הוועדה המיוחדת למאבק בנגע הסמים, כנסת 18, פרוטוקול מספר 76, 2012-05-01 11:00

טלב אלסאנע: אני פותח את הישיבה.

טלב אלסאנע: אנחנו קודם כל נעבור על רשימת המוזמנים.

טלב אלסאנע: נושא הדיון הוא התמודדות המדינה עם סמי הפיצוציות.

טלב אלסאנע: (סבב היכרות).

טלב אלסאנע: רבותי, אני רוצה לציין שזו ישיבת המשך, ומהנתונים שאנחנו קיבלנו המצב הוא מאד מדאיג.

טלב אלסאנע: לא יכול להיות שמערכות האכיפה יתייחסו בקלות ראש וקלות דעת להתפשטות של סמי הפיצוציות, כאשר כל הזמן משדרגים, מכניסים חומרים חדשים ומציגים אותם לראווה, ולפעמים נותנים איזו שהיא מראית עין ותחושה לצרכנים, במיוחד לבני הנוער, שהדבר הזה מותר, כאשר הדבר הזה הוא לא חוקי.

טלב אלסאנע: על פי הנתונים שקיבלתי מעוזר המחקר, ד"ר גלעד, שהתייחס לדבר הזה, מזה תקופה המעבדה לזיהוי פלילי איננה מצליחה לזהות את החומרים האקטיביים בסמי הפיצוציות ואנחנו נשמע מדוע ומה הסיבה.

טלב אלסאנע: וגם מבחינת הבקשות שמוגשות על ידי היחידה הפרמצבטית, גם יש איזו שהיא בעיה מבחינת ההתקדמות.

טלב אלסאנע: כנראה שבגלל שמגישים, לא מקבלים תשובות, אי אפשר להמשיך בהליכים המשפטיים בתיקים הפליליים, ולכן רואים כאילו שהמאמצים שמושקעים הם לחינם, ובעקבות זאת הדבר הזה לא מתבצע.

טלב אלסאנע: יש לנו תופעה שיש סחר גלוי, מבחינת חומרים שההשלכות שלהם מאד מסוכנות, וגורמי האכיפה אינם ממלאים תפקידים.

טלב אלסאנע: מבצעי העבירות אינם באים על עונשים, ולדעתי זה מחדל מאד רציני.

טלב אלסאנע: המציאות הזו היא הרבה יותר מההתייחסות לעניין של הסוגיה שדנו בה קודם לכן, לעניין של הקנאביס – כן או לא, כאשר יש לנו חומרים כימיים מסוכנים, אבל גורמי האכיפה אינם ממלאים את התפקיד.

טלב אלסאנע: הדבר הזה לא מתקבל על הדעת.

טלב אלסאנע: אי אפשר להמשיך עם המציאות הזו, ולכן אני אשמע מנציגי, אתה רוצה להציג?

טלב אלסאנע: אנחנו ניתן לגלעד שהכין את ההתייחסות, להציג מספר סוגיות שהוא רואה לנכון, ואחר כך גם נשמע מנציגי המשטרה או המעבדה לזיהוי פלילי, איפה בדיוק הבעיה.

טלב אלסאנע: בבקשה.

גלעד נתן: מה שקרה זה שפתאום התחילו להופיע בחודשים האחרונים עוד סמי פיצוציות ואנחנו כל הזמן עוקבים אחרי זה, לפי הוראה שלך – אם יטפלו בזה או לא יטפלו בזה, וזה נהיה גם יותר ויותר חוצפני, כי פתאום מופיעות שקיות של סמי פיצוציות שכתוב עליהן "חוקי" וכתוב עליהן כתובת היצרן וכתוב עליהן, יש להן טלמרקטינג, להתקשר להתלונן אם יש בעיות ואתה פונה למשטרה ואתה אומר להם – איך יכול להיות?

גלעד נתן: ואומרים לך –אנחנו מצטערים, כרגע מסיבות כאלה ואחרות לא מטפלים בזה.

גלעד נתן: יש איזו שהיא בעיה.

גלעד נתן: אני מקווה שתשמע לגביה היום פתרונות, אבל נוצר מצב שבו היום המאבק נגד סמי הפיצוציות, עם כל חוק הנגזרות והכל, פשוט לא מיושם, והסמים האלה מתפשטים.

גלעד נתן: ופתאום מגיעים לוועדה פקסים ממקומות שלא ראינו בעבר, או ממקומות שבהם הייתה בעיה בעבר ופתאום בעיה חדשה שאומרים יש פה סמי פיצוציות.

גלעד נתן: פתאום ממגדל העמק מגיע פקס, יש פה ילדים משתמשים ואתה רואה במקומות אחרים.

גלעד נתן: ובמקומות שבעבר היה בהם הרבה יש בהם עוד, ואתה מקבל גם דיווחים – מחרימים, לא מחרימים?

גלעד נתן: מה עושים עם זה?

גלעד נתן: ועושה רושם שבלהט המאבק באלכוהול, שנהייה הנושא המרכזי, שכחו מבעיה שהיא מאד מאד חמורה ואתה מתחיל לקבל דיווחים מבתי חולים, מבתי חולים לחולי נפש – תשמע, יש פה יותר אשפוזים.

גלעד נתן: אנשים השתמשו בחומרים, לא מזהים אותם, לא מכירים אותם.

גלעד נתן: ולכן חשוב מאד הדיון שקבעת להיום, כדי לשמוע למה.

גלעד נתן: בעצם ההתמודדות עם הסמים האלה שלפני כמה שנים התחילו בזה בתרועה גדולה, לא מבוצעת.

גלעד נתן: תודה.

טלב אלסאנע: כן, אנחנו נשמע התייחסות של היחידה לפשיעה פרמצבטית – מה ההתרשמות שלכם, מה קורה, מדוע לא מוגשות בקשות, מידת שיתוף הפעולה ביניכם לבין המעבדה לזיהוי פלילי, הפעילות היזומה שלכם ושל המשטרה כדי להגיע למשווקים, שמוכרים את זה כאילו מדובר באיזה שהוא מוצר חוקי.

טלב אלסאנע: יש יצרן, יש משווק, יש אפילו תלונות על האיכות של המוצר, זה דבר נהדר.

טלב אלסאנע: ולכן אנחנו רוצים לדעת מה בדיוק קורה.

אהרון גרונדמן: אוקי, מכיוון שמיקי עוד לא הגיע, אז אני אקדים ואומר.

אהרון גרונדמן: קודם כל, הנושא הזה צריך להיות מטופל על ידי המשטרה, חד משמעית.

אהרון גרונדמן: ליחידה שלנו אין סמכויות וליחידות האחרות אין סמכויות ומדובר פה בסכנה ממש לחיי אדם.

אהרון גרונדמן: ואנחנו רואים את זה מהמידע ומהתלונות שאנחנו מקבלים מבתי חולים, גם מהמשטרה הצבאית, גם על צעירים, חלקם חיילים, שהגיעו לאשפוזים עם תופעות לוואי מאד קשות.

אהרון גרונדמן: גם תופעות של פגיעות במערכות חיוניות, קרדיו-וסקולאריות, גם תופעות פסיכוטיות.

אהרון גרונדמן: זאת אומרת שבעצם סם, שלכאורה במסווה חוקי, ואני תיכף אדבר על העניין של ההיבט החוקי, כי זה לא בפקודת הסמים, משווק בצורה הכי גלויה, כמו שגלעד אמר.

אהרון גרונדמן: אני הייתי השבוע ברחוב אלנבי.

אהרון גרונדמן: פתחו ברחוב אלנבי, לדעתי בשבועיים – שלושה האחרונים, ארבע פיצוציות חדשות, שכתוב עליהן בלאק ג'ק, 21 ואמסטרדם, מן רמז כזה נורא ברור, שבאמסטרדם נמכר, עם כל הסיפור שהיה עכשיו, סמים קלים חופשיים, אבל דרך אגב בפקודת הסמים וכל סמי הפיצוציות ותחליפי הסם נמכרים שם בצורה הגלויה ביותר, ולצערי המשטרה לא עושה כלום.

אהרון גרונדמן: המשטרה עושה מדי פעם, מודיעה לנו על איזה מבצעים, אבל זה נתקע בסופו של דבר מפני שזה מגיע למעבדה, ואנחנו שומעים שהמעבדה לא בודקת, או בודקת חלק או לא מזהה את החומר, ואם היא לא מזהה את החומר, אנחנו לא יכולים להכין חוות דעת.

אהרון גרונדמן: זאת אומרת, אין פה תיק פלילי.

אהרון גרונדמן: זאת אומרת שבסוף הדרך, כשצריכים לחקור ולעצור ולהגיש כתב אישום נגד המוכר, ותיכף בכלל נדבר על היצרן או על היבואן, לא עושים את זה.

אהרון גרונדמן: אז בעצם אותם משווקים, אותם יבואנים, כל שרשרת האספקה של סם, שזה סם.

אהרון גרונדמן: זה שזה לא בפקודת הסמים, אבל יש לו השפעות, ורוני ידבר פה על ההשפעות הקטלניות של אותם חומרים, על בני נוער או בכלל על משתמשים.

אהרון גרונדמן: אף אחד לא עושה כלום והם מתעודדים מזה.

אהרון גרונדמן: והם לפעמים גם מביאים איזה חוות דעת של עורכי דין, שכתוב שזה מותר.

אהרון גרונדמן: החוק לא כתוב שזה לא בפקודת הסמים אבל זה כן סעיף 3.3.8 לחוק - - -

טלב אלסאנע: מי יכול לתת להם את חוות הדעת הזו?

טלב אלסאנע: את חוות הדעת שזה מותר.

