיעוט הערבי והיישובים הערבים; ג.

אחמד טיבי: עלויות לתקציב המדינה בתחומי הסיוע ליישובים ערבים ותשלומי העברה.

אחמד טיבי: לגבי נתונים: אגף התקציבים סיפק נתונים לגבי החלטות הממשלה לתעסוקת ערבים בשירות הממשלתי ואף הפנה להמלצות ועדת טרכטנברג שבהם דנה הוועדה.

אחמד טיבי: האגף הביע דעתו לגבי ניתוח הסיבות לאי קליטת ערבים בתעסוקה ובדיעבד להמלצות ועדת טרכטנברג.

אחמד טיבי: נתונים אלה מסופקים דרך קבע לוועדה בידי נציבות שירות המדינה, משרדי הממשלה, החברות הממשלתיות וגופים ציבוריים.

אחמד טיבי: הממונה על אגף התקציבים כמו גם נציגי האגף בדיונים קודמים, לא מסר לבקשת הוועדה ניתוח הבוחן השפעת תעסוקת ערבים בשירות הממשלתי על כלל תעסוקת הערבים במשק בו תתמקדנה שאלות הוועדה בדיון הזה.

אחמד טיבי: התשובה היחידה שסיפק אגף התקציבים היא ביחס לעלות התקציבית לקליטת ערבים לפיה: "העלות התקציבית המוערכת בגין תוספות התקנים שניתנו לצורך יישום החלטה זו, ובכלל זאת תוספות התקנים הצפויות לשנת 2012 היא כ-366 מיליון ₪ ל-5 שנים ראשונות לקליטת העובדים".

אחמד טיבי: דהיינו עלות יישום החלטה 2579 – 366 מיליון ₪ ל-5 שנים, כ-72 מיליון ₪ בשנה.

אחמד טיבי: אדוני, ראש אגף תקציבים, הבמה כולה שלך.

אחמד טיבי: בבקשה, אדוני.

דניאל הרשקוביץ: אדוני היושב ראש, ברשותך הייתי רוצה להתייחס לנושא בשני מישורים: קודם כול במישור הרבה יותר רחב מהנושא הספציפי והנקודתי שעולה פה, וזה הנושא של ייצוג הולם בקרב העובדים בשירות המדינה – אני גם אגע בזה.

דניאל הרשקוביץ: אבל הייתי רוצה ברשותך להתייחס קודם כול בהיבט הרחב יותר.

דניאל הרשקוביץ: בהיבט הרחב יותר הייתי רוצה לומר בצורה מאוד ברורה ולא משתמעת לשני פנים שמדיניות משרד האוצר ואגף תקציבים בפרט היא מאוד ברורה: אנחנו רואים חשיבות – ואני רואה חשיבות – מאוד גדולה ברמת המאקרו והמיקרו לעידוד תעסוקה באוכלוסיות המיעוטים.

דניאל הרשקוביץ: אני לא צריך מחקרים, ואני לא צריך עבודות אוניברסיטאיות כדי להבין שצעדים לעידוד התעסוקה באוכלוסיות הללו, תהיה להם השלכה על כמה מישורים מאוד מרכזיים מבחינת המדיניות הכלכלית.

דניאל הרשקוביץ: אחד זה הגברת הצמיחה; שני – צמצום פערים וקיטון העוני.

דניאל הרשקוביץ: אני לא צריך לזה יותר מדי מחקרים ואמפיריקה – זה ברור לי לחלוטין.

דניאל הרשקוביץ: לדעתי, הפוטנציאל הכלכלי-חברתי של האוכלוסייה הערבית לא מוצה.

דניאל הרשקוביץ: משרד האוצר והממשלה צריכים לעשות ויעשו – חלק נעשה, ותכף אני אפרט, אבל עדיין צריכים לעשות פעולות נוספות במטרה לממש את הפוטנציאל הגדול הזה שלא מוצה.

דניאל הרשקוביץ: הנושא של עידוד התעסוקה במסגרת אוכלוסיית המיעוטים, צריכים להסתכל עליו במישור הרבה יותר רחב ממשהו נקודתי.

דניאל הרשקוביץ: ישנם פה הרבה מאוד משרדים ונושאים שהאינטגרציה של כולם יחד יכולים להביא למטרה.

דניאל הרשקוביץ: למה אני מתכוון?

דניאל הרשקוביץ: כשמדברים על עידוד התעסוקה צריכים להסתכל על זה בהרבה מאוד מישורים: מישור אחד זה הכשרה מקצועית; שני – מרכזי הכוון; שלישי – תפקידו של משרד התמ"ת בנושא של אזורי תעשייה.

דניאל הרשקוביץ: זה אזורי תעשייה מרחביים באזורי מיעוטים; משרד התחבורה – אנחנו צריכים גם נגישות תחבורתית.

דניאל הרשקוביץ: לא מספיק לעשות רק את אותו מרכז הכוון, אותה הכשרה, אלא צריכים גם לראות איך אנחנו מביאים נגישות תחבורתית מתאימה.

דניאל הרשקוביץ: אנחנו צריכים לראות בהחלט גם איך נותנים את העדיפות המתאימה בנושא החינוך.

דניאל הרשקוביץ: אם מדברים על צמצום פערים ועל שוויון הזדמנויות אז זה מתחיל מהגיל הצעיר יותר שבעתיד הפערים הללו יוכלו גם להצטמצם – זאת הדרך המרכזית בצמצום הפערים, וכמובן, בנושא התשתיות.

דניאל הרשקוביץ: זאת אומרת מדובר במשהו שהוא אינטגרטיבי ורוחבי שכולל הרבה מאוד משרדי ממשלה.

דניאל הרשקוביץ: בהקשר הזה אני רוצה לומר כמה דברים שנעשו.

דניאל הרשקוביץ: אני עמדתי בראש הצוות שעסק גם בנושא הזה במסגרת ועדת טרכטנברג, ואני אגיד גם מה אני חושב שצריך להמשיך לעשות, ואחר כך ברשותך אני אחזור לנושא הספציפי יותר שאנחנו דנים בו.

אחמד טיבי: אם תוכל להתייחס גם לשאלות האסטרטגיות שהצגתי לגבי השלכות תעסוקה, קליטה של ערבים בשירות הציבורי, בחברות ממשלתיות וכדומה.

דניאל הרשקוביץ: תכף אני אגע בשירות הציבורי.

דניאל הרשקוביץ: אני מסתכל על זה בהיבט יותר רחב.

דניאל הרשקוביץ: כי מבחינתי אם אני מצליח להשקיע בכל האמצעים שאמרתי כרגע וליצור מקום תעסוקה עדיף שזה יהיה אפילו בסקטור הפרטי – יתרום יותר לצמיחה.

דניאל הרשקוביץ: באמצעות זה אולי יתפנו מקורות נוספים במסגרת תקציב המדינה שיהיה ניתן להשקיע באותם האמצעים שיובילו באותו מעגל לשילוב של אנשים במעגל התעסוקה.

דניאל הרשקוביץ: במסגרת ועדת טרכטנברג התקבלה שורה של החלטות בכל הנושאים: בנושא החינוך – בהגדרה תהיה עדיפות ליישום.

דניאל הרשקוביץ: אני לא מדבר על גיל 4-3, אלא על הנושא המדובר פחות, פחות תקשורתי – נושא הצהרונים.

דניאל הרשקוביץ: שם למעשה מדובר בתוכנית מאוד פרוגרסיבית.

דניאל הרשקוביץ: מדוע פרוגרסיבית?

דניאל הרשקוביץ: היא מאפשרת עומק הסבסוד על בסיס סוציו-אקונומי.

דניאל הרשקוביץ: זה אומר שמן הסתם ברשויות ערביות תמצא שהם באשכולות הנמוכים יותר של המצב הסוציו-אקונומי.

דניאל הרשקוביץ: לכן הסבסוד הממשלתי באזורים הללו הוא 100%.

דניאל הרשקוביץ: מדובר פה בתוכנית שתאפשר בהשקעה ממשלתית מאוד גבוהה – דרך אגב, יותר גבוהה מאשר ההשקעה ביישום 4-3.

דניאל הרשקוביץ: אבל שם היא תהיה הרבה יותר פרוגרסיבית.

דניאל הרשקוביץ: למה הדבר יאפשר?

דניאל הרשקוביץ: יאפשר למעשה למסגרות חינוכיות באותם המקומות ששם הילדים לאחר השעה 13:00 לא ימצאו את עצמם מסתובבים ברחוב, מחפשים את עצמם, אלא במסגרת חינוכית שתיתן להם לא רק "בייביסיטר" כדי שההורים יוכלו לעבוד – זאת תהיה הנגזרת השנייה – אלא גם מסגרת חינוכית שתיתן להם מסגרות העשרה וארוחה וגם מסגרות של חוגים וכיוצא בזה.

דניאל הרשקוביץ: משרד החינוך נמצא בתהליך של היישום.

דניאל הרשקוביץ: אני אומר בצורה הכי ברורה, אנחנו נתקצב באופן מלא את התוכנית הזאת.

דניאל הרשקוביץ: אני רואה בה אחת התוכניות החשובות ביותר בעולם של צמצום פערים - -

דני גרא: - - - תעסוקה?

דניאל הרשקוביץ: תהיה לה השלכה בוודאי גם על התעסוקה.

דני גרא: הצהרונים מותני תעסוקת ההורים.

דניאל הרשקוביץ: התשובה היא לא, ואני חושב שטוב שכך, כי גם זה עלה.

