ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 18, פרוטוקול מספר 691, 2012-05-02 16:15

חיים כץ: אחר צהריים טובים.

חיים כץ: י' באייר, 2 במאי 2012.

חיים כץ: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות לאור פנייתו של נציג השלטון המקומי.

חיים כץ: אתה לא נציג השלטון המקומי בהסתדרות, נכון, פיני?

פיני קבלו: אתה מתחיל איתי.

חיים כץ: פיני, תן את התואר שלך.

פיני קבלו: - - חוק ההסדרים.

פיני קבלו: אתה לא נותן לנו לעבוד לקראת הבחירות.

דב חנין: להפך.

דב חנין: היום ההסתדרות באה לתמוך בחוק הזה, אני בטוח בזה.

דב חנין: בזה אין לי שום ספק.

דב חנין: היום ההסתדרות תבוא למחוא לך כפיים.

חיים כץ: מה ההגדרה האמיתית שלך פה?

פיני קבלו: סמנכ"ל מרכז שלטון המקומי.

חיים כץ: לאור פנייתו של יו"ר מפלגת העבודה בהסתדרות שבמקביל ובמקרה הוא גם סמנכ"ל מרכז השלטון המקומי בכנסת ישראל.

חיים כץ: הוא אמר לי, תשמע, חיים, איך אתה העברת שני חלקים של הצעת חוק, ואתה משאיר אותה לא מושלמת.

חיים כץ: לא מבין אותך – העברת הכול והשארת 700 אלף שקל?

חיים כץ: זה מה שעשית?

חיים כץ: אני מאוד מאוכזב ממך, הוא אומר לי.

חיים כץ: אני אתן לך להגיב אחר כך.

דב חנין: הוא - - - כל מילה, אני מכיר אותו.

חיים כץ: אתה רואה גם לפי החיוך.

חיים כץ: אני רוצה שנבין: הלכנו למהלך גדול, הלכנו למהלך חשוב, עזרנו לאוכלוסיות שהן בין החלשות ביותר במדינת ישראל.

איתי חוטר: מי, הגופים עצמם שמקבלים את ההנחות?

חיים כץ: לא, אותם אנשים עם מוגבלות באשר היא.

חיים כץ: אם חלק מאותם אנשים היה מאבד את מרכז השיקום שלו או את מרכז העבודה שלו, אני לא יודע איך אתה, אבל לי זה היה מאוד מפריע.

חיים כץ: אני באתי לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת - -

איתי חוטר: ההנחות לא ניתנות למוגבלים עצמם.

חיים כץ: כן, זה נכון, אבל זה by product.

חיים כץ: אני מעולם לא עשיתי עסקים עם אנשים שלא הרוויחו כסף.

חיים כץ: אם הם לא הרוויחו כסף הם ישקרו לי.

חיים כץ: בפעם הבאה כשאתה מגיב למה שאני אומר תגיד את השם ואת התפקיד, לפחות שיירשם בפרוטוקול.

איתי חוטר: אז להגיד עכשיו?

דב חנין: לא, לא, לפני זה תשמע גם אותי.

חיים כץ: עברנו כברת דרך, אנחנו מסיימים עונה.

חיים כץ: מעניין אותי 700 אלף, ואתה אמרת, לא 700 אלף.

חיים כץ: ואני אומר, 700 אלף זה אלה שמשלמים מסים בקטגוריה הזאת.

חיים כץ: אם יש עוד גופים שלא משלמים מסים ולא ישלמו מסים כי אין להם אפשרות לשלם מסים, אז אין הגופים האלה ואין לך הכסף הזה.

חיים כץ: אבל אתה הולך לאבד 700 אלף שקל בפריסה על מדינת ישראל.

חיים כץ: אני לא יודע בכמה יישובים זה נמצא; זאת אומרת עיר יכולה לאבד 10,000 שקל לשנה, 30 אלף שקל לשנה.

חיים כץ: יושב פה סמנכ"ל השלטון המקומי, והוא יודע כמה פעמים נסעו לערים תאומות, לערים שלישיות ולערים אחרות.

חיים כץ: לא מוסרי.