אהרון גרונדמן: לא, יש איזה עורכת דין ברחובות שנתנה, ויש עוד איזו עורכת דין שמדי פעם - - -

טלב אלסאנע: מה המומחיות שלהם?

טלב אלסאנע: על סמך מה?

טלב אלסאנע: על בסיס מה?

אהרון גרונדמן: אין לי מושג.

אהרון גרונדמן: אז הוא כותב שזה מותר, אבל אחר כך הוא מפרש שזה לא בפקודת הסמים.

אהרון גרונדמן: ואני אומר, המשטרה, אני מבין שיש פה רב פקד.

אהרון גרונדמן: אני הייתי מצפה, אני איש משטרה לשעבר, שיגיע לפה לפחות, בלי להעליב את הרב פקד, איזה ניצב משנה או מישהו שהוא ברמה של מקבל החלטות, שיגיד אנחנו כן עושים, לא עושים, מה הסיבה, כדי שנראה מה אנחנו עושים קדימה, כי המצב היום הוא קטסטרופה.

אהרון גרונדמן: אני יכול להגיד שגם מבחינת מודיעין, אני לא יודע מה המשטרה עושה בעניין הזה, אבל מכיוון שיש פה אנשים שאינם חברי הוועדה, אני לא יכול להוסיף.

אהרון גרונדמן: לנו יש דברים ואנחנו לא מצליחים לתקשר עם המשטרה.

אהרון גרונדמן: רוני ידבר פה על ההשפעות החמורות של החומר הזה על המשתמשים, על אותם בעיקר צעירים, שחלק גדול מהם הם קטינים, עם כל המשמעות של העניין, וברור לנו שהמשטרה חייבת לפעול ובדחיפות לעניין הזה, אחרת אנחנו נגיע פה למצבים קטסטרופליים.

אהרון גרונדמן: ומקרים של מוות לפי דעתי כבר היו, היה סיפור עם החייל הזה שאנחנו יודעים את זה חד משמעית, ואחר כך - - -

טלב אלסאנע: במקרה של המוות יש איזה קשר סיבתי בין השימוש לבין התוצאה?

אהרון גרונדמן: כן, אז רוני ירחיב לגבי הנושא הזה.

אהרון גרונדמן: אגב, ושוב פעם, הנה דיברתי על רחוב אלבני.

אהרון גרונדמן: יפו-תל-אביב – פלורנטין, מקום שגרים שם חברה' צעירים, נורא אופנתי.

אהרון גרונדמן: פתאום צצו שם כל מיני פיצוציות שאף פעם לא היו שם.

אהרון גרונדמן: ברחוב הקישון, אף פעם לא היו.

אהרון גרונדמן: זאת אומרת שיש לזה דרישה.

אהרון גרונדמן: אז מכיוון שאין אכיפה אז זה ממשיך להתקיים ככה.

אהרון גרונדמן: עיירות פיתוח, מגדל העמק, בסדר, מקום קצת פריפריה, פתאום זה מגיע לשם, כי האנשים עצמם הם מרוויחים המון כסף.

אהרון גרונדמן: מגלגלים מיליונים, אנחנו יודעים על אנשים שמגלגלים עשרות מיליונים מהסיפור הזה, ואין אכיפה.

רוני ברקוביץ: אני רוצה דבר ראשון ברשותך, כבוד יושב הראש, לנצל את העובדה שנמצאים פה הרבה הרבה בני נוער, ולפנות אליהם בצורה אישית ולהגיד להם שסמי הפיצוציות פשוט מאד מסוכנים מאד והורגים.

רוני ברקוביץ: כל הזמן הם מופיעים בשווקים בשמות אחרים, מיסטר נייס-גאי, דה-ניו מיסטר נייס-גאי.

רוני ברקוביץ: אתם תמצאו בלי סוף שמות, אבל פשוט זו אותה גברת בשינוי אדרת.

רוני ברקוביץ: אלא הם חומרים כימיקליים מסוכנים ביותר, שמכינים אותם בתנאי מעבדה ללא פיקוח.

רוני ברקוביץ: אף אחד לא יודע מה מכניסים בהם, איך מכניסים בהם ואיך הם מיוצרים.

רוני ברקוביץ: לדוגמא, החומרים האחרונים שרק נכנסו לאחרונה לפקודת הסמים, ולצערי זה עוד נושא, שהוא אולם לא הדיון, שלוקח המון המון זמן עד שחומרים נכנסים לתוך הפקודה.

רוני ברקוביץ: היה איזה שהוא חומר – AM2201, שהוא פי 40 יותר חזק מה-T.H.C, שזה החומר הפעיל בקנאביס, שזה בתוך פקודת הסמים וזה סם.

רוני ברקוביץ: כלומר, אנשים במסווה של חוקיות לוקחים חומרים - - -

טלב אלסאנע: אם אתה אומר את הדברים האלה, מה הבעיה של המעבדה לזיהוי פלילי להגיד את הדברים האלה?

רוני ברקוביץ: לא, את הנושא הזה של ה-AM2201 על פי הזיהוי של המעבדה אנחנו כתבנו את חוות הדעת.

רוני ברקוביץ: הבעיה היא שבחודשים האחרונים כמות חוות הדעת שאנחנו נדרשים לכתוב ליחידות השונות של המשטרה, היא הרבה הרבה יותר פחותה.

רוני ברקוביץ: הם מסתכמים בבודדים, לעומת חוות דעת רבות שאנחנו שלחנו ליחידות אחרות של המשטרה.

רוני ברקוביץ: ובנוסף, אנחנו רק אתמול קיבלנו מכתב מראש מצ"ח, שרק בתקופה האחרונה 4 חיילים לקחו את החומרים, את סמי הפיצוציות, והתאשפזו.

רוני ברקוביץ: היו להם פראנויות ותופעות לוואי קשות.

רוני ברקוביץ: כלומר זה חוצה גבולות, וכמו שהזכירו, הנער הזה, החייל בן ה-21 מרעננה, שגם כן ערב לפני מותו לקח את החברים שלו, הם סיפרו שהוא השתמש בסמי הפיצוציות, ואפשר להגיד כנראה שעל פי הבדיקות הטוקסיקולוגיות, עדיין זה לא ברור, לא ידוע, אבל יש סיכוי גדול מאד שזה נגרם עקב סמי הפיצוציות, מכיוון שהנושא של האלכוהול די נשלל אצלו.

רוני ברקוביץ: אז פשוט חייבים לתת את הדין.

רוני ברקוביץ: כמו שאהרון אומר, הוא כל פעם אומר לי שהוא - - -

טלב אלסאנע: מידת שיתוף הפעולה ביניכם לבין המשטרה לגבי מבצעים יזומים – יש עלייה, יש ירידה??

רוני ברקוביץ: מבצעים – מעט מאד.

אהרון גרונדמן: מעט מאד.

אהרון גרונדמן: כמעט אנחנו לא מקבלים פניות.

אהרון גרונדמן: הייתה תקופה שהיינו מקבלים, היו מבצעים, היה איזה מבצע אחד אפילו שאודי וולף היה חתום שם על פרוטוקול של סיכום מבצע שהיה ב-2008 והוא גם אפילו בפרוטוקול אמר – "אנחנו נדאג, אם לא יהיו סטנדרטים לבדיקות, אנחנו נדאג לקבל סטנדרטים".

אהרון גרונדמן: בשנה האחרונה לא קיבלנו אף פנייה מהמשטרה ליטול חלק בפעילות אכיפה.

רוני ברקוביץ: אולי הם עושים מדי פעם, אבל - - -

טלב אלסאנע: ומה בשנים קודמות?

אהרון גרונדמן: בשנים קודמות היינו מקבלים לפעמים שלוש פעמים בשנה.

אהרון גרונדמן: לפעמים ארבע פעמים בשנה, וגם היינו מקבלים פניות מיחידות שטח תל-אביב, שם מתרכזות עיקר הפיצוציות, מירקון, מימ"ר תל אביב, מיפתח.

אהרון גרונדמן: כלום.

אהרון גרונדמן: אנחנו לא מקבלים עכשיו כמעט שום פנייה.

אהרון גרונדמן: אז אם הם עושים משהו, דבר כזה ואנחנו לא מקבלים את חוות הדעת, אז זאת אומרת אין תיק פלילי פה, אז אין כלום, אז זו פעילות פול גז ניוטרל.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

טלב אלסאנע: מיקי, יש לך מה להוסיף?

טלב אלסאנע: פשוט מאד החברים הציגו לנו את המציאות וגם את הבעייתיות שבה הם נתקלים.

מיקי אריאלי: הדבר היחידי שבאמת נורא מתסכל אותנו, אנחנו קיבלנו מכתב אלף ממצ"ח, ממפקד מצ"ח, על המצב של חיילים, עם הקנבינואידים הסינטטיים.

מיקי אריאלי: קיבלנו מכתב ממגדל העמק, שאנחנו עשינו פנייה לרשות ואנחנו מתחילים לתאם את הנושא הטיפולי ואכיפתי ביחד.

מיקי אריאלי: הבעיה שאנחנו מהשטח מתחילים לקבל יותר ויותר פניות שאין אכיפה.

מיקי אריאלי: לא יודעים, הציבור לא יודע מה לעשות.

מיקי אריאלי: אנחנו, בנושא של תרופות מזויפות, עשינו פניות לכל בתי החולים וחדרי המיון, ופתאום מתברר – וואלה, יש הרבה אנשים שנפגעו.

מיקי אריאלי: אם הנושא של קנבינואידים סינטטיים, נקרא לזה סמי פיצוציות באופן כללי, אלף מבחינת הדיווחים פשוט אנחנו חייבים עם הציפורניים, כדי לקבל דיווחים שבאמת יש מקרים כאלה ואנחנו יודעים שיש וזה יחזק אותנו גם בבית המשפט, שאנחנו ראינו את זה, באמת שאנחנו רואים שחס וחלילה, באמת נורא, אבל יש נפגעים, יש קורבנות.