דניאל הרשקוביץ: מדוע?

דניאל הרשקוביץ: המטרה המרכזית, וגם הוועדה דנה בזה בצורה ברורה – הייתה קודם כול צמצום פערים.

דניאל הרשקוביץ: כשאתה אומר "צמצום פערים" זה לתת לילד ללא כל קשר אם ההורים שלו עובדים או לא עובדים, את הכלים הטובים ביותר לאפשר לו כשיגדל לצאת מאותו מעגל, ללא כל קשר עם ההורה שעובד או לא עובד.

דניאל הרשקוביץ: אני צריך להתנות את זה כי זאת מסגרת חינוכית, כמו שמחר אני גם אתנה שירותי בריאות אם הוא עובד או לא עובד.

דניאל הרשקוביץ: לכן זה יינתן בצורה פרוגרסיבית.

דניאל הרשקוביץ: אנחנו מתכוונים ליישם, לתקצב ולהפעיל את התוכנית, ואז היא תתחיל בהדרגה, כאשר ההדרגתיות תהיה שהאשכולות הנמוכים יותר יוכלו כבר בשנה הבאה, ואפילו לקראת סוף השנה – הלוואי שיצליחו ליישם את זה, התקציב לא יהיה המחסום – כבר להתחיל ליהנות מאותן מסגרות.

דניאל הרשקוביץ: נוסף לכך התקבלו החלטות במסגרת ועדת טרכטנברג שחלק גדול מהן הממשלה אישרה, אבל כפי שאתה בוודאי יודע הרבה פעמים פער בין החלטות לבין יישום הוא גדול.

דניאל הרשקוביץ: אני שוב אומר פה בצורה מאוד ברורה: בכוונתנו ובכוונתי ליישם את ההחלטות שהתקבלו במסגרת המלצות ועדת טרכטנברג שאושרו בממשלה.

דניאל הרשקוביץ: אני מדבר על פרק המיעוטים שכלל שורה ארוכה של החלטות בכל התחומים: בתחום של הכשרה מקצועית – מרכזי הכוון; תחבורה, אשראי, נגישות לאשראי, בנושא של אזורי תעשייה.

דניאל הרשקוביץ: בכוונתי פשוט לוודא שההחלטות הללו מיושמות, בוודאי שגם מתוקצבות.

דניאל הרשקוביץ: אני רואה בזה החלטות מאוד חשובות, והן יתוקצבו למרות המצב הפיסקלי הקשה ולמרות עודף ההתחייבויות והצורך שיהיה לבצע התאמות בסדרי עדיפויות במסגרת תקציב – אני מדבר על 12 ובעיקר על 13.

דניאל הרשקוביץ: אני רואה בתוכנית הזאת בסדר עדיפות מאוד גבוה, ובכוונתי לפעול שתיושם במלואה עם כל התקצוב שמיועד לאותה תוכנית.

דניאל הרשקוביץ: אני אומר את זה בצורה ברורה ומתכוון לוודא שזה ייושם.

דניאל הרשקוביץ: נוסף לכך בהקשר למה שאמרתי באגף תקציבים קיבלנו החלטה להקים צוות שיבצע תוכנית עבודה שהיא תוכנית עבודה רוחבית.

דניאל הרשקוביץ: הרי לכל תחום, לכל צוות יש תוכניות עבודה ספציפיות שהוא עובד עליהן.

דניאל הרשקוביץ: בגלל האינטגרציה שהצגתי קודם שהיא רלוונטית לתחבורה ולתמ"ת – להרבה מאוד משרדים – קיבלנו החלטה, ויש צוות שעובד כרגע ברמה של גיבוש תוכנית עבודה רוחבית של אגף תקציבים כי יש בו כל האינטגרציה.

דניאל הרשקוביץ: זה לא בא כתוצאה מהחלטה חיצונית או מאיזושהי ועדה או מאיזושהי בדיקה – פשוט מתוך החלטה של המשרד, של האגף, ליזום את זה.

דניאל הרשקוביץ: הצוות הזה דן ויושב על המדוכה במטרה לגבש תוכנית רוחבית שתכלול בתוכה אינטגרציה של כל הצוותים באגף תקציבים, וכמובן, הממשק אל מול כל המשרדים הרלוונטיים.

דני גרא: אדוני, רק שאלה, תוכנית רוחבית – לְמה?

דני גרא: לא אמרת.

דניאל הרשקוביץ: לכן אם זה – וזה כן – מבטא סדרי עדיפויות, לדעתי, זה צריך להיות בסדר עדיפות גבוה ואפילו גבוה מאוד.

דניאל הרשקוביץ: זה לגבי מדיניות, זה לגבי מה שהוחלט עד עכשיו, זה לגבי מה שעוד צריך להיות מיושם על בסיס החלטות שנתקבלו, וזה לגבי מה שאנחנו מכוונים כבר לשנת התקציב הבא שתהיה לאחר הבחירות המתוכננות.

דניאל הרשקוביץ: זה ההיבט הרחב שהוא ההיבט החשוב, והוא יהיה בראש סדר העדיפויות.

דניאל הרשקוביץ: אני רוצה לחזור לנקודה הספציפית שאתה הצגת פה.

דניאל הרשקוביץ: הצגת בתוך המכלול הזה את המסגרת החוקית של ייצוג עובדים בשירות המדינה.

דניאל הרשקוביץ: אני רוצה להתייחס בקצרה לנושא בכמה נקודות: ראשית אני יודע לומר שהתקבלו החלטות ממשלה בשנים האחרונות שכללו בעיקרן קביעת יעד של 10% עובדים בני מיעוטים מקרב שירות המדינה עד סוף שנת 2012 – החלטה מדידה; החלטה שנייה שהיא מדידה – תוספת – הקצאה של 605 משרות מיועדות תוספתיות לבני מיעוטים בשנים 2012-2006 – גם כן כמותית ומדידה; דבר שלישי בנושא של ייעוד משרות קיימות וחדשות לבני המיעוטים; ואני גם רוצה לגעת באגף התקציבים.

דניאל הרשקוביץ: לגבי ההחלטה הראשונה, אני יודע לומר שאנחנו נמצאים היום סביב כ-8% ביחס ל-10% - -

אחמד טיבי: משהו כזה.

אחמד טיבי: 7.5%, משהו כזה.

דני גרא: השאלה מה מודדים – זה סביב 7.5% .

דניאל הרשקוביץ: תלוי איך מסתכלים – תמיד אפשר להסתכל על חצי הכוס הריקה וחצי הכוס המלאה- -

אחמד טיבי: יותר מ-7.5%.

דניאל הרשקוביץ: תלוי אם מסתכלים גם על החצי הריקה, על החצי המלאה – החצי הריקה שאנחנו לא ב-10%, והחצי המלאה שאנחנו לפחות גם לא רחוקים.

דניאל הרשקוביץ: אני יודע לומר שאת כל המשרות התוספתיות שהוחלט עליהן לפי החלטת ממשלה, אנחנו תקצבנו, ונעמוד על זה שזה ייושם במלואו.

דניאל הרשקוביץ: זה אותם 605 משרות.

דניאל הרשקוביץ: אני יכול לומר שלגבי החלטה שהתקבלה לגבי ייעוד המשרות אני הבנתי – כי גם אני קיימתי דיון מקדים כדי להבין מה הסטטוס – שדווקא בנושא הזה היה איזשהו פספוס, ולא יושם דה-פקטו נוהל או חוזר או משהו שייקח את ההחלטה הזאת ויתרגם אותה בסופו של דבר לפרקטיקה, ליישום בפועל – פה חצי הכוס הריקה.

אחמד טיבי: תוכל להסביר?

דניאל הרשקוביץ: כשאתה מקבל החלטה אתה צריך לתרגם אותה לשפה של חוזר, של משהו שאתה מוריד למשרדים ואומר להם, תעשו עכשיו א', ב', ג', ד' – כך תפעלו; ואתה גם צריך לדעת לעשות תהליך של בקרה על הנחיות שאתה מוציא, אחרת שום דבר לא יקרה, החלטות יכולות להתקבל.

דניאל הרשקוביץ: אני הובנתי שהנושא הזה תוקן.

דניאל הרשקוביץ: זאת אומרת שב-5 בינואר – אומרים, טוב מוקדם מאשר לעולם לא – אכן יצא חוזר שתכף הנציב ירחיב עליו, ומשמעותו הנחיות ברורות ונוהל שיחייב את משרדי הממשלה לפעול על הבסיס שהוחלט.

דניאל הרשקוביץ: אני יכול רק לברך על זה, ואני מקווה מאוד שזה ייושם וגם יהיה תהליך בקרה שגם מפקח על כך שזה באמת אותו חוזר.

אחמד טיבי: 605 משרות - -

דניאל הרשקוביץ: לא, זה בנוסף.

דניאל הרשקוביץ: 605 זה תוספתיות – זה אמרתי.

דניאל הרשקוביץ: תקצבנו, יישמנו, העברנו.

אחמד טיבי: הן ייעודיות?

דניאל הרשקוביץ: ייעודיות.

דניאל הרשקוביץ: תוספתיות ייעודיות.

דניאל הרשקוביץ: בנוסף ל-605 התקבלה החלטה נוספת שהיא הקצאה מתוך משרות שבכל מקרה נכנסות למערכת, ש-30% ייועדו במסגרת משרות שבכל מקרה התקבלה החלטה להוסיף לאוכלוסייה הזאת.