חיים כץ: עשינו כל כך הרבה יחד בשנה הזאת – אני מצפה מכם שתגידו, אנחנו לא אוהבים את זה, אבל אנחנו נחיה עם זה.

חיים כץ: אנחנו לא אוהבים את מה שעשית היום.

חיים כץ: היית פונה, היית מדבר, אבל אנחנו נחיה עם זה.

חיים כץ: לזה אני מצפה.

חיים כץ: בסיומה של עונה נסמן – תראה, לא הלכנו למשהו פופוליסטי שאמרנו, עזרנו וכדומה.

חיים כץ: לא עזרנו לשום איל הון ולשום טייקון.

חיים כץ: באנו לפה לעגל פינות באוכלוסיות שלדעתי הן הכי נסחטות.

חיים כץ: דבר.

איתי חוטר: איתי חוטר, סמנכ"ל כלכלה בשלטון המקומי.

איתי חוטר: רציתי לשאול כמה הצעות במצטבר רק בוועדה הזאת שיש להן השלכות כספיות על השלטון המקומי?

חיים כץ: שלוש.

איתי חוטר: שלוש?

איתי חוטר: ומה ההיקף הכספי המצטבר שלהן?

חיים כץ: גג.

דב חנין: אחת ארבעה מיליון - -

חיים כץ: עזוב, אתה בכוונה מפריע לי?

חיים כץ: אני לארג'.

חיים כץ: בהפרזה – 10 מיליון שקל.

דב חנין: זאת הפרזה ענקית.

חיים כץ: הפרזה ענקית.

איתי חוטר: זה רק בוועדה הזאת.

חיים כץ: כן.

חיים כץ: זה מה ששאלת אותי.

חיים כץ: אני לא יכול לתת לך סכומים מוועדות אחרות.

חיים כץ: תגיד שאתה מקבל את זה, זה 700 אלף שקל.

איתי חוטר: אמרתי, אנחנו לא מתנגדים עקרונית להנחות - -

חיים כץ: יפה דיברת.

איתי חוטר: יש לנו שיפוי מהמדינה – אנחנו נשמח, באמת.

חיים כץ: לא יודע מה יש לך מהמדינה.

איתי חוטר: למה הרשויות המקומיות צריכות לספוג את זה?

איתי חוטר: את כל ההצעות המבורכות האלה?

איתי חוטר: למה הרשויות המקומיות צריכות לספוג?

חיים כץ: ניתן לך הזדמנות: בעוד כשלושה חודשים נבוא חשבון.

חיים כץ: כל אלה שלא תמכו ברשויות, לדעתכם – תנו להם בראש.

חיים כץ: הזדמנות שלכם.

חיים כץ: תנו להם בראש.

חיים כץ: מי שלא תמך, לא נתן שיפוי, לא בנה – תנו להם בראש.

חיים כץ: אני בליכוד, אתה רוצה לתת להם בראש?

חיים כץ: תן להם בראש.

חיים כץ: בלב קל נשארתי פה היום בערב.

חיים כץ: אפילו דב חנין שאף אחד לא יכול להגיד כלום על תרומתו לירוק ולחלש ולנזקק, לא בא אליי ואמר לי, חיים, הכנסת מתפזרת, בוא תעשה את זה.

חיים כץ: לא בא.

חיים כץ: מיוזמתי הבנתי שכנראה הכנסת מתפזרת בשבוע הבא, ואמרתי, שמע, עשית כל כך הרבה, וזה לא מושלם.

חיים כץ: עוד הרבה דברים לא עשיתי.

חיים כץ: בנגיעות החשובות האלה זה חשוב לנפש.

חיים כץ: אנחנו מודים לך על תמיכתך.

חיים כץ: מאחר שהקראנו תקריאי את זה שוב ונצביע.

נועה בן שבת: אם אפשר, התייחסות אחת לנושא העלויות.

חיים כץ: לא חשוב.

נועה בן שבת: - - בג"ץ.

חיים כץ: לא יהיה בג"ץ.

נועה בן שבת: היה בג"ץ לעניין מעון יום.