מיקי אריאלי: באמת לצערי הרב, ברגע שיש קורבנות – המשטרה, הפרקליטות, בית המשפט – מתחילים להתנהג בצורה אחרת.

מיקי אריאלי: הבעיה שאני אומר לך, ההרגשה שלנו, ואנחנו באמת חושבים שהמשטרה זה באמת השותפים שלנו - - -

אהוד וולף: זה לא מה שנשמע מאהרון.

אהוד וולף: טוב שמיקי מדבר, בגלל שהוא מדבר באחריות.

טלב אלסאנע: כשאתה אומר הוא מדבר באחריות, כי זה מוצא חן בעיניך.

טלב אלסאנע: זה שכולם יישבו כאן כדי שיקבלו את הציון שהם מדברים באחריות.

אהוד וולף: לא, כי זה משקף את האמת, כי מיקי באמת - - -

טלב אלסאנע: אז כל אחד יגיד את דעתו בצורה שהוא רואה לנכון.

אהוד וולף: בסדר גמור, אין בעיה.

טלב אלסאנע: אנחנו רוצים שיגידו בצורה לא אחראית ונקבל תוצאות טובות יותר.

מיקי אריאלי: אז אני אומר, אני מבין את הבעיה, אני באמת מבין את הבעיה של חוסר כוח אדם.

מיקי אריאלי: בנושא של סטנדרטים, אני בקשר עם המעבדות של ה-DEA, שגם כן על ה...

מיקי אריאלי: של הסטנדרט, אני יודע את כל הבעיות האלה, אבל העובדה בשטח היא שאין אכיפה.

טלב אלסאנע: בדיוק, זו הבעיה.

מיקי אריאלי: זו הבעיה.

טלב אלסאנע: בשביל זה כל המערכת הזו קיימת.

טלב אלסאנע: בשביל זה כל המערכת הזו קיימת והתוצאה היא לא מה אנחנו מרגישים אחד כלפי השני, אלא מה עושים מבחינה מעשית.

אהרון גרונדמן: אני מבקש להוסיף דבר קטן לגבי העניין החוקי.

אהרון גרונדמן: היו טענות מכל מיני יחידות משטרה, שאולי לא ברור מה העבירה המיוחסת, אבל עובדה שבמהלך השנים האחרונות קיבלנו פסקי דין של אנשים שהורשעו במכירה, בסחר של הדברים האלה, ונידונו לתקופות מאסר, אני כבר לא זוכר, חצי שנה או שנה - - -

קובי עזרא: מעט מאד ולא מספיק.

אהרון גרונדמן: אבל הם הורשעו בבתי משפט - - -

אהוד וולף: זה לא דוגמא, זה משהו שהוא לא נכון עובדתי - - -

אהרון גרונדמן: זה כן נכון עובדתית.

אהרון גרונדמן: אני אביא פסקי דין של אנשים שהורשו במכירה בפיצוציות, על סעיף 3.3.8 לחוק העונשין.

מיקי אריאלי: אם אני רק אוכל להוסיף דבר אחד, אם אודי, שלא אוהב את סעיף 3.3.8 וגם אני לא מת על סעיף 3.3.8, אבל זה הכלי היחיד שיש לנו כרגע.

מיקי אריאלי: אני לא אוהב אותו, אודי, אם הייתה לי דרך אחרת – הלוואי, אין לי.

מיקי אריאלי: אני כרגע חייב לעשות איזה שהוא משהו.

טלב אלסאנע: עדיף מאשר בכלל לא.

טלב אלסאנע: צריך להיות משהו, גורם מרתיע, תמרור אזהרה.

קובי עזרא: השאלה זה לא אם אנחנו אוהבים את הסעיף הזה או לא.

קובי עזרא: השאלה היא האם בתי המשפט אוהבים את הסעיף הזה או לא.

טלב אלסאנע: מיקי, סיימת?

מיקי אריאלי: אני סיימתי, תודה רבה לך.

טלב אלסאנע: אנחנו נשמע אחר כך התייחסות של משרד המשפטים לגבי הסעיפים הרלבנטיים ומה אפשר לעשות בעניין הזה.

טלב אלסאנע: נציגי המשטרה, מה בדיוק קורה בשטח.

קובי עזרא: אודי תיכף יפרט, אני רק חייב לומר משהו.

קובי עזרא: שמי רפ"ק קובי עזרא מהייעוץ המשפטי של המשטרה.

טלב אלסאנע: באופן כללי, לא דו-שיח.

קובי עזרא: לא, לא, בוודאי.

קובי עזרא: אני רק אומר שלדעתי מבחינת המשטרה אנחנו קצת מחטיאים כאן, מהבחינה הזו שאנחנו צריכים לעסוק במטרייה המשפטית, האם אנחנו יש לנו את הכלים המשפטיים להתמודד עם התופעה או לא.

קובי עזרא: זו השאלה המרכזית שצריכה להיות מונחת לפתחנו כאן.

קובי עזרא: העמדה של המשטרה, שבאה לידי ביטוי בפסיקות של בתי המשפט ולדעתי זה גם עולה בקנה אחד עם עמדת משרד המשפטים, שאין לנו כרגע את הכלי המשפטי המתאים להתמודד עם התופעה הזאת.

קובי עזרא: אין מחלוקת בוודאי בתוך המשטרה שזו תופעה חמורה, מדאיגה שצריך לטפל בה במלוא החומרה.

קובי עזרא: אנחנו בוודאי חושבים שצריך לעשות את זה, אנחנו גם מטפלים ככל שאנחנו יכולים.

קובי עזרא: אנחנו לא יכולים לעשות הכל, אבל ככל שאנחנו יכולים אנחנו מטפלים ואין כאן אוזלת יד של המשטרה.

קובי עזרא: אבל בסופו של דבר, כאשר מדובר בחומרים שחברי כאן מכנה אותם סמים, אבל מה לעשות – הם לא סמים כי הם לא חלק מפקודת הסמים, היכולת של המשטרה להתמודד עם התופעה הזו היא מאד מוגבלת.

קובי עזרא: זה נכון שקיים כלי משפטי בדמות סעיף 3.3.8 לחוק העונשין, אבל בסופו של דבר זה הוא לא הסעיף המתאים.

קובי עזרא: זה סעיף שעושים בו שימוש בלית ברירה.

קובי עזרא: בתי המשפט הביעו עמדתם לא פעם אחת שהסעיף הזה לא מתאים.

קובי עזרא: אני מזכיר לאדוני שמדובר בסעיף שהעונש בצדו הוא שלוש שנות מאסר, בעוד פקודת הסמים, בוודאי בהחזקה של כמויות כאלה של סמים, מדובר על 20 שנות מאסר, מאסרים ממושכים, קנסות, יכולת לשלול רישיון נהיגה, חילוט, מגוון רחב של עבירות שבכלל אין לנו אותם, אין לנו את היכולת לעשות בהם שימוש.

קובי עזרא: לכן אני חושב אדוני, והמשטרה פועלת בכיוון הזה, למצוא פתרון משפטי.

קובי עזרא: פתרון משפטי שיאפשר את ההתמודדות עם התופעה הזאת.

קובי עזרא: אם זה בדמות תיקון של פקודת הסמים, אם זה באמצעות - - -

טלב אלסאנע: מה עשיתם עכשיו מבחינה מעשית?

קובי עזרא: אנחנו נמצאים אדוני בקשר, שוב פעם, אנחנו כמשטרה גוף שאוכף, אנחנו לא מייצרים חקיקה.

טלב אלסאנע: לא, מבחינת הלשכה המשפטית, האם ניסחתם הצעה, פניתם למשרד המשפטים בעניין?

קובי עזרא: אנחנו נמצאים בקשר עם משרד המשפטים, כן בוודאי.

קובי עזרא: ניסחנו הצעה, כבר הייתה ישיבה אחת לפני למעלה משנה עם אחד המשנים ליועץ המשפטי לממשלה.

קובי עזרא: אנחנו יודעים שזה נמצא במסדרונות.

קובי עזרא: מדובר מן הסתם בתהליך שייקח זמן.

קובי עזרא: שוב, יש פה נציגה של משרד המשפטים, היא תפרט יותר טוב לעניין הזה.

קובי עזרא: אני רק אומר, לפני שבאים בטענות למשטרה, צריך לדעת ולפרט כאן את התשתית העובדתית ושוב, זה בוודאי לא עניין אישי.

קובי עזרא: אני רק רוצה שאדוני וכל הנוכחים כאן נהיה חשופים למצב העובדתי כפי שהוא.

קובי עזרא: בוודאי שיש פסיקה על 3.3.8, זה נכון.

קובי עזרא: קיימת פסיקה, היא לא פסיקה מספיקה, היא לא פותרת את הבעיה.

קובי עזרא: מדובר פה על סוג של אקמול, אם לא פחות מכך.

טלב אלסאנע: אז אתה סבור שלא להשתמש בסעיף 3.3.8 ולתת תחושה שהכל מותר וחוקי?

קובי עזרא: זה לא מה שאמרתי, לא בוודאי שלא.

טלב אלסאנע: או להשתמש בכלי שהוא לא מספק את הרצון, אבל זה בינתיים ברירת המחדל היחידה שקיימת.

קובי עזרא: ככל שידוע לנו אדוני, ההנחיה של משרד המשפטים היא לא לעשות שימוש בכלי הזה.

קריאה: זה לא מדויק.

קריאה: זה לא מדויק לחלוטין.

טלב אלסאנע: אם משרד המשפטים ניתן הנחיה כזו – זה דבר מאד חמור.