דניאל הרשקוביץ: פה אני אומר – מינואר יצא חוזר שיבטיח יישום דה-פקטו במשרדים בעת הקצאת המשרות הללו.

דניאל הרשקוביץ: מעבר לכך כדי לעודד את איוש המשרות הללו החלטות נוספות שהתקבלו – על מנת לגשר על פערים, למשל של תחבורה, כי למשל מתפנה משרה ייעודית במשרד ממשלה בתל-אביב, אבל אותו עובד גר בנגישות רחוקה, אבל הוא לא יכול לממש את אותה משרה – בהקשר הזה הוגדל הסיוע בשכר דירה לבני מיעוטים שגרים עקב עבודתם בשירות המדינה במרחק של 70 קילומטר ומעלה מביתם ל-2,000 ₪ בחודש על חשבון המשרדים; מתן החזר נסיעות שבועי למקום המגורים הקבוע; והקצאת 37.5 משרות סטודנטים לבני מיעוטים בין השנים 12'-09', באמת כדי שיאפשר את מימוש אותן משרות.

דניאל הרשקוביץ: זה חשוב.

דניאל הרשקוביץ: הנקודה האחרונה היא נושא אגף התקציבים.

אחמד טיבי: הנקודה הכואבת, אתה מתכוון, אדוני.

דניאל הרשקוביץ: אני אתייחס.

דניאל הרשקוביץ: קודם כול ישנו תקן ייעודי באגף תקציבים, גם את זה למדתי, ואני יכול לברך על זה.

דניאל הרשקוביץ: אני יכול לומר שבפועל - -

אחמד טיבי: תקן אחד.

דניאל הרשקוביץ: כן, זה המצב הקיים.

דני גרא: הגוי של שבת.

דניאל הרשקוביץ: זה כאילו הייעודי.

דניאל הרשקוביץ: אני יודע לומר שקודם כול התקן הזה אויש, והוא אפילו היה מתחום מאוד חשוב – תחום הבריאות.

דניאל הרשקוביץ: אותו עובד קודם בתוך המשרד.

דניאל הרשקוביץ: הוא עבר מאגף התקציבים ללשכת המנכ"ל.

דניאל הרשקוביץ: קודם כול זה יפה – אדם שגם התחיל - - - וקודם.

דניאל הרשקוביץ: לגבי השאלה מדוע אין איוש של המשרה הזאת, ואולי אפילו של משרות נוספות מעבר לתקן הזה – גם את זה שאלתי וקיבלתי תשובה.

דניאל הרשקוביץ: התשובה היא זאת: במסגרת המכרזים שמפורסמים, כי מדובר במשרות של מכרז, ישנו תהליך שבמסגרתו מגיעים קודם כול לנציבות לבדיקת תנאי הסף לפני התהליך של המכרז שבו אתה יכול להפעיל שיקול דעת כזה או אחר.

דניאל הרשקוביץ: התבררו לי שני נתונים: ראשית מעט מאוד מועמדים ניגשו.

דניאל הרשקוביץ: סך הכול נתון חשוב: במכרז האחרון ניגשו שלושה בני מיעוטים למכרז מתוך מאות.

דניאל הרשקוביץ: זאת אומרת בהקשר הזה יש לנו בעיה ראשונה שצריך לחשוב עליה, ואולי היא צריכה להיעשות בהיבט רחב יותר של משרד האוצר - -

אחמד טיבי: זאת משרה כללית, לא ייעודית.

דניאל הרשקוביץ: כן, אבל גם אם אתה רוצה לייעד, אם אין אנשים שניגשים – ותכף נדבר על דרישות סף אז זה לא יעבור - -

אחמד טיבי: אם יש משרה ייעודית אתה תראה לפחות 30-20 שניגשים.

דניאל הרשקוביץ: הייתי רוצה לראות כמה דברים: קודם כול – יותר שייגשו.

דניאל הרשקוביץ: בהקשר הזה צריך להסתכל על זה בהיבט יותר רחב.

דניאל הרשקוביץ: אני יודע שנעשים כמה דברים בכיוון הנכון, משום-מה אגף תקציבים נשמט שם מתוך הפעולות.

דניאל הרשקוביץ: אבל ישנן פעולות אקטיביות שאפשר לעשות כדי להביא לידיעה של אוכלוסיות מסוימות שבכלל יש תהליך כזה.

אחמד טיבי: יש סטטיסטיקה בנציבות שירות המדינה כמה ניגשים למשרה כללית וכמה ניגשים למשרה ייעודית.

אחמד טיבי: יש הבדל: במשרה ייעודית הערבים ניגשים כי הם יודעים שאחד מהם יתקבל; במשרה כללית הם יודעים מראש שהמשחק מכור, ככה הם מניחים.

אחמד טיבי: לכן הם אינם ניגשים – בגלל סקפטיות מוצדקת או לא מוצדקת.

אחמד טיבי: הסטטיסטיקה תומכת בסקפטיות שלהם.

אחמד טיבי: אבל בדרך כלל במשרה ייעודית אנשים ניגשים.

דני גרא: יותר אנשים.

אחמד טיבי: היום למשל הייתה משרה ייעודית באחד מבתי החולים בחמש משרות של רופאים מתמחים שעבדנו על זה יחד - -

דניאל הרשקוביץ: עובדה שאנחנו לא מצליחים לאייש את המשרה הייעודית.

אחמד טיבי: - - והיא אוישה, וניגשו לשם הרבה רופאים.

דניאל הרשקוביץ: אבל עובדה שאנחנו לא מצליחים לאייש את המשרה הייעודית.

דניאל הרשקוביץ: מדוע?

דניאל הרשקוביץ: לדעתי, משתי סיבות.

אחמד טיבי: אם רק הייתם מודיעים לוועדה היית רואה איך היא מאוישת.

דניאל הרשקוביץ: לדעתי משתי סיבות: סיבה ראשונה – אני מסתכל ורואה את הנתון.

דניאל הרשקוביץ: יש משרה ייעודית, לא שהיא לא קיימת, אבל רק שלושה ניגשו - -

אחמד טיבי: מהי הגדרת המשרה?

דניאל הרשקוביץ: ראש ענף.

אחמד טיבי: ראש ענף בריאות?

דניאל הרשקוביץ: לא בריאות.

דניאל הרשקוביץ: אתה ניגש למשרה שמתפנה, עובר את תנאי הסף ואז תלוי איזה תחום.

אחמד טיבי: ראש ענף כלכלה.

דניאל הרשקוביץ: הבנתי שכבר נעשו פעולות בעבר שנראו לי פעולות נכונות ואולי היה צריך לחדש אותן בהיבט של להביא לידיעה - -

אחמד טיבי: בדיוק.

דניאל הרשקוביץ: - - בכלל שיש כזה דבר.

דניאל הרשקוביץ: אני לא ידעתי.

אחמד טיבי: מה שנקרא "חיפוש אקטיבי".

אחמד טיבי: יש מכרז – מפיצים.

דניאל הרשקוביץ: אני מסכים.

דניאל הרשקוביץ: אני לא חושב שזה כזה מסובך.

דני גרא: סליחה שאני מפריע לך, רק משפט אחד בעניין הזה כי הוא עקרוני.

דני גרא: הרי מה אתה אומר – לא פונים אליי.

דני גרא: יש בעיה במערכת יחסי האמון בינך לבין ציבור פוטנציאל המועסקים, הציבור הערבי.

אחמד טיבי: קהל היעד של המכרז.

דני גרא: לך יש בעיה בעניין משום שהם רואים אותך כאילו אינך, למעשה, בדיוק רוצה אותם.

דני גרא: והם לא טועים בהרבה.

דני גרא: משום שהצורה שבה אתה מנתח גם במסמכי אגף התקציבים ובחוק התקציב את בעיות המיעוט הערבי – אינך מסתכל על בעיות השורש.

דני גרא: אתה הולך מסביב.

דני גרא: אתן לך דוגמה: צהרונים.

דני גרא: זאת עבודה מבורכת.

דני גרא: אני מכיר את זה כי אני עוסק מעט בפנימיות יום גם לאוכלוסיות קשות.

דני גרא: אבל הבעיה היא לא צהרונים, הבעיה היא שאתה צריך צהרון כי אין מגרש משחקים, כי מתנ"ס לא עובד, כי אין מגרשי ספורט.

דני גרא: הצהרונים זאת התוצאה של זה, אבל היא תוצאה של עוד דבר אחד: שבחינוך הערבי ישנן 15 שעות הוראה פחות.

דני גרא: כלומר הילד שמסיים את בית הספר ובא לצהרון בא עם מינוס 15% שעות הוראה מילד בחינוך העברי.

דני גרא: הוא צריך ללמוד שפה זרה אחת נוספת לפחות.

דני גרא: כלומר הוא בא עם הרבה פחות – נגיד, עם מינוס 25%-20% שעות הוראה.

דני גרא: יש לך 10,000 מורות עם תואר אקדמי שיושבות ואינן עובדות.

דני גרא: זה לא שהן לא עובדות משום שהן אינן רוצות, אלא משום שלא מצאו תעסוקה.

דני גרא: חלקן עובדות בעבודה לא מקצועית, בשכר של 19 חלקי 25 – אם אתה יודע על מה אני מדבר כשאני אומר 19 חלקי 25, אם לא, אני אשכיל אותך:

דני גרא: כדי לא לעבור על חוק שכר מינימום היא מקבלת שכר על 19 ימי עבודה ועובדת למעשה 25 ימי עבודה.