נועה בן שבת: בהגדרה של מעון יום שכבר קיימת היום בחוק מסי העירייה ומסי הממשלה (פיטורין) אמרו שמרכזי יום שאנשים שוהים בהם, וזה בעצם מעון יום לאנשים עם מוגבלות – כשדובר על זקנים הם אמרו שהם זכאים ממילא לפטור מארנונה כי זה בעצם מעון יום.

נועה בן שבת: אז מעון יום ממילא יורד כי בג"ץ כבר הכיר בעלויות שכרוכות בכך.

חיים כץ: התוספת מיותרת.

חיים כץ: תקריאי.

נועה בן שבת: יש תיקוני נוסח קטנים.

חיים כץ: אנחנו נאפשר לך לתקן את זה.

נועה בן שבת: הצעת חוק לתיקון פקודת מסי העירייה ומסי הממשלה (פטורין) (מס' 22), התשע"ב-2012 תיקון סעיף 5ג 1.

נועה בן שבת: בפקודת מסי העירייה ומסי הממשלה (פטורין), 1938, בסעיף 5ג(ה), אחרי פסקה (10) יבוא: "(11)

נועה בן שבת: מסגרת יומית שעיקר ייעודה לספק אבחון, שיקום, טיפול או הכשרה מקצועיים תעסוקתיים לאנשים עם מוגבלות, לרבות מרכז יום, מרכז שיקום ומרכז הכשרה שמשרד הרווחה והשירותים החברתיים מכיר בה, ובלבד שלפחות 85% מהאנשים עם מוגבלות, כאמור, שוהים במסגרת, לפי הפנייה של משרד הרווחה והשירותים החברתיים או המוסד לביטוח לאומי".

נועה בן שבת: בפסקה זו 'אדם עם מוגבלות', כהגדרתו בפסקה (9)".

נועה בן שבת: זאת אומרת מפנים לחוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, ומדובר על אנשים בני 18 ומעלה.

נועה בן שבת: תחילה 2.

נועה בן שבת: תחילתו של חוק זה ביום ________ צריך לקבוע את מועד התחילה של החוק.

נועה בן שבת: החוקים הקודמים היו בתחילת השנה אז קבענו אותם לתחילת שנה 2012, אבל אפשר לקבוע פה מועד תחילה אחר.

חיים כץ: איזה מועד תחילה אתה רוצה?

חיים כץ: אני רוצה להודות לכם, אז אם אתה רוצה להודות לנו - -

פיני קבלו: היה לי מוסד כזה והייתי ראש עיר ולא לקחתי ממנו ארנונה, ואני מניח שחלק גדול מהרשויות לא לוקחות ארנונה.

חיים כץ: לא לוקחים.

פיני קבלו: אנחנו לא - -

חיים כץ: אני לא צוחק שאמרתי שאני רוצה להודות לכם על ההתנהלות שלכם בישיבה הזאת.

פיני קבלו: בין היתר אני מחזיק תיק הרווחה, ואנחנו נאבקים.

פיני קבלו: אני אומר לך, יש ראשי הרשויות שאם לא הייתה להם החמלה – יש להם הקצאה של 5,000 שקל שמשרד הרווחה מעביר, והם מוציאים על ילד 70 אלף שקל.

פיני קבלו: וזה לא מקרה אחד ולא שניים ולא שלושה.

פיני קבלו: זאת אומרת ראשי הרשויות הם לא נגד הגופים החלשים.

חיים כץ: אין לי ספק.

פיני קבלו: לכן הצעות החוק מן הסוג הזה, לא רק אצלך – אנחנו סופגים אותן בכל הוועדות בהרבה מאוד מקומות, כמו ועדת הכלכלה ואחרות, וזה במצטבר.

פיני קבלו: בסופו של דבר מה עושה לאחר מכן ראש רשות?

פיני קבלו: הולך למשרד הפנים, מבקש העלאת ארנונה ומטיל את זה על כל התושבים.

פיני קבלו: ראשי הרשויות הם לא נגד.

חיים כץ: גם אם הוא מטיל את זה על כל התושבים זה בסדר.

חיים כץ: .

פיני קבלו: אנחנו לא נגד, אנחנו מחזיקים את המוסדות האלה.

פיני קבלו: יש ראשי רשויות שמגייסים תרומות למוסדות האלה.