קובי עזרא: אם אני טועה אז תיכף, אני מראש מתנצל והנציגים הרלבנטיים יתקנו אותי.

קובי עזרא: אבל אני אומר - - -

טלב אלסאנע: זאת אומרת שאנחנו מתקנים את החוק, מבטלים סעיף, מתירים דברים – דבר שההשלכות שלו חמורות מאד.

קובי עזרא: לא, לא, אני רק אומר ששוב, שלדעתנו הפתרון הוא בדמות תיקון חקיקה.

קובי עזרא: 3.3.8 לא מספק את הסחורה, גם אם משרד המשפטים מאפשר הגשת כתבי אישום, זו לא הבעיה.

קובי עזרא: זו לא השאלה.

טלב אלסאנע: מאה אחוז.

טלב אלסאנע: שמענו כאן שהייתה פעילות יזומה בשנים הקודמות מצד המשטרה.

טלב אלסאנע: מה המצב בשנה האחרונה?

קובי עזרא: בזה אני לא בקיא, אני מניח שלאודי יש יותר פרטים בעניין הזה, הוא יפרט.

טלב אלסאנע: בבקשה אודי, אתה יכול להתייחס בכלל, לא רק בשאלה הזאת.

אהוד וולף: יש צורך באמת להתייחס פה לכמה וכמה דברים.

אהוד וולף: בסופו של דבר, גם אם נשמעו פה דברים שהם מאד לא מדויקים, וזה אחרי מכבסת מילים עם הרבה אקונומיקה, בסופו של דבר כולנו עובדים לצורך מטרה משותפת ולצורך אכיפה ואני מקבל את הדברים ככה ושולח את מי שצריך לעשות שיעורי בית יותר מדויקים, כולל את עצמי.

אהוד וולף: לגבי העניין של מבצעים.

אהוד וולף: מבצעים הם בסמכותן ובהחלטתן של יחידות השטח.

אהוד וולף: יש חובת ביצוע מבצעים בפיצוציות ברמה ארצית וגם ברמה מחוזית ומרחבית.

אהוד וולף: אני רק מודע ומיודע למבצעים האלה, בגלל שבסופו של דבר התפיסות שעולות מן המבצעים האלה הן מגיעות אלי למעבדה.

אהוד וולף: אז אני יודע שמספר פעמים בשנה ובמועדים יזומים ומועדים לפורענות, כשיש סיכוי גדול לתפיסות, נערכים מבצעים כאלה והם נערכים.

אהוד וולף: מה שנתפס בהם הוא לא באחריותה ולא בסמכותה של המעבדה, כי בסופו של דבר האחריות שלהם מתחילה בשערי המעבדה, במה שנתפס ומגיע אלינו לבדיקה.

אהוד וולף: אני רוצה לקבוע בצורה מאד מאד החלטית וחד משמעית, שכל מה שמגיע למעבדה האנליטית נבדק וזה די בוא נגיד, עושה עוול עם המציאות, להגיד שבגלל בעיות שהן קיימות וקיימות בעיות, לא נבדקים תיקים.

אהוד וולף: תיקים נבדקים.

אהוד וולף: אז כבר עצרנו שני גלים, עד שהגענו לשער המעבדה.

אהוד וולף: אחד זה האם נתפסים חומרים; דבר שני – אם הם נתפסים ונכתבת לגביהם חוות דעת, מה עושים עם הדבר הזה.

אהוד וולף: ועכשיו אנחנו מתחלקים לשניים ואני לא אעשה נאום ארוך.

אהוד וולף: אם מתברר שהחומר הוא חומר שלא כלול בפקודת הסמים – אז עולה שאלה גדולה מאד האם להמשיך ולעשות את המאמצים שכרוכים בהרבה מאד משאבים, כולל גם הרבה מאד כסף, בזיהוי החומר עד לרמה שבה ניתן לכתוב חוות דעת של מומחה.

אהוד וולף: משום שבסופו של דבר לא ניתן יהיה להאשים את מי שזה נתפס אצלו על פי פקודת הסמים, והשאלה היא מה החלופה.

טלב אלסאנע: וגם לא ניתן להחרים ולא ניתן לתפוס ולא ניתן לחפש?

אהוד וולף: לא, לא, שנייה.

אהוד וולף: אני בונה את הדברים בצורה מדויקת.

אהוד וולף: השאלה היא לאן אנחנו פונים אז.

אהוד וולף: אני אומר בצורה מאד נחרצת והחלטית, שברגע שמתברר הרושם, אפילו בבדיקה ראשונית, שהחומר שיזוהה הוא אכן סם מסוכם, בין אם זה לפי חוק הנגזרות, כמו שאנחנו קוראים לזה, או לפי איזה שהוא דבר אחר, בוודאי הבדיקה מתבצעת עד הסוף, גם אם זה כרוך במאמצים גדולים והמאמצים הם באמת גדולים.

אהוד וולף: זאת אומרת זה הוציא בדיקות אל מחוץ למשטרה כי אין לנו את המכשירים המתאימים, זה ברכישה של סטנדרטים שלא תמיד היא אפשרית, זה בעמידה בקשר עם מעבדות בחו"ל לצורך השוואה של הנתונים ועוד כל מיני דברים כאלה.

אהוד וולף: אבל, כאשר מתברר שהחומר שיזוהה הוא לא יהיה סם מסוכן, וזה בדרך כלל מה שקורה עם סמי הפיצוציות, משום שהתמה והגישה של בעלי הפיצוציות היא לא לעבור על פקודת הסמים ולהיזהר מלעבור על פקודת הסמים.

אהוד וולף: ולכן ברוב הדברים שנתפסים מלכתחילה אנחנו יכולים לצפות שהם לא יהיו סם מסוכן, ואז השאלה היא מה כרוך בזיהוי מוחלט של החומר, ומה יקרה אם תכתב או לא תכתב חוות דעת.

אהוד וולף: אם נכתבת אפילו התחלה של חוות דעת, או איזו שהיא השערה שאכן מדובר בחומר שהוא חומר מסוכן, הדברים האלה עוברים חזרה ליחידות החקירה ואחר כך זה מגיע למשרד הבריאות.

אהוד וולף: אם ניתן לנסח בעקבות זה חוות דעת של מומחה, של טוקסיקולוג ורק של טוקסיקולוג לגבי הסיכון של החומר, אז הדברים האלה נעשים.

אהוד וולף: אבל אם לא, והרבה פעמים החומרים האלה הם חומרים שאין עליהם שום מידע בעולם, שום מידע ספרותי, אז אנחנו נמצאים בפני שוקת שבורה.

אהוד וולף: ואלה הדברים שאליהם כיוון קובי כשהוא דיבר על צורך באכיפה מכיוון אחר.

אהוד וולף: וצורך באכיפה מכיוון אחר הוא לאו דווקא להמציא חוקים חדשים.

אהוד וולף: הוא גם להמציא חוקים חדשים, הוא גם לשנות חוקים קיימים, אבל הוא גם לנצל דברים שעדיין לא נוצלו.

אהוד וולף: ושוב, אני אינני משפטן, אבל אני בהחלט עומד בקשר עם אנשי אכיפה ברשויות הממלכתיות השונות, כמו למשל אכיפה אזרחית.

אהוד וולף: והרשויות המקומיות, אגפי הרישוי של העסקים ואגפי האכיפה ברשויות השונות, יכולים בהחלט להעפיל מנופים כלכליים גדולים מאד, כלפי בעלי הפיצוציות והם היום לא עושים את זה בהרבה מאד מקומות בארץ.

אהוד וולף: ונעשתה פנייה של ראש אגף חקירות ומודיעין של המשטרה, בפגישה עם רז נזרי במשרד המשפטים כדי לדון בדבר הזה.

אהוד וולף: נעשתה פנייה שלי לאורית צון, ראש המחלקה האזרחית, כדי לקדם את הנושא הזה.

דרורה נחמני רוט: הייתה כבר ישיבה אחת.

אהוד וולף: הייתה כבר ישיבה אחת מזמן, לפני שנה וחצי ועוד אין לנו את הסיכום שלה, אבל זה לא העניין.

אהוד וולף: אנחנו מדברים על ההווה ועל העתיד, ולא על העבר.

אהוד וולף: אפשר להפעיל מנופים ויש לי דוגמא מצוינת מאזור חיפה, כששם פרקליט מחוז מפעיל מנופים אזרחיים וכלכליים כלפי בעלי פיצוציות, ומתנה את קיום רישיון העסק בכל מיני תנאים – שלא ימכרו דברים שנחזים כתרופה, שלא ימכרו חומרים מסוימים שהם מסוכנים, והדברים האלה נעשים.

אהוד וולף: אני יכול לתת דוגמאות מאזור תל אביב, שבהם קציני רישוי, שוב, לא בתחום שלי אבל כן משיק לעבודה השוטפת שלנו, סוגרים עסקים בגלל סכנה לשלום הציבור ומגיעים לערר, כאשר באמתחתם חוות דעת ראשונית ביותר של המעבדה על חומר מסוים שיכול להיות שהוא זוהה ואפילו אם זה לא זיהוי מוחלט, ובלבד שזה מלווה בחוות דעת של היחידה לאכיפה פרמצבטית של שהחומר מסוכן, ועסקים נסגרים.

אהוד וולף: ובסופו של דבר האנשים האלה עובדים בשביל הכיס, הם עובדים - - -

טלב אלסאנע: אתה אומר לנו באופן כללי.

טלב אלסאנע: אתה יכול לתת לנו נתונים פרטניים, מוגדרים, שהיו בפועל?

אהוד וולף: בוודאי.

אהוד וולף: יש מדי שנה כ-10 מבצעים מקיפים ברמה הארצית, המחוזית והמרחבית, לפחות 10 אם לא למעלה מזה.