דני גרא: כלומר היא רוצה לעבוד - -

אחמד טיבי: נא לסכם.

אחמד טיבי: תן לו להמשיך.

דני גרא: כל אלה הן הבעיות שאתה צריך להתמודד איתן.

דני גרא: אתה כממשלה צריך להוביל מהלך שיגידו שרוצים להעסיק את הפוטנציאל הזה ורוצה למצות אותו.

דניאל הרשקוביץ: אני אתייחס בקצרה: קודם כול אני מזמין אותך להביע רעיונות כאלה ואחרים בפנינו.

דניאל הרשקוביץ: כפי שאמרתי, הקמנו צוות.

דניאל הרשקוביץ: לא נדרשנו – עשינו את זה מזה שאנחנו חושבים שזה נכון.

דניאל הרשקוביץ: באותה תוכנית רוחבית אני אשמח מאוד לשמוע.

אחמד טיבי: אתה עוד תתחרט על הנכונות הזאת.

דני גרא: תודה, אדוני היושב ראש, טוב שהכנסת מסתיימת.

דניאל הרשקוביץ: אז ראשית צריך לראות איך אפשר לעשות כמה דברים אקטיביים ולהביא לידיעה שיש בכלל משרות כאלה; שנית, גם מאלה שניגשים – ובהקשר הזה קצרה ידי – מעט מאוד בכלל מגיעים למצב שהם עוברים את תנאי הסף בנציבות.

דניאל הרשקוביץ: את זה, כמובן, אנחנו לא יכולים לפתור גם אם היינו רוצים.

דניאל הרשקוביץ: בשורה התחתונה הייתי שמח מאוד אם היינו קולטים לא רק למשרה ייעודית, רפרנטים ואנשי כלכלה לאגף, שמתאימים, כמובן.

דניאל הרשקוביץ: הייתי רואה בזה בהחלט הישג ודבר חיובי.

דניאל הרשקוביץ: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: אדוני הנציב, מר דיין, בבקשה.

משה דיין: שלום.

משה דיין: זאת הפעם השלישית או הרביעית שאני פה.

משה דיין: אני אתחבר לדברים שנאמרו קודם.

משה דיין: יש למעשה ארבעה מקורות לכניסה של אוכלוסיית מיעוטים לשירות המדינה.

משה דיין: מסלול אחד הוא המסלול הרגיל – כל מכרז פתוח לבני כל העדות ולבני כל הדתות.

משה דיין: כמובן, יש כשל מסוים כי במסלול הזה אנחנו לא עומדים על אחוזי ייצוג נאותים, ומכאן החוק להעדפה מתקנת – החלטות הממשלה וגם פעילויות הנציבות בהקשר הזה.

משה דיין: לכן ישנן משרות מיועדות, קרי הן תוספת בתקציב שעליהן דיבר חברי גל.

משה דיין: זאת משפחה אחת.

משה דיין: יש עוד משפחה כנגד המיועדות, כלומר גם כשהנציבות מקצה את אותן משרות מיועדות שהביא אגף תקציבים אנחנו אומרים למשרד, אתה תקבל עוד משרת בן מיעוטים, אבל תן גם עם מקורותיך "מאצ'ינג", מה שנקרא בלשון הסוחרים, כדי לתגבר יותר את מספר בני המיעוטים.

משה דיין: גולת הכותרת מאז שהייתי פה בפעם הקודמת זאת הוראה שהוצאתי בינואר שהיה לה תהליך "אבוציונלי" מסוים מאז שנכנסתי לתפקיד.

משה דיין: בהתחלה פניתי בנימוס למנכ"לים – אנא, תגישו לי תוכניות איך אתם מתמודדים עם יעד של 10%.

משה דיין: היו מנכ"לים שכן, היו שלא – בסוף נחתה ההוראה שאני מאוד לא אוהב מבחינת הטכניקה כי היא אנטי תכנונית במובן מסוים, אבל היום נציב שירות המדינה לא חותם על תקנים חדשים, אלא אם כן נחה דעתו ש-1:3 מסומן לבני המיעוטים.

משה דיין: אני מדבר על תקנים שעד אתמול היו כלליים.

משה דיין: זאת המרה של תקנים מתקן כללי שסטטיסטית תקרא לו תקן ייעודי, לא חשוב.

משה דיין: הוא תקן כללי, וההמרה שלו היא לזה.

משה דיין: זה לא פשוט כי זה צעד מעט אנטי תכנוני כי יש פה הרבה סוגיות, למשל גיאוגרפיות.

משה דיין: יש יחידות שבשבילן זה מאוד קשה כי אין להם מלאי מועמדים בסביבה.

משה דיין: זה גם גורם לחלוקה לא נכונה כי אם אני מקים עכשיו יחידה חדשה של שישה עובדים שליש מהם יהיו בני מיעוטים, בעוד אותה יחידה של 100 עובדים נשארת ללא בני מיעוטים.

משה דיין: זה גם רע מאוד כי בסוף זה לא רק שאלה של מספרים, זה גם שאלה של פיזור.

משה דיין: במדינה יש אוכלוסייה מעורבת, צריך להרגיש את זה בכל מקום.

משה דיין: אתה לא יכול להיכנס למסדרון ממשלתי אחד בלי אפילו דובר ערבית אחד.

משה דיין: לכן אני יכול לבשר לך, אדוני היושב ראש, שמאז ינואר בשיטה הזאת של המרת תקנים רגילים – לא תוספת תקציבית, תקנים שקיימים כבר שנים רבות, ועכשיו הם עוברים המרה – מתחילת השנה אני עומד על המרה של 50 תקנים.

דני גרא: וזה אחד לשלוש?

משה דיין: כן.

דני גרא: התנאי לאותם תקנים זה אחד לשלוש, כלומר זה 450 עובדים.

משה דיין: לא, לא.

משה דיין: אחד לשלוש זה הכלל, למעט במקרים שאנחנו סוטים מהכלל מסיבות כאלה ואחרות, בעיקר כדי לא לפגוע בפעילות המשרדים.

משה דיין: עכשיו אני רוצה לדבר על זה, וזה התכל'ס: רבותיי, אני משחרר לשטח עוד תקנים, יותר ממה שהיה לפני כן.

משה דיין: כלומר מה שהביא אגף תקציבים – מיועדות – המאצ'ינג בהליך ההקצאה ומשרות שעוברות המרה.

משה דיין: אני מנתח את הנתונים.

משה דיין: הבעיה האמיתית היא – עם זאת אני רוצה לעשות הערכת מצב אחרי שאני אראה מה קורה עם 150.

משה דיין: אגב, זה מספר שהולך ועולה.

משה דיין: מה קורה עם אותם מכרזים?

משה דיין: אני הולך לעקוב אחריהם, כי יש לנו בעיה של תת ייצוג בשירות המדינה – אני לא מסתתר – ויש לנו גם בעיה של תת הגשת מועמדויות.

משה דיין: ממגישי המועמדויות לשירות המדינה – אם האוכלוסייה הערבית היא 20% בערך – אחוז הגשת המועמדויות הוא סביב 8%.

משה דיין: כלומר האוכלוסייה הזאת מגישה פחות מכפי חלקה.

משה דיין: צריך לבדוק למה.

משה דיין: אני שמעתי שחלק מהסיפור הוא בעיית האמון – לא מאמינים.

משה דיין: לא מאמינים שזה כן או אמיתי.

משה דיין: יש מקומות שיכול להיות שזה נכון, אבל אם נדע את זה, כמובן, נטפל.

משה דיין: זה דבר שלא יעלה על הדעת.

משה דיין: לכן אני אמרתי גם בוועדה אצלך, גם נפגשתי עם אנשי עמותות למיניהן, בעיקר "קו משווה", גם בכנס גדול שארגן נציבות שוויון הזדמנויות בעבודה – אני מוכן לעלות על כל במה ולדבר מקרוב עם האוכלוסייה הזאת.

משה דיין: אני לא יכול ללכת כל יום לכל מקום, אבל בטח להשתדל.

משה דיין: אני כבר הקציתי שלושה ימים לטובת הנושא.

משה דיין: אני אמרתי להם – צפון, דרום, מרכז.

משה דיין: הם לקחו את זה על עצמם – בשלב הזה זה "קו משווה".

משה דיין: לצערי, במרכז הם ביטלו.

משה דיין: בתחילת יוני אני אמור להיות בשפרעם.

משה דיין: אני מוכן לבוא – זה לא יפתור את הבעיה, כי כנראה גם לא כולם יהיו, אבל בכל זאת אני מקווה שזה יכה גלים, יכה הדים.

משה דיין: בנוסף לזה, כמובן, יש קמפייין תקשורתי שאנחנו עושים בשיתוף עם משרד ראש הממשלה.

משה דיין: אני מקווה ששני הצעדים האלה ישפרו את מצב ההגשה.

משה דיין: היום יש נתון מעניין: ב-2011 ב-14 משרדי ממשלה לא ניגש ולו ערבי אחד כמועמד.

משה דיין: רבותיי, זה נתון שמעיד על תת הגשת מועמדויות וצריך לטפל בו.

משה דיין: חלק מהסיפור זה הגיאוגרפיה.

משה דיין: במערכת הבריאות, אפילו לפי טבלת נתונים מסוימת, אנחנו מגיעים לכדי 13%.

משה דיין: יש יחידות צפוניות במשרד הבריאות שאנחנו מגיעים למעל רבע.

משה דיין: אז כנראה, הגיאוגרפיה גם משפיעה פה.

