ועדת הכלכלה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 828, 2012-04-18 13:00

כרמל שאמה-הכהן: צהריים טובים.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו פותחים את הישיבה.

כרמל שאמה-הכהן: הצעת חוק חניה לנכים (תיקון מס' 5) (הודעת תשלום קנס בשל חניה אסורה), התשע"ב-2012, של חבר הכנסת אילן גילאון ואחרים.

כרמל שאמה-הכהן: התקבלה בקריאה ראשונה במליאת הכנסת ב-16.3.2012, והתקבל אישור מלשכת יושב-ראש הכנסת לקיים את ישיבת ועדת הכלכלה במקביל למליאת הכנסת.

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה, אדוני.

אילן גילאון: קודם כול, תודה לאדוני שהסכים לקיים את הישיבה בפגרה, בהחלט אנחנו מעריכים את זה.

אילן גילאון: הספיחים שנשארו מהפעם הקודמת ליישר אותם זה הרחבת התיקון לגבי הנושא של עבירה מצולמת.

אילן גילאון: מה שסיכמנו בפעם הקודמת, שחובת ההוכחה תהיה על המערכת.

אילן גילאון: הרי החקיקה הגיעה בעקבות כך שהרבה מאוד אנשים בעלי תג נכה קיבלו במקומות בניגוד לחוק חניית נכים מ-1994, דוחות שהיו צריכים להגיע לבית-המשפט ולהוכיח שהם לא עברו את העבירה הזאת.

אילן גילאון: מה שנדרש בסופו של דבר, לאחר שמשטרת ישראל, אליה ביקשנו להעביר את כל הטיפול בנושא של חניית בעלי תג נכה – אני קורא לזה כך כדי שלא לבלבל, זה לא חניית נכים – ביקשנו לעשות תיקון לחוק שהתקבל גם באישורה של ועדת השרים לענייני חקיקה, שהעבירות תהיינה מצולמות.

אילן גילאון: עבירות שמבצע אדם תהיינה מצולמות, והדוח יוגש בעזרת צילום.

אילן גילאון: בפעם הקודמת היה שיג ושיח פה וויכוח, האם יש להרחיב את חובת הצילום גם לגבי דוחות שמשטרת ישראל נותנת, שהם דוחות מעטים באופן יחסי על-פי השיחה האחרונה שהיתה לי כאן עם רב-פקד רון.

אילן גילאון: הוא אומר שמדובר בכמה מאות, לכן אני גם לא רואה מה הבעיה המאוד גדולה בעלות של הדבר הזה.

אילן גילאון: זה התיקון שביקשנו בפעם הקודמת לעשות, לפני ההכנה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

כרמל שאמה-הכהן: להוסיף את ה - - - ?

אילן גילאון: להוסיף את זה שגם רשויות השיטור, משטרת ישראל, תשתמש באותם אמצעים.

כרמל שאמה-הכהן: מה עמדת הממשלה בעניין הזה?

אילן גילאון: אין עמדת ממשלה בעניין הזה.

אילן גילאון: יש עמדה?

הגר פלגי-הקר: העמדה של ועדת שרים גובשה תוך האיזון הזה, זאת אומרת ההחלטה אז התקבלה - - -

לאה ורון: את עורכת-הדין פלג?

הגר פלגי: פלגי.

קריאה: ועדת שרים ישבה על העסק הזה?

שמעון יאיר: לא, הם לא דנו בזה לדעתי בכלל.

לאה ורון: לא, משרד המשפטים לא נרשם לדיונים, לכן צריך לברר את זה במהלך הדיונים.

הגר פלגי-הקר: החלטת השרים שאני מסתכלת עליה מדברת רק על פקחי עירייה, ומהשיחות בין המשרדים – לא הייתי נוכחת בדיונים בוועדת השרים לענייני חקיקה – הבנתי שההסכמה היתה מפורשת, זאת אומרת חובת הצילום תחול רק על פקחי העירייה שנותנים את המסה המרכזית של הדוחות ולא על השוטרים, בגלל הנטל שזה מטיל על המשטרה להצטייד במצלמה.

אילן גילאון: זו ההחלטה הקודמת.

אילן גילאון: בסדר, אנחנו מכירים את ההחלטה.

אילן גילאון: על בסיס ההחלטה הזאת דנו בפעם הקודמת.

יהודה דורון: זה לא עלה על הפרק בכלל.

קריאה: לא היתה שאלה כזאת.

חיים אמיגה: פרוטוקול ההחלטה של ועדת שרים מה-31.7 מונח לפני, דובר רק על פקחים.