פיני קבלו: אני הייתי מגייס, מביא להם את השי לחג לגופים האלה שאף אחד לא היה חושב לתת להם שי; כי רציתי לראות בהם כמו עובדים של כל המפעלים בסביבה כי כולם יצאו עם בקבוקי יין, והם היו יוצאים עם ידיים ריקות.

פיני קבלו: ראשי הרשויות עושים מאוד למען החלשים, אנחנו לא נגד הגופים האלה, ושלא יצטייר - -

חיים כץ: חלילה, חלילה.

פיני קבלו: - אנחנו רק חושבים שאם המדינה צריכה לשפות היא צריכה לשפות.

פיני קבלו: אם משרד העבודה והרווחה חפץ אז אולי בתוך התקציב - -

חיים כץ: אין משרד כזה במדינת ישראל.

חיים כץ: יש משרד עבודה לבד ורווחה לבד.

חיים כץ: אין משרד עבודה ורווחה יותר.

פיני קבלו: לא, משרד הרווחה.

פיני קבלו: אני אומר שאם משרד הרווחה חפץ בגופים האלה שיתקצב אותם גם ברמה של הארנונה שלהם שצריכה להינתן לאותה רשות שתקבל.

פיני קבלו: אבל זה סיפור אחר שאנחנו נסגור את זה משרד הרווחה בלבד.

פיני קבלו: לפני שאעבור להצבעה - -

נועה בן שבת: הייתה הערה לנוסח.

חיים כץ: אתם תתאמו את הנוסח אחר כך, אבל זה רוח הדברים.

חלי גיא אלדר: רוח הדברים בסדר, אבל גם סיפא חשבנו שכדאי להעלות.

חלי גיא אלדר: אבל אם אתה משפה אותנו - -

חיים כץ: תתאמו את הנוסח.

חיים כץ: זה רוח הדברים.

קריאה: רק שיהיו תיאום אחר כך אם יהיה צורך.

דב חנין: אבל זה צריך להיות מאוד זריז.

חיים כץ: עכשיו, עכשיו, לא "זריז".

חיים כץ: אני רוצה להודות – באמת – לנציגי השלטון המקומי שיושבים פה: גם לסמנכ"ל וגם למרַכז השלטון המקומי שהוא גם סמנכ"ל.

חיים כץ: אני מבין את הבעיה שלהם שהם היו צריכים לנווט בין השלטון המקומי שיש לו עלויות כספיות לבין הרגישות החברתית.

חיים כץ: אני שמח שהם הבינו שמדובר בסכומים קטנים, ואם הם יספחו כבר את כל הסכומים הגדולים, אז הם אומרים, אם אכלנו אותה כבר נאכל אותה עד הסוף, והם מקבלים את זה באהבה.

חיים כץ: ואחרי החיוך הזה לא נותר לי שום דבר - -

נועה בן שבת: מה עם מועד התחילה?

חיים כץ: מועד התחילה, נעשה מינואר 2012.

איתי חוטר: 2013?

חיים כץ: 2012.

חיים כץ: אתה לא תיקח מהם גם כסף.

חיים כץ: אתה לא לוקח מהם ולא תיקח מהם.

חיים כץ: מועד התחילה – ינואר 2012.

פיני קבלו: מי ששילם נחזיר לו.

חיים כץ: לא.

חיים כץ: תכתבי בנוסח – מי ששילם את לא מחזירה, מי שלא שילם - -

נועה בן שבת: אני לא אכתוב את זה, אדוני.

נועה בן שבת: אם אנחנו כותבים "ב-1 בינואר" - -

חיים כץ: 1 באפריל.

נועה בן שבת: אבל הארנונה היא שנתית תמיד.

איתי חוטר: אדוני היושב ראש, בהמשך לדיון קודם בהצעת חוק אחרת שהייתה לנו - -

חיים כץ: מלכ"רים.

איתי חוטר: מאה אחוז מלכ"רים?

חיים כץ: כן.

נועה בן שבת: אדוני, לא לקבוע לא החזר כי אני לא יכולה להיכנס לחישובים האלה.