משה דיין: אין מה לעשות, מוסדות השלטון הם בירושלים, ותל-אביב היא מרכז עסקים – יהיה לנו קצת קשה להתמודד עם זה, וצריך גם למצוא את הדרך להזרמת האנשים לכאן.

משה דיין: אדוני היושב ראש, אני רוצה לומר עוד משהו, וזה לב העניין: זה לא רק שלא ניגשים מספיק – גם כשניגשים – ניגשים בודדים.

משה דיין: סטטיסטית ברגע שאתה בוחר אחד מתוך מאה או אחד מתוך שניים – אתה בבעיה לבחור אחד מתוך שניים.

משה דיין: זה לא קשור בכלל למוצאו של האדם, לא לדתו, אלא לפיזור הסטטיסטי של האיכות.

משה דיין: לכן אנחנו חייבים לפעול כי אם לא – אם ייגשו שני מועמדים או שלושה, וזה המצב, ממש מתי-מעט במכרזים טובים או שלא ניגשים בכלל, אז מבחינה סטטיסטית אנחנו עלולים להיקלע למצב של עובד פחות מתאים, וזאת צרה צרורה כי אין שום סיבה שזה יקרה.

משה דיין: מבחינת ההישגים אין שום סיבה שלא יהיו מועמדים מצוינים וטובים, וזה יקרה כשיהיה לי ריבוי מועמדים.

משה דיין: אז אני שוב קורא לכל מי שיכול לשלוח את הטובים למכרזים האלה.

משה דיין: אנחנו נקטנו עוד כמה פעולות לקדם – הרבה פעולות של העדפה מתקנת גם בשלבי הקליטה במכרזים הכלליים ביחס ליתר האוכלוסיות, פקטורים למיניהם גם במרכזי ההערכה, גם בציונים וגם בהגעה לשלב הסיום של ועדת הבוחנים.

משה דיין: אני עומד על זה שערבים ישולבו בקורס הניהול הבכיר ובתואר שני למנהל ציבורי.

משה דיין: אני עכשיו - - - לסטות ואפילו לרדת בדרגות כדי שיהיו שם בני מיעוטים.

משה דיין: כי בסוף האמונה הפרטית או האישית שלי היא שכדי שיהיו מנכ"לים או מנהלי אגפים וכדומה, צריך שיהיה קודם כול סגל הביניים.

משה דיין: אנחנו חייבים לטפל בזה.

משה דיין: אם בגן הילדים לא יהיה שוויון אז לעולם לא יהיה שוויון למעלה.

משה דיין: הכול מתחיל מלמטה כלפי מעלה, ולכן אנחנו נותנים את הדחיפות האלה.

משה דיין: אני עומד להוציא הנחיה שהיא כתובה ואושרה כבר – תכף תבינו למה היא לא יוצאת – להבנות בוועדות המכרזים את שיקול הדעת באופן שיאלץ אקטיבית את מקבלי ההחלטות להתייחס לסוגיות הייצוג ההולם.

משה דיין: זה כמובן גם בני המיעוטים, אבל יש לנו גם סוגיה של ייצוג נשים, בעלי מוגבלויות וגם בני העדה האתיופית שיש העדפה מתקנת כלפיהם בחוק.

משה דיין: זה אמור להיות מובנה, אי אפשר יהיה לברוח מזה, צריך להתייחס.

משה דיין: זה מתעכב כי אנחנו רוצים להכניס את זה לכל מערכות המחשוב הממשלתיות של כל המשרדים – מערכת המרכבה – כמסמך שעל-פיו עובדים, והוא יסייע כדי שלא יתפספסו המחשבות והשיקולים האלה במסגרת קבלת ההחלטות.

משה דיין: אנחנו נעשה הערכת מצב.

משה דיין: אני אומר את זה בצורה שאינה משתמעת לשני פנים ולמדתי את הנושא הזה הרבה, ונתתי לו לא מעט עדיפות: יש לנו בעיה של תת הגשת מועמדויות.

משה דיין: יש לנו גם תת ייצוג, אני לא בורח.

משה דיין: המצב של פחות מ-8% או קרוב ל-8% הוא לא מצב בריא לחברה הישראלית.

משה דיין: גם 10% זה לא הישג מדהים, אבל צריך לשלב זרועות גם מהשטח.

משה דיין: יש לי עכשיו גם פנייה מעמותת "סיכוי".

משה דיין: כל הגופים שמדברים – להגיד לאנשים בשטח.

משה דיין: יש נכונות.

משה דיין: אולי לא כולם, אני לא יכול להעיד בשם כל אדם ואדם, אני לא חוקר כליות ולב.

משה דיין: אבל מבחינת נציבות שירות המדינה, האמינו לי, שבכל פעם שאני רואה את סימוני המשרות אני מחייך.

דני גרא: אני שומע את המאמצים שאתה רוצה לעשות, ואני אשאל אותך שאלה - -

משה דיין: שאני עושה, למה "רוצה"?

דני גרא: שאתה עושה, שאתה מתכנן, ואתה מקדיש לזה מחשבה, ואתה אומר שזה חשוב.

אחמד טיבי: אגב, אתה יכול להעביר לנו את ההעתק של ההחלטה של הנציבות על שליש?

דני גרא: השאלה שלי היא כזאת: נניח שבמקום לעשות כנס בחיפה, בתל-אביב, בירושלים, בצפון, במרכז, בדרום, שזה חשוב כשלעצמו.

דני גרא: ושהרשות של היימן ספדי תיכנס – וזה חשוב.

דני גרא: שהממשלה הייתה מחליטה שהיא ממנה תוך השנתיים הקרובות – בכל משרד ממשלתי לפחות מנהל אגף אחד.

דני גרא: סביר להניח שאפשר למצוא בעלי מקצוע ערבים – מנכ"ל או שניים ערבים היו, והמשרד לא נחרב, המשרד הזה ממשיך לעמוד.

דני גרא: הרי אין דבר טוב מאשר הוכחת הדבר עצמו.

דני גרא: אז במקום לערוך כנס, ולהגיד, תאמינו לי, אני רוצה, תגישו מכרזים – תמנה.

דני גרא: יש לך היום מספר בכירים באמת, לפי הרמות של הנציבות – דרג א', דרג ב', דרג ג' – בעצם על שתי כפות ידיים, אולי עשרה בכירים ערבים בכל השירות הממשלתי.

דני גרא: ואתה רוצה לשכנע.

דני גרא: תמנה, זה הרבה יותר קל לך.

דני גרא: אבל מאחר שמדובר ברמות הגבוהות זה דורש שיח ושיג עם מקבלי ההחלטות, וזה הדרג המדיני, זה לא אתם.

דני גרא: כי הבעיה העיקרית של הציבור הערבים שהם חשים שלא רוצים אותם.

דני גרא: הם אומרים את זה.

דני גרא: עם זה גם התוכנית שלך צריכה להתמודד.

דניאל הרשקוביץ: אם אני פותח ביוזמה של אגף תקציבים ולא כתוצאה מחקיקה פרטית כזאת או אחרת, מרכזי הכוון, כי זה באמת השער שדרכו נכנסים ממוינים – יש פה חסם ניכר בהקשר הזה – ומתקצב אותו, מקים אותו ומלווה אותו, ומרחיב את זה בצורה משמעותית – אני לא חושב שזאת אמירה מספקת לכך שיש רצון כן ואמיתי, לא בדיבורים, אלא במעשים, לעודד.

דני גרא: ואז תביא אותם לחברות הביטוח, שמעסיקות 0.3% ערבים.

דניאל הרשקוביץ: מה זה?

דני גרא: נגיד שאתה מביא אותם למרכז הכוון, ואותו מרכז הכוון אומר, האיש הזה יכול לעבוד בשוק הפיננסי.

דני גרא: אחד הגורמים בשוק הפיננסי הוא חברות הביטוח.

דני גרא: אבל חברות הביטוח קלטו סך הכול עובדים בהן עד היום 0.3% ערבים – שלושה פרומיל ערבים.

דניאל הרשקוביץ: אבל יכול להיות שבשביל להיקלט באותה חברת ביטוח באמצעות מרכז הכוון, יבוא ויגיד, עכשיו אנחנו צריכים לחזק אותו ב-א', ב', ג', ד' כדי להפוך אותו מתאים יותר לעבודה וש- - - ידאג לחיבור בינו לבין המקומות - -

דני גרא: למה אתה סבור שבחור בן 25, בוגר אקדמיה, פחות מוכשר משום שהוא ערבי מאשר סטודנט שהוא איננו ערבי?

דניאל הרשקוביץ: לא אמרתי את זה.

דניאל הרשקוביץ: קודם כול אני לא חושב ככה.

דני גרא: ולא אמרת את זה.

דני גרא: אבל מדוע אתה מסיק שאותו סטודנט יהודי לא צריך מרכז הכוון, וסטודנט ערבי כן צריך.

דני גרא: מה שאני בא לומר לך – אני לא אוהב להשתמש במילה "שד בבקבוק", אבל בוא נכיר במציאות.

דני גרא: המציאות היא שישנה הסתייגות מתעסוקת ערבים בשירות הציבורי, לפחות.

משה דיין: אני לא מבין את זה.

דני גרא: אתה לא צריך להבין את זה, זאת עובדה.

אחמד טיבי: הוא מדבר על המספר.

אחמד טיבי: יש תת ייצוג.

דני גרא: זאת עובדה.

דני גרא: זה חברות ממשלתיות שיש בהן 3%-2.5%, זה חברות הביטוח.