כרמל שאמה-הכהן: מי אדוני רק?

חיים אמיגה: מהמשרד לביטחון פנים.

לאה ורון: אז בבקשה לבקש רשות דיבור.

כרמל שאמה-הכהן: אתם מתנגדים להצעה?

חיים אמיגה: אנחנו מתנגדים להצעה שעלתה פה.

אילן גילאון: השאלה הפשוטה היא האם ועדת שרים בנושא הזה צריכה להתכנס מחדש או שזה - - -

לאה ורון: חבר הכנסת גילאון, אני רוצה להזכיר למשרדי הממשלה, שבסוף דברי ההסבר נאמר במפורש: בעת הכנת הצגת החוק לקריאה השנייה ולקריאה השלישית תבחן ועדת הכלכלה של הכנסת את האפשרות להחילן גם על הודעת תשלום קנס שנמסרה על-ידי שוטר.

לאה ורון: ומה שמבקשת הוועדה לשמוע זה מה העמדה החדשה בעקבות ההודעה שמסרה הוועדה ואף ציינה אותם בדברי ההסבר בקריאה הראשונה.

רוני לוינגר: לא השתנה.

רוני לוינגר: אין איזה משהו חדש שלא עלה בדיונים בוועדת שרים.

רוני לוינגר: ההסכמה של הממשלה – ופה אני מצטרף לחברתי ממשרד המשפטים – לחוק היתה על האיזון הזה.

רוני לוינגר: הסבירו קודם, ואמרו את זה בדיון הקודם: לעיריות יש מוטיבציה לרשום דוחות כיוון שהתשלום הולך אליהן.

לאה ורון: רפ"ק לוינגר, אחרי ההחלטה הקודמת של ועדת הכלכלה, האם פניתם שוב לוועדת השרים על מנת לקבל את עמדתם ביחס לבקשה של הוועדה?

רוני לוינגר: המשטרה לא פונה לוועדת שרים.

אילן גילאון: זאת אומרת שוועדת שרים לא התכנסה.

כרמל שאמה-הכהן: כן, אבל אני מבין שהמשרד לביטחון פנים מתנגד, המשטרה מתנגדת, משרד המשפטים מתנגד.

כרמל שאמה-הכהן: יש מישהו בממשלה שתומך בהצעה?

אילן גילאון: משרד המשפטים מתנגד?

שמעון יאיר: הם לא יודעים על זה בכלל, איך הם יתנגדו?

אילן גילאון: איך את יודעת שאת מתנגדת?

אילן גילאון: אין להם עמדה כי הם לא התייחסו.

כרמל שאמה-הכהן: יש מישהו בממשלה שתומך בבקשה?

כרמל שאמה-הכהן: משרד הרווחה?

שמעון יאיר: אני יכול להגיד משהו?

כרמל שאמה-הכהן: כן, בבקשה.

שמעון יאיר: בלי חלילה לפגוע במעמד של החברים שמייצגים פה את משרדי הממשלה, כמו שאומר חבר הכנסת גילאון, השאלה הזאת לא עלתה.

שמעון יאיר: מתי היא עלתה?

שמעון יאיר: כשהתברר שיש סכנה, יש מצב, שעלולה להיות זליגה מכיוון פקחי העיריות, שיפסיקו להתעסק עם הרכבים של הנכים, לכיוון המשטרה.

שמעון יאיר: ואז מספר הדוחות שהמשטרה תיתן יעלה, ואם הם לא מחויבים בצילום של הדוח ושל העבירה שהנכה ביצע, בניגוד לחוק חניית נכים, אז לא עשינו כלום.

שמעון יאיר: אז עברנו שלוש שנים לחינם, כי המשטרה תיתן דוחות בלי צילומים, ומה יצא?

רוני לוינגר: אני רוצה להתייחס.

רוני לוינגר: אין זליגה, ואין איזה מערכת של זליגה מהעירייה למשטרה.

רוני לוינגר: הדברים לא עובדים ככה.

כרמל שאמה-הכהן: יש שאלה פשוטה: שוטרי תנועה מחזיקים מצלמות איתם לצרכים אחרים?

רוני לוינגר: לא, בכלל לא.

כרמל שאמה-הכהן: אין?

רוני לוינגר: ממש לא.

כרמל שאמה-הכהן: האלמנט הזה לא כלול בשום - - -

רוני לוינגר: לא קיים.

רוני לוינגר: ושוטרי תנועה אוכפים רק כאשר יש סיכון משתמשי הדרך, ורק כשיש הפרעה משמעותית לתנועה.