נועה בן שבת: אם לא מגיעה ארנונה, ואנחנו קובעים את זה רטרואקטיבית אז אפשרות אחרת היא להתחיל בשנה הבאה.

חיים כץ: נסחי, מי שלא שילם - -

נועה בן שבת: זה נראה לי מאוד מסובך.

חיים כץ: אז תתחילי מ-1 באפריל.

נועה בן שבת: אבל הארנונה היא שנתית.

חיים כץ: אלה לא משלמים שנה מראש.

חיים כץ: מצד אחד אנחנו אומרים שהם לא משלמים בכלל, ועכשיו את אומרת לי שהארנונה היא ארנונה שנתית.

חיים כץ: אנחנו לא מרבעים את המעגל עכשיו.

נועה בן שבת: השאלה אם אני צריכה להגיד שמי ששילם לא יחזירו לו.

נועה בן שבת: אני לא יכולה להגיד כזה דבר כי לפעמים זה הוראת קבע - - -

חיים כץ: מ-1 באפריל.

חיים כץ: את לא מקשיבה.

חיים כץ: אני מבין שאנחנו אחרי הצהריים, ואני מבין שהיום שלנו צריך להסתיים ב-16:00.

נועה בן שבת: אנחנו מנסים להפעיל אותו - -

חיים כץ: לא, אני מבין שאנחנו צריכים לסיים ב-16:00.

חיים כץ: יחד עם זה – 1 באפריל.

נועה בן שבת: העניין הוא שאני לא בטוחה שאפשר להחיל הוראות לחיובי ארנונה מ-1 באפריל.

נועה בן שבת: מה זה, שני שליש שנה?

חיים כץ: את יודעת כמה אנשים משלמים ארנונה מדי חודשיים?

חיים כץ: מי שלא רוצה לשלם מקבל את ההנחה השנתית בתלוש השנתי, וכל חודשיים מקבל תלוש ארנונה, ומשלם או לא משלם.

איתי חוטר: אין עמדה של הממשלה פה?

חיים כץ: אמרתי לך כאלה ברכות, ופתאום אתה נעשה לא נחמד?

איתי חוטר: מעניין אותי מה עמדת הממשלה.

חיים כץ: מה אכפת לך?

חיים כץ: הם בעד.

קריאה: הממשלה לא תמכה.

חיים כץ: אני רוצה שתבין.

חיים כץ: אתה יכול לעבור את השאלות שלי.

חיים כץ: בשביל לנהל מה שמעניין אותך תוך כדי דיון אתה צריך לעשות שני דברים: אחד, להתפקד לאיזו מפלגה או להיבחר למפלגה ולהיות חבר כנסת.

חיים כץ: כל עוד לא עשית את זה – ואנחנו ערב בחירות אז יש לך הזדמנות גדולה.

חיים כץ: ש"ס לא עושים פריימריס, גם אגודה לא עושים.

חיים כץ: אתם עושים?

דב חנין: לנו יש מועצה – 740 איש.

חיים כץ: אי לכך אנחנו עוברים להצבעה.

חיים כץ: במקום מי אתה מצביע?

דב חנין: עפו אגבארייה.

חיים כץ: ואת?

פניה קירשנבאום: אני לא יודעת.

חיים כץ: את לא יודעת, אל תצביעי.

פניה קירשנבאום: אני לא יודעת על מה מצביעים.

חיים כץ: אנחנו מצביעים.

חיים כץ: מי בעד?

חיים כץ: בעד – רוב

חיים כץ: נמנעים – אין

חיים כץ: כמעט כל חברי הכנסת שנמצאים פה, ויש להם זכות הצבעה – תמכו.

חיים כץ: אבל אלה שתמכו היו רוב מוחלט.

חיים כץ: לכן הוועדה מאשרת את זה כהכנה לקריאה שנייה ושלישית.

חיים כץ: אנחנו פונים ליועצת המשפטית לגמור את הנוסח עכשיו.

חיים כץ: אתה תפנה לנסחית שתניח את זה ביום שני או ביום שלישי לכל המאוחר כדי שיעלה למליאה לקריאה שנייה ושלישית.

חיים כץ: תודה רבה, הישיבה נעולה.