אהוד וולף: יש תפיסות - - -

טלב אלסאנע: ומה התוצאות שלהם?

אהוד וולף: שהתוצאות שלהם שמגיעים למעבדה מאות מוצגים שנבדקים ומזוהים ושבסופו של דבר מגיעים או אל השוקת השבורה - - -

טלב אלסאנע: כמה מגיעים?

אהוד וולף: עוד פעם, ברגע שיצאה חוות הדעת מתחת היד שלי, גם המוצג יוצא ממני ואני לא יודע מה קורה איתו הלאה.

טלב אלסאנע: 10 מבצעים בתוך שנה, לעומת 30,000 - - -

אהוד וולף: אבל יש הנחיה של ראש המחלקה הפלילית במשרד המשפטים שהייתה אז, אפרת ברזילי, למעט בשימוש ב-3.3.8, אלא אם כן יש צורך, וזו הייתה ההסתייגות שכיוונו אליה דרורה ואתי.

אהוד וולף: אז בסעיף 3.3.8 צריך להשתמש במשורה, משום שאם בית המשפט לא יקבל את זה, אז זה יישחק גם כן וגם שם יש בעיה אחר כך בעדות.

אהוד וולף: כדי להגיד האם החומר מסוכן או לא, האם הסיכון הוא סיכון של החומר או סיכון פרטני של - - -

טלב אלסאנע: שמענו שאנשים מתו מזה.

אהוד וולף: אף אחד לא יכול היה להוכיח שאנשים מתו מזה ורוני סייג את עצמו, משום שחוות הדעת והנתיחה של המכון לרפואה משפטית, כולל הבדיקה הטוקסיקולוגית של המעבדה בתל השומר, לא הוכיחה חד משמעית שם שהמוות היה מזה.

אהוד וולף: אין לנו נתונים כאלה ואנחנו חייבים לדייק מאד בנתונים, במיוחד כשאנחנו מציגים אותם בפני הציבור.

אהוד וולף: אין נתונים כאלה.

אהוד וולף: אני לפחות לא מכיר נתונים כאלה, אני לא פחות לא מכיר נתונים שיש בהם האשמה והעמדה לדין והרשעה, על 3.3.8, זולת שניים-שלושה מקרים בודדים.

אהוד וולף: אז לא ללכת עם הדברים האלה.

טלב אלסאנע: כמה מקרים הוגשו?

טלב אלסאנע: כמה מקרים הוגשו?

טלב אלסאנע: כמה מקרים זוכו?

אהוד וולף: סליחה, אבל חוק חומרים מסוכנים לא נוצל ואכיפה אזרחית לא נוצלה והדברים האלה לא נוצלו.

טלב אלסאנע: סליחה.

טלב אלסאנע: אנחנו מקבלים נתונים באופן מאד מאד חלקי.

טלב אלסאנע: אנחנו לא יודעים באיזו מידה השתמשו, כמה בקשות הוגשו, כמה כתבי אישום הוגשו, כמה כתבי אישום נדחו או נסגרו מחוסר ראיות, כמה הורשעו.

טלב אלסאנע: אנחנו שומעים הצהרות.

טלב אלסאנע: אין לנו נתונים.

טלב אלסאנע: אני לא יודע למה ומי אמור לספק לנו את הנתונים האלה.

טלב אלסאנע: אז מי האחראי על הדבר הזה?

אהוד וולף: שני דברים, לגבי נתונים של תביעות בגין סמים, חומרים שהם סמים, משטרת ישראל יכולה לספק את הנתונים האלה.

טלב אלסאנע: למה לא מספקים?

אהוד וולף: אני לא יודע.

אהוד וולף: זה לא בשדה שלי, אז אני לא נתבקשתי ולכן אני גם לא אוכל לספק את הדבר הזה.

אהוד וולף: גם אם אני אתבקש, זה לא התחום שלי.

אהוד וולף: אבל, וצריך להדגיש את זה, שמה שאיננו סם – הוא לא בסמכות של תביעה משטרתית, הוא בסמכות של פרקליטות, ושם צריך לחזור למשרד המשפטים ולשאול כמה כתבי אישום הוגשו, משום שמה שמוגש לפי 3.3.8 הוא לא בסמכותם של התובעים המשטרתיים.

מיקי אריאלי: אם אפשר רק הערה אחת על זה.

מיקי אריאלי: אני מקבל הרבה ממה שאודי אומר, אבל באמת העובדה, ואנחנו בקשר עם הירקון, רחוב אלבני המפורסם - - -

קריאה: 46.

מיקי אריאלי: לא רק 46.

מיקי אריאלי: אהרון היה שם השבוע, פתחו עוד שלושה פיצוציות עם פרסומת והכל.

אהרון גרונדמן: סיפרתי את זה.

אהרון גרונדמן: מ-31 עד 35, 4 פיצוציות.

מיקי אריאלי: עיקר הקשר שלנו עם הירקון אומר בפירוש – אין אכיפה.

מיקי אריאלי: אין אכיפה בגלל שאין - - -

אהרון גרונדמן: גם יפתח, הם לא עושים שום דבר.

טלב אלסאנע: מיקי, הדברים שלך ברורים.

טלב אלסאנע: אנחנו רוצים להתקדם.

טלב אלסאנע: אנחנו נשמע מאנשי הצבא לגבי המקרים שיש, באיזו מידה זה קיים ואם זה נבחן מטעמם.

אייל מויאל: אני יכול להגיד לגבי מצ"ח שהפיצוציות פחות רלבנטיים, כי מה שמצ"ח אוכפים זה מה שקורה בנסיבות צבאיות בצבא, פחות מה שקורה בחוץ.

אייל מויאל: אז זה פחות רלבנטי.

אייל מויאל: אני כן יכול להגיד אבל שבעניין התיקים שקיימים, אנשים שמגיעים אלינו לחקירות, התופעה הזאת מאד גדולה.

אייל מויאל: הרבה מאד חיילים מודים דווקא בשימוש, אם בעבר זה היה שימוש בסמים - קנאביס, חשיש, היום הרבה מדברים על סמים סינטטיים.

אייל מויאל: המכתב שמפקד מצ"ח הוציא שדיברו עליו לפני רגע, זה כמה אירועים שאנשים נחקרו אצלנו והודו בכל מיני מעשים שנובעים לטענתם, עוד פעם – זה לא נבדק מדעית – אבל שהם אומרים שהם השתמשו במיסטר נייס גיא, או סמים דומים והדבר הזה גרם להם להזיות, להטריד מינית, לירות בנשק בלי זה, לפרכוסים, כל מיני דברים ברמה הזו.

אייל מויאל: אני כן יכול להגיד שעוד פעם, הנושא מטופל על ידינו, אנחנו כן חוקרים, כן נוגעים בתופעה.

אייל מויאל: ולגבי הפרקליטות, סיוון תשלים את התמונה.

אהוד וולף: הבדיקות שלכם נעשות על ידי המעבדה הטוקסיקולוגית בתל השומר ולא נשלחות לבדיקה של המשטרה.

אייל מויאל: נכון.

אהוד וולף: זה מאד מאד חשוב להגיד, וזה בהיקף של עשרות אלפי בדיקות בשנה.

אייל מויאל: נכון.

אהוד וולף: צריך להציג נתונים נכונים.

גלעד נתן: והטוקסיקולוגית בתל השומר כן יכולה לזהות?

סיון עומר: הם יכולים לזהות רק חומרים, כלומר מוצגים.

סיון עומר: התשובה החד משמעית שלהם זה שבדיקות בשתן הם לא יכולים לבצע כרגע, ולכן אנחנו כגוף שאוכף בעיקר את נושא השימוש בסמים האלה, נמצאים בפני קושי מאד מאד גדול.

סיון עומר: כלומר, יש לנו מקרים רבים או של הודאות בשימוש בחומרים, תוך טענה שמדובר בחומר חוקי, שזו בדיוק הבעיה שדובר עליה קודם, לגבי הפיצוציות.

סיון עומר: גם אנחנו נתקלנו באותם אישורים מעורכי דין ובאמירות ש-על החומר היה רשום שהוא חוקי.

סיון עומר: אנחנו גם נתקלים בבעיה של הודאה בשימוש של חומרים שהשמות שלהם, שמות הרחוב שלהם, נחזים להיות כסמים, גם כאלה שצורפו כבר לפקודת הסמים המסוכנים, אבל בפועל, כשמגיעים לבדיקת המוצגים, רואים שזה בעצם רק איזה שהוא שם גנרי כזה, ולא באמת החומר עצמו, שנמצא בפקודה.

סיון עומר: אנחנו כן מגישים כתבי אישום במקרים שאנחנו יכולים ומבחינת היכולת הוכחה משפטית, גם כאן יש לנו קשיים.

סיון עומר: אבל כשאנחנו יכולים, אנחנו מייחסים עבירות של ניסיון לשימוש בסם, אם יש לנו באמת יסוד לכך שאותו חייל סבר שהוא משתמש בחומר אסור, אז גם אם המוצג שנתפס נבדק ונמצא ככזה שלא נמנה עם הפקודה, אנחנו עדיין מגישים כתבי אישום, אבל על מקרים בודדים.

סיון עומר: ברוב המקרים, כמו שאייל ציין, יש לנו קשיים משמעותיים.

סיון עומר: אנחנו גם גוף, כמו שאמרתי, שאוכף שימוש לצריכה עצמית וזה משהו שאין לנו דרך להשוות אותו גם לנעשה באזרחות, כי זה לא נאכף באזרחות.

סיון עומר: השימוש בסעיף 3.3.8 נבדק גם אצלנו.

סיון עומר: אנחנו די מיישרים - - -

אתי כהנא: פחות למשתמש.