רוני לוינגר: זה מה שהמשטרה מתעסקת אתו.

רוני לוינגר: המשטרה מתעסקת במניעת תאונות דרכים, דברים כאלה.

רוני לוינגר: זה לא אחד שחנה לא במקום, מקבל קנס 100 שקל, שהולך לקופת העירייה.

רוני לוינגר: ובדיון הקודם ציינו ארגוני הנכים שאין להם בעיה עם המשטרה.

רוני לוינגר: המשטרה לא רושמת דוחות, המשטרה לא מטרטרת את הנכים.

רוני לוינגר: ארגוני הנכים ציינו את זה במפורש.

יהודה דורון: למרות מה שאמרתי ואני חוזר ואומר, שהמשטרה פחות עושה דוחות, וכשהיא עושה דוחות אתה יכול לפנות והיא מבטלת, אבל יש בעיה גם עם המשטרה כאשר אתה עומד באדום-לבן, ואתה לא מפריע לתנועה, שוטר רושם לך דוח, וזה מטריד אותך בלכתוב ולרוץ.

יהודה דורון: עברו ה-90 יום, אתה כבר לא יכול לבטל, אתה צריך ללכת למשפט.

יהודה דורון: זאת אומרת המצב קיים.

יהודה דורון: הרעיון להגיד גם פה שצריכה להיות הוכחה יכול להיות פתרון, שהשוטרים מראש לא יעשו מיד את הדוח אלא יחשבו פעמיים לפני שהם גם כן מטרטרים את הנכים.

רוני לוינגר: אני רוצה לענות.

רוני לוינגר: עם כל הכבוד, לא האזרח או הנהג קובע אם יש הפרעה לתנועה או לא.

רוני לוינגר: אם יש שם אדום-לבן, סימנו שם אדום-לבן כי הכוונה היתה שאסור לחנות שם, וכל חניה מפריעה לתנועה.

שמעון יאיר: חוק חניית נכים מתיר לי.

רוני לוינגר: חוק חניה מתיר אם זה לא מפריע לתנועה.

אילן גילאון: יש מצב בחוק הקיים לגבי חוק חניית נכים, 1994, שבו מותרת חניית רכב בעל תג נכה באדום-לבן.

רוני לוינגר: החוק אומר:

רוני לוינגר: כל עוד הוא לא מפריע לתנועה.

נעמי מורביה: איך הנכה יכול להוכיח שהוא לא הפריע לתנועה?

קריאה: אם אתה לא מצלם?

שמעון יאיר: לוינגר, אתה מכיר את החוק.

שמעון יאיר: כמה פעמים דיברתי אתך על זה?

רוני לוינגר: המשטרה לא מצלמת, אין לה אפשרות לצלם.

נעמי מורביה: אז שלא תעשה דוחות.

רוני לוינגר: ההסכמה של הממשלה היתה על זה שמדובר על עיריות, ואנחנו מבקשים לעמוד בהסכמות שהיו עם הממשלה.

כרמל שאמה-הכהן: כן, המשרד לביטחון פנים.

חיים אמיגה: רק לחדד את הדברים שנאמרו פה.

חיים אמיגה: אני שב ומזכיר שהצעת החוק המקורית דיברה על בעייתיות שקיימת לגבי פקחים עירוניים.

חיים אמיגה: היא נועדה לפתור את הבעייתיות של פקחים עירוניים, לא דובר בכלל על משטרה.

חיים אמיגה: הם רצו להעביר את כל כתיבת הדוחות למשטרה.

חיים אמיגה: לא צוין פעם אחת שיש איזושהי בעיה עם המשטרה, כזו או אחרת.

חיים אמיגה: ועכשיו בעצם יש ניסיון להרחבה שהוא לא מקובל עלינו.

כרמל שאמה-הכהן: הבנתי.

כרמל שאמה-הכהן: בסדר.

כרמל שאמה-הכהן: נא להקריא את החוק.

אלקנה אפרתי: נקריא את החוק, ואחרי זה עוד שתי הערות קצרות שצריך לתת עליהן את הדעת.

אלקנה אפרתי: הצעת חוק חניה לנכים (תיקון מס' 5) (הודעת תשלום קנס בשל חניה אסורה), התשע"ב–2012.

אלקנה אפרתי: בחוק חניה לנכים, התשנ"ד-1993, אחרי סעיף 3 יבוא:

כרמל שאמה-הכהן: מה ההערות?

אלקנה אפרתי: הנקודה הראשונה היא שמדובר פה שנשלחה הודעת תשלום הקנס לבעל הרכב.