אחמד טיבי: יש חסמים לקליטת ערבים בשירות הציבורי?

אחמד טיבי: יש חסמים.

דני גרא: בבנקים?

דני גרא: מערכת הבנקאות.

דניאל הרשקוביץ: סליחה, אתה אומר שחלקם במערכת הבנקאות הוא יותר נמוך מחלקם באוכלוסייה.

דניאל הרשקוביץ: אני יכול לומר לך שלהערכתי אחת הסיבות לכך היא שמבחינת נקודת הפתיחה שלהם בהשכלה וההכשרה מקצועית שהם מתחילים איתה יחסית למישהו לא באוכלוסייה הערבית הם בנחיתות.

דניאל הרשקוביץ: מדוע?

דניאל הרשקוביץ: מכיוון שמבחינת נקודת הפתיחה שלהם ברמה של השכלה הם מתחילים כבר שני צעדים אחורה.

דניאל הרשקוביץ: אז אני אומר לך שכיוון שזה כך, ונושא של ההכשרה המקצועית וההשכלה הוא פרמטר חשוב – לא רק לקליטה, אלא גם לשכר – אז בוודאי צריך לטפל בזה לאורך כל השדרה מהגיל הקטן שבו אתה רוכש את הבסיס של ההשכלה והחינוך שבעזרתו אתה יכול להגיע להשכלה הגבוהה, כי החסם הוא לאו דווקא מלגות כאלה ואחרות, אלא בדרך כלל היסודות או הבסיס מהגיל הזה, דרך הגן ודרך בית הספר היסודי באמצעות תגבור עודף בשעות לימוד ומסגרות חינוכיות אחר-הצהריים – תיקון מפלה; ואם זה לאורך כל הקו הזה כך שבסופו של יום מבחינת ההכשרה המקצועית וההשכלה, ברגע שזה ישודרג זה מסביר חלק גדול מאוד של היכולת להשתלב בכלל בשוק התעסוקה בפרט בעולמות שבהם דורשים הכשרה מקצועית יותר גדולה וגם זה יבוא לידי ביטוי בשכר ובסופו של יום בצמצום פערים אמיתי.

דניאל הרשקוביץ: זה הדבר הנכון והאמיתי אם באמת רוצים.

אחמד טיבי: לפני שאתן את הבמה למר לביאן, סמנכ"ל במשרד התמ"ת, אני רוצה לחדד נקודה:

אחמד טיבי: אמרת שנקודת ההתחלה של המועמד הערבי מבחינת השכלה היא שתי דרגות - - - אפשר תמיד למצוא ערבים ויהודים שווים בדרגה, ובכל זאת ליהודי יהיה קל יותר להתקבל לעבודה מאשר לערבי בשירות הציבורי, ואנחנו חוזרים לנקודת האפס.

דניאל הרשקוביץ: צריך לתת העדפה מתקנת.

אחמד טיבי: בבקשה, מר משה לביאן.

משה לביאן: תודה רבה.

משה לביאן: ברשותכם, אני רוצה להתייחס למתרחש בחודשים האחרונים במשרד התמ"ת.

משה לביאן: אני רוצה לומר בפתח דבריי שמנימה פסימית שהצגתי לכל אורך השנה שעברה אני עובר לנימה אופטימית זהירה, ואני רוצה להתחבר לדבריו של נציב שירות המדינה.

משה לביאן: יש כמה הוראות משמעותיות שניתנו לאחרונה; ראשיתן אצל הנציב שהציג אותן: ההוראה הראשונה היא לצבוע משרות כלליות לפני היציאה למכרז חיצוני – לזה יש משמעות אדירה.

משה לביאן: קודם כול זה לא ניתן כבר לשיקול דעת.

משה לביאן: אין מצב שבו סמנכ"ל או מנהל יחידה קובעים מי ומה – יש צביעה של משרות.

משה לביאן: צביעה של משרות – כמו שהנציב אמר ביתר דיוק – זה 30% בגדול, וזה יכול לרדת ל-25%, וזה עולה גם ל-50%, כי משרה ראשונה היא כללית, משרה שנייה היא 50%.

משה לביאן: אבל כל הדברים שאני אומר הם בנימה מאוד אופטימית זהירה.

משה לביאן: אצלי במשרד התמ"ת זה שינה את המפה.

משה לביאן: בשנים שעברו היו לי 67 איש, ובמהלך השנה הזאת מעתה קדימה אני עם 25 משרות לחמשת החודשים הקרובים.

משה לביאן: 25 משרות בצורה כזאת או אחרת לקראת יציאה למכרז, מתוכן שמונה משרות צבועות.

דני גרא: זאת אומרת, להגיע לכ-8% במשרד התמ"ת.

משה לביאן: כן, באופן משמעותי.

דני גרא: זה יפה מאוד.

משה לביאן: אצלי זה 8%, ובמשרדים אחרים זה יכול להיות אחרת.

משה לביאן: אם אין להם אפשרות לצאת למכרזים חיצוניים המפה קצת משתנה.

משה לביאן: אצלי ממצב קודר אנחנו עוברים למצב אחר.

משה לביאן: כפי שאתם זוכרים, לפני שנה-שנתיים הצגתי מפה שבשנתיים האחרונות קלטתי בערך 12 איש בסך-הכול.

משה לביאן: ההוראה השנייה – המשרות הייעודיות.

משה לביאן: המשרות הייעודיות מגיעות עכשיו, כתוצאה ממשא ומתן עם נציבות שירות המדינה ומשרד האוצר, עם כל הנלוות.

משה לביאן: אפשר לשפר, אבל הן מגיעות, זה אופטימלי.

משה לביאן: יש מקום עדיין לשפר את העניין, אבל זה מגיע.

דני גרא: כמה משרות ייעודיות קיבל התמ"ת?

משה לביאן: אני קיבלתי השנה שש משרות.

משה לביאן: בשנתיים האחרונות לפני כן – כל שנה בערך ארבע משרות.

משה לביאן: זה משמעותי גם מבחינתי.

משה לביאן: בעניין הזה יש משמעות אדירה למשרות ייעודיות כי שם רק בני מיעוטים מגיעים, ויש משמעות לעניין הזה.

דני גרא: עם אופקי התקדמות?

דני גרא: אפשר לבנות להם אופק קידום?

משה לביאן: אלה משרות שהנקלטים בהם נקלטים בדרגת המשרה בהתאם למכרז, וההתמודדות היא חופשית בהתאם לכל מה שמתמודד אחר במכרז פנימי.

משה לביאן: במשרד התמ"ת קיבלנו מהנציב סמכות כפיילוט לפעול בנושא המכרזים באופן עצמאי עם סמכות כמעט מלאה.

משה לביאן: זאת אומרת אם קודם דיברתי על גמישות בבחינות ועיכובים כאלה ואחרים, היום אני יכול רק לשאול את עצמי למה זה מתעכב ולא מתנהל בצורה יעילה.

משה לביאן: אני עדיין לא מרוצה מהקצב אף על פי שהסמכויות אצלנו.

משה לביאן: אנחנו בבדיקה ובהתייעלות שוטפת כל הזמן.

משה לביאן: אני רוצה לומר שיש מודעות הרבה יותר גבוהה.

משה לביאן: לשמאלי יושבת עורכת דין שנקלטה אצלנו, והיא יכולה להעיד.

משה לביאן: בערוץ המשפטי אצלנו יש קליטה לא מעטה של עורכי דין מבני המיעוטים.

משה לביאן: בערוצים אחרים, כמו מהנדסים, אף על פי שבצפון הארץ יש הרבה מאוד מהנדסים מבני המיעוטים, בוגרי הטכניון בחיפה – אין נהירה.

משה לביאן: הסיבה, לדעתנו, היא שהמגזר הפרטי מציע להם שכר הרבה יותר גבוה מאשר משרד ממשלתי.

משה לביאן: זאת בעיה שאופפת אותנו גם במשרות כלליות אחרות.

משה לביאן: כפי שאמרתי, יש משרות שעדיין אין להם.

משה לביאן: יש יותר מודעות, אני מוכרח לומר.

משה לביאן: הרבה יותר מודעות מכפי שידענו קודם, אבל צריך לשמור על הנושא הזה לאורך זמן כי אם לא נקפיד על העניין הזה לאורך זמן אנחנו יכולים שוב לחזור חזרה.

משה לביאן: לעניין ריבוי מועמדים: אין ריבוי מועמדים.

משה לביאן: יש העזה להגיע למשרות כלליות יותר ממה שידענו בשנים קודמות.

משה לביאן: אנחנו רואים היום במשרות כלליות 15%-10% בני מיעוטים.

משה לביאן: זה יותר נמצא במכרזים למשפטנים בעיקר.

משה לביאן: במשרות אחרות, כלכלנים וכדומה, יש יציאה לדרך, אבל היא עדיין לא ניכרת.

משה לביאן: במשרות ייעודיות אין ריבוי מועמדים.

משה לביאן: יש יותר, אבל עדיין אנחנו מגיעים למצב של שישה, שבעה, שמונה, תשעה מועמדים, וזה בהחלט לא מספיק.

משה לביאן: יש לנו קושי בקליטה של בני מיעוטים במחוז מרכז.

משה לביאן: הכול מתרכז בצפון – מעט מאוד ובדרגות נמוכות בלבד – בדרום הארץ.

דני גרא: קושי - - - או היצע נמוך?

משה לביאן: היצע נמוך.

דני גרא: יותר נמוך במרכז.

משה דיין: לגמרי.