סיון עומר: בדיוק, אנחנו במובן הזה, מכיוון ש אנחנו מטפלים באוכלוסייה של משתמשים, אנחנו בוחנים כל פעם מחדש האם במקרים של החזקה, אולי מהחזקה שהיא גדולה יחסית, אבל אנחנו עד היום לא הפעלנו את הסעיף הזה, מכיוון שאנחנו גם מוצאים בו קושי בשלב הנוכחי, בעיקר לנוכח העובדה שבאזרחות - - -

טלב אלסאנע: יש נתונים לגבי המקרים שבהם השתמשתם בכלל בסעיף הזה?

סיון עומר: בצבא?

טלב אלסאנע: כן.

סיון עומר: לא.

סיון עומר: זה מאד בעייתי בשימוש והחזקה לצריכה עצמית.

סיון עומר: זה בדרך כלל החזקות בכמויות שהן קטנות מאד, אבל אפשר בהחלט לומר שמדובר בבעיה מאד גדולה בצבא.

טלב אלסאנע: תודה.

טלב אלסאנע: נציגת משרד המשפטים.

דרורה נחמני רוט: כן, השאלה היא כמה זמן יש לי, אם אני ארחיב או אצמצם, זאת שאלה.

דרורה נחמני רוט: אני יכולה להרחיב, אני יכולה לצמצם.

טלב אלסאנע: לא להרחיב ולא לצמצם.

טלב אלסאנע: לעניין.

דרורה נחמני רוט: אוקי.

דרורה נחמני רוט: בכל מקרה, אני חושב שיש בעצם שלושה כלים.

דרורה נחמני רוט: אנחנו בעצם משרד המשפטים, מזמין כל תיקון נחוץ בחוק או מזמין שימוש בכל כלי אכיפה רלבנטי למלחמה בנגע הסמים והסמים הלא מוכרים כסמים.

דרורה נחמני רוט: עכשיו, כיום יש בעצם שלושה כלים שאנחנו יכולים להשתמש בהם, בנושא של המאבק הזה.

דרורה נחמני רוט: הכלי הראשון, כלומר הפרונטלי הברור ביותר, זה פקודת הסמים המסוכנים, כאשר סם בעצם נמצא בתוספת ואז אין בעיה להעמיד לדין לפי פקודת הסמים המסוכנים.

דרורה נחמני רוט: האפשרות השנייה, הכלי השני, הוא הכלי של סעיף 338 (א) 8 או 9 לחוק העונשין.

דרורה נחמני רוט: אם יש צורך אני יכולה לקרוא את הסעיפים האלה, אם לא אז אנחנו נדלג על נוסח הסעיף.

דרורה נחמני רוט: בכל מקרה, הסעיפים האלה מדברים על רשלנות, על מעשה שנעשה תוך כדי רשלנות של מכירה, אספקה, נתינה, הפעלה, של חומר מרעיל או סם מסוכן, או שימוש בחומר מרעיל או סם מסוכן, וכמובן שהדגש הוא על הנושא של הסיכון, ולכן יש את הצורך לפנות למעבדה ולקבל חוות דעת על רמת הסיכון.

דרורה נחמני רוט: וכאן נוצרת הבעיה שזה לא, אין כאן הגדרה ברורה.

דרורה נחמני רוט: כלומר זה לא חומר שמוכרז ככזה, אלא צריך לתת חוות דעת על רמת הסיכון.

דרורה נחמני רוט: לשאלת יושב ראש הוועדה, יש בפסיקה גישה לכאן או לכאן, כאשר באחרונה, ואתי ציינה זאת, יש לאחרונה פסק דין של שופט אמיץ - - -

אתי כהנא: החלטה, לא פסק דין, החלטה.

אתי כהנא: החלטת מעצר.

דרורה נחמני רוט: החלטת מעצר של שופט אמיץ, שלא במקרה יצא בעצם משורות הפרקליטות והבין את המטרייה.

דרורה נחמני רוט: בכל מקרה, גם לפני כן היו החלטות חיוביות, ואני מחזיקה בידי, אם יש צורך אני את זה לד"ר נתן.

דרורה נחמני רוט: יש החלטות גם של מעצרים, גם החלטות של גזרי דין - - -

טלב אלסאנע: לפי סעיף 3.3.8?

דרורה נחמני רוט: לפי 3.3.8 (א).

אהוד וולף: שוב, זו החלטה על מעצר, עדיין לא היה דיון בתיק.

דרורה נחמני רוט: לא, לא, יש גם הרשעות.

טלב אלסאנע: בשבילנו מה שאומרת נציגת משרד המשפטים זה סופי.

טלב אלסאנע: אנחנו לא נמשיך להתווכח.

טלב אלסאנע: היא אומרת שכן, אז יש.

קובי עזרא: אנחנו לא מתווכים עם זה, בוודאי שיש.

טלב אלסאנע: היא אומר שיש.

קובי עזרא: אנחנו אמרנו בעצמנו שיש.

דרורה נחמני רוט: כלומר, קודם כל ליישר את הקו.

טלב אלסאנע: יש דו"חות חנייה של 100 שקלים, בכל זאת.

טלב אלסאנע: הם לא פותרים את הבעיות, אבל בכל זאת צריך לנקוט באמצעי אכיפה, להגיד לאנשים – זה אסור.

טלב אלסאנע: זה לא מקובל.

טלב אלסאנע: אנחנו לא מסכימים עם זה.

דרורה נחמני רוט: אני מסכימה עם ד"ר וולף, שהדבר האופטימאלי והרצוי, הוא באמת להפוך את הסמים האלה, אם יש יכולת כזאת, לפי הנגזרות וכו', לסם מסוכן.

דרורה נחמני רוט: אבל כשאין יכולת כזאת, יש יכולת לראות את התופעות ואת הסיכון של הסם הזה, ולפנות לסעיף 3.3.8, ואנחנו דווקא כפרקליטות מעודדים את זה.

טלב אלסאנע: מה אתם עושים כדי לתקן ולהתאים את המצב המשפטי למצב העובדתי בשטח?

דרורה נחמני רוט: אוקי, כאשר היה מדובר על חוק הנגזרות בהרחבת קבוצה או משפחות של סמים מסוכנים, נתנו יעד לכך ובאמת שר הבריאות הרחיב את התוספת בצורה של תיקון משפחות סמים ואני לא צריכה לציין את זה, בארבע משפחות סמים.

דרורה נחמני רוט: אם יש צורך לציין אותם אני מוכנה לציין אותם.

דרורה נחמני רוט: הדבר הזה, לתקופה, אני חושבת שאמור היה לעזור, כי אם סם בנגזרות שלו התאים לאותו חומר, קבוצה כימית של קטינון, מטקטינון, המפטימין או מטמפטמין, כי אז אפשר היה לראות אותו כסם לכל דבר ועניין, ולא היה צריך ללכת להגדיר אותו כמסוכן לפי סעיף 3.3.8.

דרורה נחמני רוט: עם זאת, עדיין יש לנו את האפשרות של ראיות או חוות דעת על הסיכון.

דרורה נחמני רוט: אחת הדוגמאות כאמור, שאתי ציינה, יש החלטה טובה של בית המשפט שלום בתל אביב, כמובן בשלב מעצר, אבל הראיות האלה שבשלב המעצר, שמאד מפורטות בהחלטה ואני אתן אותה לד"ר נתן, הן חשובות לענייננו גם כדי לא לאבד את התקווה וכדי ללכת באותה דרך הלאה.

דרורה נחמני רוט: אני רק אצטט קטעים מתוך ההחלטה הזו, שהם מאד מאד חשובים.

דרורה נחמני רוט: הקטעים הם כאלה: ההחלטה היא של השופט צחי עוזיאל, של בית משפט השלום בתל אביב, מיום 22 באפריל השנה, כלומר לא מזמן, בתיק 45880-03-12, מדינת ישראל נגד ש.

דרורה נחמני רוט: באלי ואחרים.

דרורה נחמני רוט: יש כאן התייחסות של בית המשפט למסוכנות של הסמים, למרות שהם לא נמצאים, לחומרים, למרות שהם לא נמצאים בתוך פקודת הסמים.

דרורה נחמני רוט: כאשר ההסתמכות היא בעיקר על עדויות שנגבו.

דרורה נחמני רוט: אין מה לעשות, יש כאן עבודה שצריך לעשות אותה וגבו עדויות.

דרורה נחמני רוט: בין היתר הייתה עדות אחת שאמרה שאלה אנשים שצרכו את החומרים האלה, שאני אקריא אותה: "אתה מרגיש שהגוף, אתה מרחף מעל האוויר.

דרורה נחמני רוט: הוא רצה לקום, לקחת בקבוק מים, הוא לא הצליח.

דרורה נחמני רוט: אחד דמיין שהוא נהיה עיוור.

דרורה נחמני רוט: אני קראתי באינטרנט.

דרורה נחמני רוט: אתה יכול כאילו לאבד ראייה הוא אומר, אבל אם מישהו חולה לב לוקח את זה, הוא יכול להרוג אותו אולי".

דרורה נחמני רוט: ודברים של מי שעשה שימוש ממש בפועל: "בלעתי את הכדור, אחרי איזה חצי שעה הרגשתי לא טוב, בחילה ורצון להקיא.

דרורה נחמני רוט: הקאתי, הרגשתי לא טוב, חזרתי.

דרורה נחמני רוט: ביקשתי מבת הזוג שלי שתסיע אותי הביתה.

דרורה נחמני רוט: לא נראה לי שזה סם, רק עושה סחרחורת, אבל אפשר להרוג אנשים עם הכדור הזה".

דרורה נחמני רוט: ומישהו שראה את אותו אדם שלקח את הסם: "הוא לא ראה.