משה דיין: אני מקווה שבמהלך - - - ועוד יסומנו – לצערי, אני לא כל כך אופטימי באיוש שלהם.

משה דיין: אפילו מערכת הבריאות שלאוכלוסייה הערבית יש נטייה גדולה לעסוק ברפואה - -

דני גרא: מקצועות חופשיים.

משה דיין: - - כשאני מגיע לשיבא הקצאת המשרות בשיבא קשה לי.

דני גרא: ודאי.

דני גרא: יותר נמוכה מאשר ברמב"ם.

משה דיין: הם לא באים.

משה דיין: ואז אני אומר, לא מעניין אותי, אז אף אחד לא יהיה.

משה דיין: אז הם הולכים ומגרדים מישהו מלוד, ואחרי יומיים הוא הולך.

דני גרא: ב"ברזילי" קל לך ובנהריה קל לך.

אחמד טיבי: תודה.

אחמד טיבי: מר רמזי חלבי, מרכז השלטון המקומי, בבקשה.

רמזי חלבי: אדוני היושב ראש, אני מייצג את מרכז השלטון המקומי, ואני רוצה להתייחס לדברים שנעשו בעקבות החלטות הוועדה.

רמזי חלבי: בעקבות הוועדה הזאת בחוזר מנכ"ל מרכז השלטון המקומי לפני האחרון פרסמנו לכל הרשויות המקומיות בארץ קריאה של יושב-ראש השלטון המקומי להעדיף ולעודד קליטת עובדים ערבים ברשויות המקומיות.

רמזי חלבי: יש לנו שתי רשויות שהן דוגמאות חיוביות – מעלות תרשיחא וחיפה – ויש מקומות אחרים שזה פחות טוב, לצערנו הרב.

רמזי חלבי: אבל הקריאה הייתה בעקבות החלטת הוועדה הזאת.

רמזי חלבי: זה צעד אופרטיבי שעושה השלטון המקומי, ונקווה שזה יביא תוצאות.

רמזי חלבי: צריך לזכור שאנחנו יכולים להמליץ בפני ראשי רשויות ולעודד אותם אבל לא לאלץ אותם לעשות את זה.

רמזי חלבי: אני מקווה שזה ייפול על אוזניים קשובות.

רמזי חלבי: לגבי מרכז השלטון המקומי עצמו – אנחנו נמצאים כבר ב-10%, וזה לא מספיק.

רמזי חלבי: מתוך 50 עובדים יש חמישה, מתוכם שלושה בכירים, ואני אחד מהם.

רמזי חלבי: הכוונה היא להרחיב את העניין הזה.

רמזי חלבי: אבל גם כאן אנחנו רואים במכרזים – למשל, לא מזמן מונה בשלטון המקומי סמנכ"ל כלכלה, אז לא היו מועמדים מקרב האוכלוסייה הערבית, וזאת בעיה.

רמזי חלבי: גם כאן צריך לעודד אנשים להתמודד במכרזים.

רמזי חלבי: בחברות הבנות של השלטון המקומי יש שילוב סביר, והוא נמצא בעלייה בחברה לאוטומציה.

רמזי חלבי: יחד עם זאת בחברה למשק וכלכלה הייצוג הוא נמוך מאוד.

רמזי חלבי: גם כאן צריך לעשות עבודה.

רמזי חלבי: בזמן האחרון, יחד עם היושב-ראש, אנחנו מנסים לעשות יותר שילוב בעניין הזה.

רמזי חלבי: אני מקווה שזה ישתפר בהמשך.

רמזי חלבי: דבר אחרון: אנחנו מעודדים את ראשי הרשויות המקומיות לשתף פעולה עם ארגוני המגזר השלישי בכל מיני פרויקטים – "קרן אברהם", "סיכוי", "צופן" או כל ארגון אחר שהוזכר כאן.

דני גרא: אדוני הממונה על התקציבים ונציב שירות המדינה, אני רוצה להעיר בעניין השלטון המקומי.

דני גרא: דווקא ברשויות המעורבות – כי הרי בערביות אין בעיה, ואין בעיה ברשויות שהן כולם יהודיות.

דני גרא: ברשויות המעורבות, דווקא ברשויות שבהן המתח בין יהודים וערבים גבוה – שיעור העובדים הערבים באותה רשות נמוך.

דני גרא: כלומר יש קורלציה לזה.

דני גרא: אני אומר בפירוש שתעסוקת ערבים היא מצד אחד אינדיקטור, אבל היא גם תוצאה של יחסים.

דני גרא: היא מאותתת על איכות היחסים בין המיעוט לבין הרוב.

דני גרא: צריך לצאת מכאן מהמספרים כי הסוגיה היא יותר חשובה מהמספרים עצמם.

אחמד טיבי: תודה.

אחמד טיבי: אמנון, בבקשה.

אמנון בארי-סוליציאנו: אני מנהל שותף ב"קרן אברהם".

אמנון בארי-סוליציאנו: אנחנו עוקבים כבר כמה שנים אחר הסוגיה הכאובה הזאת של שילוב ערבים בשירות הציבורי, במגזר הפרטי ובעוד מגזרים במשק.

אמנון בארי-סוליציאנו: שינויים אינקרמנטליים יש טובים, ואנחנו מקווים שהם ימשיכו להיות.

אמנון בארי-סוליציאנו: הם שינויים טובים.

אמנון בארי-סוליציאנו: כל הפרויקטים ומה שאנחנו קוראים לו המכניקה העדינה, איך עושים את זה, איך פורטים את זה לפרוטות – זה קורה.

אמנון בארי-סוליציאנו: אבל אם זה יניב פירות, זה יניב פירות בצורה איטית, ארוכת טווח, אינקרמנטלית מאוד.

אמנון בארי-סוליציאנו: מהפך זה לא יביא.

אמנון בארי-סוליציאנו: אני רוצה להגיד משהו שאולי ד"ר גרא לא יכול היה לומר – רוח המפקד.

אמנון בארי-סוליציאנו: זה הפיל שנמצא כאן בחדר, השד בבקבוק שלא מדברים עליו.

אמנון בארי-סוליציאנו: כאשר אין רוח מפקד, אין אמירה ברורה מצד קברניטי המדינה שזה הפרויקט שכולם צריכים להיות מעורבים בו, ועליו הם יימדדו וייבחנו – כאשר זה לא נאמר בראש חוצות ובפומבי – שינויים דרמטיים לא יקרו.

אמנון בארי-סוליציאנו: אנחנו רואים שגם במשרדים שבהם רוח המפקד נושבת בכיוון הרצוי במובן הזה, כמו במשרד התמ"ת ובמשרדים אחרים, זה מביא פירות – אנשים רתומים לעניין הזה, הם נבחנים על העניין הזה, ועל זה הם נמדדים ונבחנים.

אמנון בארי-סוליציאנו: במשרדים של "קרן אברהם" יש 30 עובדים, מחציתם ערבים, וכל משרה שמתפנה – אין שום בעיה להביא אנשים מהגליל, מהנגב, ממקומות רחוקים.

דני גרא: ומגיעים גם.

אמנון בארי-סוליציאנו: מגיעים, ויש ביקוש.

אמנון בארי-סוליציאנו: עשרות ערבים מהפריפריה מתמודדים על כל משרה כי זאת המשימה שלנו.

אמנון בארי-סוליציאנו: אנחנו לא יכולים להתקיים בלי שיהיה ייצוג הולם של ערבים.

אמנון בארי-סוליציאנו: זה נאמר וזה משודר, ואנחנו עושים את המאמצים ואת מה שנדרש כדי להביא את האנשים האלה.

אמנון בארי-סוליציאנו: המנהל השותף שלי שמקום עבודתו הוא בנווה אילן הוא תושב באיכסאל.

אמנון בארי-סוליציאנו: הוא בא מאיכסאל כל יום וחוזר.

אמנון בארי-סוליציאנו: הוא גם יכול לעבור לכאן, זה גם לא נורא.

אמנון בארי-סוליציאנו: אז הנושא של מועמדים ומכניקה עדינה ונושא האמון תלויים ברוח המפקד, וזה הדבר שאנחנו ממתינים לשמוע.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: גברת מרים כבהא, בבקשה.

מרים כבהא: יש לי שתי הערות בנושא.

מרים כבהא: אני רוצה להדגיש שהשירות הציבורי אינו מודגש כבעל אופק תעסוקתי.

מרים כבהא: אני לא זוכרת את עצמי מסיימת תואר ראשון וממהרת לבדוק אלו משרות יש בשירות הציבורי.

מרים כבהא: זה משהו שצריך לתקן, ובמיוחד את התדמית של השירות הציבורי.

מרים כבהא: לא פעם שאלו אותי אם אני עובדת במדינה.

מרים כבהא: הייתי צריכה להסביר כל פעם שאני עובדת בנציבות שוויון כדי להצדיק את המעבר הזה.

מרים כבהא: זה משהו שחשוב שנציבות שירות המדינה תדאג לזה.

מרים כבהא: אני מברכת על הפרסום שאתם עתידים להוציא.

מרים כבהא: הפרסום הזה צריך להדגיש את ה"כן" או לשווק את זה היטב כי גם זה תנאים טובים.

מרים כבהא: את ההנחות שאתם נותנים לדירות במרכז ואת התדמית זה עיקר הפרסום.

מרים כבהא: שנית רציתי להתייחס לחוזר שאדוני פרסם למנכ"לים.