דרורה נחמני רוט: הוא איבד את החוש כלפי חוץ, כלפי אנשים.

דרורה נחמני רוט: הוא תיאר שהרגליים התנתקו לו מהגוף.

דרורה נחמני רוט: כשהגענו לבית הוא היה איזה שעתיים בשירותים, בחילות, מקיא, בחילות.

דרורה נחמני רוט: היה לו לחץ בחזה ודופק מהיר.

דרורה נחמני רוט: הוא פחד שעוד שנייה גומר מהחיים.

דרורה נחמני רוט: מת".

דרורה נחמני רוט: כל הראיות האלה הובאו בהחלטה של מעצר עד תום הליכים, מאד מאד מפורטת, כאשר בית המשפט מודע לכך שהחלטות אחרות בבתי משפט אחרים, דוחות את בקשת המעצר והוא אמר – לא.

דרורה נחמני רוט: כל התיאור הזה מראה על סיכון ממשי ואני עוצר אותו עד תום ההליכים, כאשר כל הראיות האלה יובאו גם בדיון עצמו.

טלב אלסאנע: הדיון בתיק הזה הסתיים?

דרורה נחמני רוט: לא, זה מעצר עד תום ההליכים.

דרורה נחמני רוט: אני אעביר לך אחר כך את כל החומרים.

טלב אלסאנע: זה תיק ממתי?

דרורה נחמני רוט: החלטה מלפני כשבוע.

טלב אלסאנע: לקראת הדיון.

דרורה נחמני רוט: כן, לפני כשבוע.

טלב אלסאנע: אני מקווה שזה תקדים לשאר.

טלב אלסאנע: הוגש ערר על ההחלטה?

דרורה נחמני רוט: בשלב זה לא ידוע.

דרורה נחמני רוט: אפשר לברר.

דרורה נחמני רוט: ההחלטה כל כך סגורה שלא נראה לי שגם ערר יצליח.

דרורה נחמני רוט: דבר נוסף שאני רוצה, כלי נוסף שאני רוצה לציין, שגם הובא לדיון וגם כפי שציין ד"ר וולף, הדיון לא הסתיים במשרד המשפטים, אבל חשוב לציין אותו כדרך, ככלי.

דרורה נחמני רוט: פרקליט מחוז חיפה, אזרחי דווקא ולא פלילי, ריכז עבודת צוות אכיפה אזרחית מנהלית, שהיו בה נציגים של משרדי ממשלה רלבנטיים, של עיריות ובראשן עיריית חיפה.

דרורה נחמני רוט: במסגרת עבודתו של הצוות עלתה בעיית האכיפה של מכירת סמי פיצוציות - חגיגת, מבסוטון, ועוד כל השמות הנודעים.

דרורה נחמני רוט: במסגרת הצוות ובשיתוף גורמי המשטרה במחוז חיפה ובמטה הארצי, ניסו להתמודד עם הבעיה בדרכים שונות ואחת הדרכים שהוצע לפרוש אותה גם לגבי מחוזות אחרים, הייתה שהסיווג, כלומר לשלול בעצם את הרישיונות של אותם מוכרי החומרים המסוכנים האלה, אם פיצוציות ואם מקומות אחרים.

דרורה נחמני רוט: כך שתנאי פקודת הרוקחות ותקנות הרוקחות, יהפכו תנאים ברישיונות העסק.

דרורה נחמני רוט: זו הייתה אחת ההצעות, וכמובן שצריך- הם כן מיישמים את זה באזור חיפה, וההצעה בעצם להרחיב את זה לאזורים אחרים בארץ.

דרורה נחמני רוט: היה דיון ראשוני על כך במשרד המשפטים.

דרורה נחמני רוט: אני בעקבות הדיון כאן אברר איפה זה נמצא ואמריץ את המשך הדיון בנושא הזה של הרחבה.

דרורה נחמני רוט: כך שסך הכל, בסיכום אפשר לומר, שהנגזרות כן עוזרות למיין סמים, אם כי זו עבודה שוב, מעבדתית, מכיוון שזה לא מוגדר כסם בצורה ברורה, גם כאן יש עבודה מעבדתית, ואי אפשר ישירות לקחת חומר מבלי לבדוק אותו.

דרורה נחמני רוט: אותו דבר לפי סעיף 3.3.8, שצריך לבדוק, יש כאן עבודת מעבדה.

דרורה נחמני רוט: בנוסף לכך, בנוסף לעבודת מעבדה בסעיף 3.3.8, יש עבודה של איסוף ראיות, כפי שראינו בהחלטה האחרונה של בית משפט השלום בתל אביב.

דרורה נחמני רוט: ואנחנו שוקלים כמובן ברצינות את מה שעשה פרקליט מחוז חיפה האזרחי, איתן לדרר, ואני חושבת שכל מה שיובא בפנינו – נדון בו.

דרורה נחמני רוט: אני חושבת שזה חיובי.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

טלב אלסאנע: ממשרד המשפטים מישהו רוצה להוסיף או להשלים?

אתי כהנא: אני רק רוצה לומר, אני פה אמנם רשמו אותי כראש אגף אכיפה ברשות למלחמה בסמים, אני מתעתדת להחליף את אורי אסטליין החל מחודש יוני, ואני כבר באיזו שהיא חפיפה איתו, אבל אתם בוודאי מכירים אותי מפרקליטות המדינה.

אתי כהנא: כל המשפטנים בינינו יודעים שיש פער מאד גדול בין ככה אמירות מאד כלליות – 'אנשים מתים מזה', 'החומרים נורא מסוכנים', לבין ניהול תיק פלילי בבית משפט, עם רמת הוכחה של מעבר לספק סביר, ואי אפשר להתעלם מהדבר הזה.

אתי כהנא: זאת אומרת, כשאנחנו מדברים על אכיפה, אנחנו מדברים בעצם על כתבי אישום.

אתי כהנא: זה בעצם מה שאנחנו רוצים לראות תוצרים.

אתי כהנא: וכמו שעכשיו נאמר פה ככה, 'מישהו מת מזה' וגם אודי אמר וגם אני לא שמעתי שיש חוות דעת פתולוגית שמוכיחה קשר סיבתי בין חומר.

אתי כהנא: אז לכן, עם כל הכבוד, ואני לא רוצה להגיד דמגוגיה, אני מניחה שיש בהתרשמות - - -

טלב אלסאנע: בסדר, רוצים בכל זאת לצלצל בפעמוני האזהרה.

טלב אלסאנע: יש חוות דעת שמתו לא מזה?

טלב אלסאנע: אין חוות דעת נגדית גם.

אתי כהנא: לא, אני אומרת, זה נשמע באמת מאד מרשים, וגם מאד יכול להיות שיש קשר בין הדברים, אבל בסופו של דבר אין לנו את המסמך שהופך להיות כראייה בבית משפט, שמוכיח את הקשר הסיבתי הזה.

אתי כהנא: ולכן אי אפשר להשתמש בו.

אתי כהנא: אין הנחיה, ואז זה אני אומרת כמי שבאה מהפרקליטות, לא לעשות שימוש בסעיף 3.3.8, או לעשות שימוש מועט.

אתי כהנא: יש הנחיה לעשות שימוש מתאים.

אתי כהנא: זאת אומרת, כאשר נתקלנו בכך שיש לנו תיקים שחוות הדעת שקיבלנו על מסוכנות החומר לא היו כאלה שיכולות לעמוד ברף ההוכחה במשפט פלילי, אמרנו – אנחנו לא יכולים להמשיך עם תיק כזה.

אתי כהנא: אבל מקום שיש לנו תיק, כמו למשל באמת התיק שדרורה דיברה עליו, שאני הצגתי אותו גם לפניה, את הנושא של החלטת המעצר, היו בתיק הזה הרבה מאד ראיות.

אתי כהנא: בתיק הזה בכלל לא הייתה מחלוקת.

אתי כהנא: זאת אומרת - - -

טלב אלסאנע: מי עשה את העבודה, המשטרה?

אתי כהנא: המשטרה עשתה את עבודת השטח, והפרקליטות הביאה את התיק לבית המשפט.

טלב אלסאנע: אז אפשר.

טלב אלסאנע: כשרוצים יש תוצאות.

טלב אלסאנע: אז כשיש תיק שיש בו הוכחות – הולכים איתו ואם צריך להשתמש בסעיף 3.3.8 אז עושים את השימוש.

טלב אלסאנע: שום דבר פה הוא לא בהנחיות גורפות וכלליות.

טלב אלסאנע: הכל ענייני והכל בהתאם למה שעומד בפנינו.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

טלב אלסאנע: מישהו רוצה להוסיף משפטים קצרים, בבקשה.

אורי אסטליין: כן, קודם כל משהו קצר ואישי.

אורי אסטליין: זאת הישיבה האחרונה שלי ואולי לא בגלל הבחירות הבאות, אבל אני בטוח - - -

טלב אלסאנע: צריך להתקדם, שר בממשלה הבאה.

אורי אסטליין: בדיוק.

אורי אסטליין: אתי תיכנס לנעליי.

טלב אלסאנע: השר הממונה על המאבק בסמים.

אורי אסטליין: קודם כל אני רוצה להזכיר לכולכם, יש מעל 3,000 פיצוציות בארץ, ובמלחמה כמו במלחמה.

אורי אסטליין: זה לא העסק הפרטי של המשטרה, זה לא עסק פרטי של המשטרה הצבאית.

אורי אסטליין: יש מבצעים שמי שאחראי עליהם כאחראי ארצי זו יחידת הנוער במטה הארצי ויחידות הנוער בשטח, ואני השתתפתי בכמה מבצעים.

אורי אסטליין: אבל אני חייב לציין דבר אחד.