מרים כבהא: נוסף לכך אני חוזרת על ההצעה שלי מישיבות קודמות שכדאי שמנכ"לים ומנהלי משאבי אנוש יעברו הכשרות בנושא כיתה רב-גונית – למה זה חשוב?

מרים כבהא: זה לא רק להגיע ליעד המספרי, אלא זה גם תורם למקום העסק, למשרדים שלהם, וזה יעזור להם להתמודד יותר עם הקליטה, והעובד שנקלט יכול להתקדם.

מרים כבהא: זה יעזור להם מאוד, ואנחנו כמובן נשמח להיות שותפים בהכשרות האלה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: לפני שאני מסכם את הדיון אני רוצה לקרוא לפרוטוקול תיקונים מישיבה ב-19 בדצמבר 2011 בשעה 12:00 מול מערכת הבריאות, מדבריה של הגברת מוני רחמדאן.

אחמד טיבי: במקום מה שכתוב צריך שיהיה.

אחמד טיבי: : "אחות מחוזית, זקנית, ובמקום מה שכתוב צריך שיהיה: "וגם מנהל המחוז הערבי".

אחמד טיבי: שני תיקונים במערכת הבריאות: ב-16 בדצמבר מול מערכת החינוך, פרוטוקול מס' 24, בעמוד 21: הגברת פטמה יוסף – במקום 14 אלף, כתוב 1,400.

אחמד טיבי: אני מבקש לאשר את התיקון לשני הדברים האלה.

אחמד טיבי: מי מסכים?

אחמד טיבי: אני מסכים.

אחמד טיבי: מי לא מסכים?

אחמד טיבי: אין.

אחמד טיבי: בעד ההצעה – רוב

אחמד טיבי: נמנעים – אין

אחמד טיבי: החלטה פה אחד, מזרח-תיכונית.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: לפני שאני מסכם אני רוצה לשאול את ראש אגף תקציבים – כמה עובדים יש באגף סך הכול?

דניאל הרשקוביץ: כ-60.

אחמד טיבי: מתוכם עדיין אין אף ערבי.

אחמד טיבי: היה ערבי אחד שעבר למנכ"ל.

אחמד טיבי: זה מזכיר לי.

אחמד טיבי: אני לא יודע אם אתה מכיר, כי הציבור שמע ממני את הבדיחה הזאת, אני מקווה שאני לא חוזר על עצמי.

אחמד טיבי: הבדיחה היא על בנק ישראל.

אחמד טיבי: אני התחלתי את המאבק לגבי קליטת ערבים בבנק ישראל שהוא רשות סטטוטורית, לא חברה ממשלתית.

אחמד טיבי: החוק לא ממש מחייב אותו, אבל החובה המוסרית מחייבת אותו.

אחמד טיבי: התחלתי את המאבק לפני מספר שנים – היו 880 עובדים.

אחמד טיבי: כמה מתוכם היו ערבים?

אחמד טיבי: אפס.

אחמד טיבי: שנים נאבקתי עד שהצלחתי.

אחמד טיבי: איך הרגשתי שממש הצלחתי?

אחמד טיבי: הייתה הודעה לתקשורת של עלייה אין סופית במספר העובדים הערבים בבנק ישראל – מאפס לאחד.

אחמד טיבי: הייתה הודעה לתקשורת של בנק ישראל: "נקלט ערבי בבנק ישראל".

דניאל הרשקוביץ: פה אתה לא צריך להיאבק.

דניאל הרשקוביץ: אני אגיד לך למה – כי אני אשמח מאוד, אני אומר את זה בצורה אמיתית.

אחמד טיבי: לא לקלוט ערבי אחד ולנוח.

דניאל הרשקוביץ: לא.

דניאל הרשקוביץ: אני אשמח מאוד לראות יותר מעובד אחד, בוודאי ככל שהדברים תלויים בי.

דניאל הרשקוביץ: ישנם דברים, כפי שאמרתי, גם מבחינת מספר הפונים וגם מבחינת תנאי סף שאלה לא דברים שתלויים בי – אני אשמח מאוד שיהיו יותר.

אחמד טיבי: אם תרצה את העזרה שלנו בחיפוש אקטיבי – משרדי ממשלה רבים עשו זאת ועזרנו להם.

אחמד טיבי: מועמדים רבים ניגשו, והם בחרו את הטוב ביותר.

אחמד טיבי: אפשר בהחלט לעזור לך, רק תפנו אלינו עם המכרז.

אחמד טיבי: בבקשה, דן.

דן אורן: בנושא של חוסר מודעות בקרב האוכלוסייה הערבית שראש אגף תקציבים דיבר עליו, אני גם רוצה להדגיש את נושא תוכנית ההסברה.

דן אורן: זה משהו שאני חושב שהוצג לפני הוועדה.

דן אורן: תוכנית ההסברה שהוגשה לפי החלטת הממשלה המיוחדת מסוף 2010 היא תוכנית שמופנית גם כלפי האוכלוסייה עצמה וגם כלפי שירות המדינה.

דן אורן: דבר חשוב נוסף מבחינת הגברת - - - הוא שהרי בשנים האחרונות התקבלו שתי החלטות ממשלה; בהחלטה האחרונה מתחילת 2009, אחד הסעיפים שגם מיושם על-ידי נציבות שירות המדינה זה הנושא של מאגר של מועמדים מקרב האוכלוסיות שזכאיות לייצוג הולם שיושב במכרזים.

דן אורן: מכיוון שישנו חוסר - - - כאשר מדובר במסלול הרגיל שערבים מתמודדים מול כל המועמדים האחרים, ויש חוסר - - - אז כמו שכבר שנים רבות יש הוראה בתקשי"ר על כך שבמכרזים צריך להיות שוויון בין המינים וצריכה לשבת אישה אחת, בהחלטה הזאת נקבע שזה יורחב לגבי הקבוצות האחרות.

דן אורן: אי אפשר לקבוע שבכל מכרז יישבו גם אישה, גם ערבי, גם מישהו מבני העדה האתיופית וגם אדם עם מוגבלות, אבל מאגר שמורכב מהאוכלוסיות השונות שמתוכו במקרים הרלוונטיים יישב אחד.

דן אורן: זה דבר שמיושם וכדאי לדעת.

אחמד טיבי: אני מודה לך מאוד.

אחמד טיבי: ברשותכם, אני רוצה לסכם: א', אני רוצה לברך על הודעתו של הנציב לגבי פרסום נוהלי נציבות – 1 מתוך שלושה וגם הקמפיין התקשורתי – אלה צעדים בכיוון הנכון.

אחמד טיבי: אני רוצה לברך עליהם.

אחמד טיבי: דובר בצורה חיובית על הפוטנציאל החיובי למשק של קליטת עובדים ערבים.

אחמד טיבי: גם ראש אגף תקציבים דיבר על כך.

אחמד טיבי: צר לי שעד היום מדינת ישראל, השוק והמגזר הציבורי לא מצליחים לנצל את הפוטנציאל העצום הזה.

אחמד טיבי: לגבי הפיילוט במשרד התמ"ת – אני רוצה לציין בחיוב את דבריו של מר לביאן, סמנכ"ל משרד התמ"ת.

אחמד טיבי: לגבי התת-נגישות שעליה דיבר נציב שירות המדינה וגם מר הרשקוביץ – הסיבה היא היעדר אמון בין המועמדים הערבים לגבי המשרות האלה לגבי אפשרות של תחרות הוגנת ושווה בין שני מועמדים בעלי נתונים שווים, יהודי וערבי.

אחמד טיבי: עובדה שבמשרות ייעודיות המיועדות לערבים יש הרבה יותר מועמדים שניגשים ונקלטים אנשים מוכשרים.

אחמד טיבי: עדיין בשירות הציבורי יש הדרה של ערבים משלוש הדרגות הבכירות בשירות המדינה, דבר שתורם למעגל הקסם של תת-ייצוג של ערבים בשירות הציבורי.

אחמד טיבי: בתשובת אגף התקציבים אין ניתוח כלכלי ברמת כלל המשק וברמת המיעוט הערבי להשלכות הנובעות מהיעדר תעסוקת ערבים בשירות המדינה, בשירות הממשלתי ובשירות הציבורי.

אחמד טיבי: עיקרי התקציב הממשלתי למיעוט הערבי שדובר עליו – נדמה לי ש-70% ממנו יופנו לדרוזים ולבדואים.

אחמד טיבי: אז צריך לעודד מה שהממשלה דיברה כל הזמן - -

דני גרא: שלושה מיליארד.

אחמד טיבי: שלושה מיליארד שקלים.

אחמד טיבי: צריך לברך על התרומה הזאת גם למגזר הבדואי ולדרוזי, ולשאול, לתהות ולבקש, למה אין משהו פרופורציונלי גם לשאר המגזר הערבי שממשיך לסבול מתת-ייצוג ומאפליה ויחס לא שוויוני בחלוקת המשאבים.

אחמד טיבי: נדמה לי שטוב יעשה אגף התקציבים כאשר כשותף לעריכת תקציב המדינה ייקח בחשבון את האפליה שממנה סובלים האזרחים הערבים והמיעוט הערבי כמעט בכל תחומי החיים.

אחמד טיבי: מי כמו אגף התקציבים יכול להשפיע בכיוון של העדפה מתקנת והוצאת יותר משרות ייעודיות.

אחמד טיבי: אני רוצה להודות לכל מי שבא לכאן – לך, אדוני ראש אגף תקציבים; לך, נציב שירות המדינה; מר לביאן; ולכם, אורחים יקרים.

אחמד טיבי: תודה רבה.