אורי אסטליין: אנחנו עם הרשויות המקומיות, מנסים לשתף את אנשי הרישוי, רישוי עסקים, במבצעים האלה.

אורי אסטליין: לא תמיד אנחנו נענים בחיוב, מפני שלפעמים איש הרישוי הוא לא בדיוק הפרטנר המתאים, אבל יחד עם זה בחוק רישוי עסקים, כולל חוק רישוי מקומי, אנחנו רואים שפיצוציות נסגרות, ולו אפילו בגין מכירה של חומר שהוא לא יכול להציג עליו אישור – לא ממשרד הבריאות, לא ממשרד המסחר והתעשייה, שהוא רשאי למכור אותו.

אורי אסטליין: ולכן אני אומר, צריך לשלב את כל הגורמים, כי אם לא נשלב ידיים זה עם זה, נמצא את עצמנו תלויים זה לצד זה, כמו האיום שרוני דיבר עליו קודם.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

ארמונד כהן: חשוב לי להדגיש את מה שאמר ידידי.

ארמונד כהן: סמי הפיצוציות, כל מה שיש לפיצוציות זה לא סמים, זה כל מיני תחליפים, כל מיני דברים חדשים שלא רשומים בפקודת הסמים המסוכנים ולכן קשה לאכוף אותם.

ארמונד כהן: אבל בד בבד נעשית אכיפה.

ארמונד כהן: ומה שמיקי התכוון, אני קצת רוצה גם לעשות סדר בדברים, אחת לשנה, לפני שנה, לפני שנתיים, כן יש מבצעים משולבים, וזה מה שחסר למיקי וזה דבר נכון לעשות.

ארמונד כהן: מבצעים שמשלבים כוחות, כל גורמי האכיפה אם זה המכס, אם זה משרד הבריאות, משטרת ישראל, באים לפיצוציה וכל אחד מגלח אותו מהמקום שלו.

ארמונד כהן: הסכין, התער הרבה יותר חד ויותר כואב, וזה נכון לעשות.

ארמונד כהן: לשם יש לכוון ולעשות את זה יותר.

מיקי אריאלי: ארמונד, רק תגיד בבקשה לוועדה, איך אנחנו והמכס הגענו להסכם לא להחזיר חומר.

ארמונד כהן: אני עכשיו מגיע לזה, זה בדיוק הנושא הבא שלי.

ארמונד כהן: אנחנו כל הזמן מנסים לעשות כדי שכן תהיה אכיפה.

ארמונד כהן: אנחנו כאנשי מכס נתקלים בחומרים בפתח של השער, איך שזה נכנס למדינה וכשאנחנו רואים חומר חדש שאמור להגיע לפיצוציות ביום זה או אחר, או אפילו אריזות, אנחנו נוקטים בכמה צעדים.

ארמונד כהן: אם זה למשל חומר שלא רשום בפקודת הסמים המסוכנים ולנו אין איך לאכוף את זה, זה כן מגיע למז"פ, לאודי.

ארמונד כהן: אודי עורך בדיקה, בד בבד מיקי מכסה אותנו, ואנחנו בכסות של מיקי מתכסים בלי בושה תחת המקרה של AM2201 ואנחנו על בסיס המכתב שלו, שזה חומר רעיל ומסוכן, אנחנו לא משחררים את החומר.

ארמונד כהן: בצורה הזו אנחנו מונעים מהחומר להגיע לפיצוציות ולהגיע לרחוב.

ארמונד כהן: ואנחנו בינתיים לא נתקלנו בהתנגדות מצד היבואן, אבל אולי מחר תבוא התנגדות מצד יבואן זה או אחר, שיגיש נגדנו איזו שהיא קובלנה לבית המשפט ואנחנו נצטרך להתמודד עם זה.

ארמונד כהן: נתמודד עם זה כשנצטרך זה.

ארמונד כהן: בד בבד אנחנו גם עושים אכיפה כלכלית, כי אם אנחנו רואים מישהו שמביא את ה"מיסטר נייס גאי" למשל, שזה בצבע כחול, זה דבר חדש, הוא הביא אריזות בנפרד, אריזות נפרדות ולא הבנו למה.

ארמונד כהן: הבנו למה, אבל חיפשנו את החומר.

ארמונד כהן: היה לנו קצת קשה.

ארמונד כהן: ואותו בן אדם, החלטנו אוקי, לא הצלחנו למצוא את החומר שהוא אמור להכניס לתוך אותן שקיות, עשינו דבר פשוט אחר.

ארמונד כהן: העברנו את החומר לחקירה כלכלית, כדי שניפול עליו בפן של מס הכנסה ולראות מאיפה באים הדברים, ולא ניתן לחומר, או לכסף שהוא היה אמור להשיג ולעבור דרכו, למנוע אותו להפיץ את זה בכסף הזה החוצה לרחוב.

ארמונד כהן: אז כן אכיפה ישנה, רק צריך באמת את אותו שילוב כוחות ביחד, של כולנו יחד.

טלב אלסאנע: מאה אחוז.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

טלב אלסאנע: אתה רוצה להגיד משהו?

גלעד נתן: כן.

גלעד נתן: דרך אגב, בנושא של זיהוי הסמים, אנחנו עשינו בירורים פשוטים שאני ממליץ לכם לעשות.

גלעד נתן: פנינו לחדרי מיון באזורים שיש בהם ריכוזים של דרי רחוב ושאלתי שאלה פשוטה – האם דרי רחוב כשמת

גלעד נתן: א

גלעד נתן: שפזים – אתם מוצאים סמים או שאתם מוצאים דברים אחרים?

גלעד נתן: אמרו לי אנחנו מוצאים דברים, זה לא אלכוהול, זה לא הרואין.

גלעד נתן: הם לא יודעים לזהות, אבל יש חומרים חדשים ברחוב.

גלעד נתן: אני מציע לכם לפנות, אפילו למכון הפתולוגי, תראו ממה דרי הרחוב מתים, מה הם מוצאים אצלם, אם מוצאים חומר שלא מכירים, גם כן.

גלעד נתן: אפשר יהיה, מי שמחפש את הקאץ', שמוצא את המוות, או את האשפוז או את זה, צריך רק לחפש ובאוכלוסיות קשה.

גלעד נתן: כיוון שכשאני לפני שנתיים הסתובבתי בתחנה המרכזית ואמר לי עובד סוציאלי, תשמע, עושים תשמע, עושים ניסוי עם סמי פיצוציות על דרי רחוב, אני הלכתי למשטרה, במשטרה אמרו לי – כן, כן, כן.

גלעד נתן: לא עשו עם זה כלום.

גלעד נתן: אבל מן הסתם אנשים שבודקים עכשיו את ההשפעה של החומר, כן.

גלעד נתן: כשמתעלמים מדרי הרחוב, בסוף זה מגיע לילדים הנורמטיביים.

גלעד נתן: תבדקו ממה הם מתים, ממה הם מתאשפזים.

גלעד נתן: סעיף 3.3.8, אני מבין שזה לא האמצעי האידיאלי, אבל כרגע אני מבין שזה גם הדבר היחיד שתכלס יש לחומרים שנמצאים מחוץ לפקודת הסמים.

גלעד נתן: אז כדאי לעשות את המאמץ המשפטי, אני מבין שיש גם מנהלי, עסקי, אזרחי, סבבה.

גלעד נתן: אבל כל מאמץ בשביל הדבר הזה, כיוון שעוד פעם, לא סתם.

גלעד נתן: תבואו לראות פה את הפקס שהוא מופצץ.

גלעד נתן: אנחנו מזהים את הבעיות האלה ככה, או מה שמגלים בשטח, כשיורדים.

גלעד נתן: אני עובד הרבה בתחומים של נוער קצה, אז גם כן, נשארו אותם דברים.

גלעד נתן: זה כבר לא הרואין, זה כבר לא כדורים.

גלעד נתן: זה סמי פיצוציות וזה הולך בגדול.

גלעד נתן: ודבר אחרון, מסלול אזרחי-מנהלי, אז כן, כמו שאתם אומרים, שבו ביחד, כבר ישבתם בשביל זה על אלכוהול.

גלעד נתן: לכו ביחד עם מס הכנסה וכל אמצעי שיש לכם, תפלו על פיצוציות, תפתחו להם תיקים, תתחילו לבדוק מה הם עושים.

גלעד נתן: הם לא אוהבים את זה, הם לא רוצים את זה, זה עבד בהכל כל כך טוב, למה לא לעשות את זה גם פה?

טלב אלסאנע: אוקי, תודה רבה.

טלב אלסאנע: לצורך הסיכום אני רוצה לציין שהתחושה שההתמודדות היא לוקה בחסר, ויש איזו שהיא אוזלת יד.

טלב אלסאנע: ולכן, הבקשה שלנו היא שהגורמים הרלבנטיים, גם היחידה לפשיעה הפרמצבטית, גם המשטרה, גם משרד המשפטים וגם הרשות, ישבו, יגבשו איזו שהיא תכנית של התמודדות עם התופעה הזו, בהיבטים השונים.

טלב אלסאנע: יגישו לנו את המסקנות שלהם בתוך חודש-חודשי וחצי.

טלב אלסאנע: אנחנו רוצים לראות מדיניות.

טלב אלסאנע: איך אתם, לא באופן נקודתי, לא כל אחד באופן איך שבא לו, אלא רוצים לראות ראייה כוללת – איך מתמודדים ביחד מול התופעה הזו, מי צריך לשאת בנטל.

טלב אלסאנע: אם יש איזו שהיא בעיה, יש לקונה, יש דבר שלא מוסדר – איך אפשר להסדיר אותו כדי להציף את הבעיה בצורה יעילה וטובה יותר.

טלב אלסאנע: תודה רבה.