אלקנה אפרתי: אני רק אגיד, שאנחנו נחדד את זה.

אלקנה אפרתי: סעיף 237 לחוק סדר הדין הפלילי מאפשר לשלוח או למסור.

אלקנה אפרתי: יש גם אפשרות של מסירה ביד, אז זה ינוסח כך שהומצאה הודעת תשלום הקנס לבעל הרכב כדי שזה יכלול את שני המצבים.

אילן גילאון: היא מתייחסת למוסר?

אילן גילאון: היא בכלל לא מתייחסת למוסר, היא מתייחסת רק למקבל.

אלקנה אפרתי: כאן אנחנו מדברים על: "נשלחה הודעת תשלום קנס".

אלקנה אפרתי: יש אפשרות גם להביא לו במסירה ביד.

אלקנה אפרתי: אנחנו נכלול – כמובן ככל שזה מקובל על הוועדה – ששני המצבים האלה ייכללו, גם השליחה וגם המסירה.

אלקנה אפרתי: זה הדבר הראשון.

לאה ורון: סליחה על ההפרעה, אבל אם לא מדובר על השליחה, האם הפקח העירוני יכול בו במועד להוציא לנהג את הצילום של העבירה שלדעתו מתבצעת?

לאה ורון: נאמר "נשלחה" בעקבות זה שיצורף אליה צילום כאמור.

לאה ורון: צריך לשאול אותם אם הם יכולים למסור במקום.

אלקנה אפרתי: הכוונה כאן היא לאו דווקא למסירה שנעשית על-ידי שימה על שמשות המכונית, אלא במקרה שאחרי שעבר הזמן הזה והעירייה אכן הפיקה את התצלום, יש לה שתי אפשרויות: היא יכולה לשלוח לו בדואר רשום, כמו שבדרך כלל היא עושה אני מניח, והיא יכולה גם להעביר לו את זה במסירה אישית.

אלקנה אפרתי: כדי שיהיה ברור שזה חל על שני המקרים, על שני המצבים, לכן הנושא הזה יחודד בנוסח, ויתייחס לכל האפשרויות שמציע סעיף 237.

אלקנה אפרתי: דבר נוסף, נושא שצריך להעביר, ואולי גם צריך לקבל את עמדת השלטון המקומי, זה תחילתו של החוק.

אלקנה אפרתי: כמובן שהמצב הבסיסי הוא שהחוק נכנס לתוקפו לאחר פרסומו ברשומות, והשאלה היא האם השלטון המקומי ערוך עם פרסום החוק להתחיל ליישם אותו?

אלקנה אפרתי: האם דרוש זמן היערכות?

אגנס וינקלר: לגמרי.

אגנס וינקלר: עיריית תל-אביב לגמרי לא ערוכה.

לאה ורון: מה שם גברתי, ומה תפקידה?

אגנס וינקלר: אני עורכת-דין וינקלר באגף החניה בעיריית תל-אביב.

קריאה: ששם יש הכי הרבה.

אגנס וינקלר: בעצם מי שצריך להיערך לזה זה אגף הפיקוח, אבל מידיעה אישית אני יודעת שלא ערוכים כרגע.

אגנס וינקלר: וכמה זמן זה ייקח, אני לא יכולה לשער.

שמעון יאיר: בינתיים אל תרשמו דוחות עד שתתארגנו.

שמעון יאיר: אנחנו לא אמורים לסבול מזה.

כרמל שאמה-הכהן: הפקחים של רשויות מקומיות כן מסתובבים עם מצלמות?

אגנס וינקלר: מסופונים, אבל הדוחות האלה לא מצורפים.

כרמל שאמה-הכהן: אבל יש להם מצלמות דיגיטליות.

אגנס וינקלר: יש להם מצלמות, אבל כנראה שלא מספיק משוכללות לצורך העניין הזה.

קריאה: השאלה היא באמת אם יש עיריות שצריכות לרכוש מצלמות וכולי.

אלקנה אפרתי: צריך לראות שוב, אם יש נציגים של השלטון המקומי, האם הם צריכים זמן היערכות?

אלקנה אפרתי: ואם כן, אז כמה כמובן.

כרמל שאמה-הכהן: כן, אילן.

אילן גילאון: זה לא דבר חדש.

אילן גילאון: הרי אין פה רשות שתגיד שהיא מתנדבת לצלם או שיש לה את האמצעים.

אילן גילאון: קודם כול, לרוב הפקחים יש מצלמות.

אילן גילאון: בי"ת, הרי הגענו לחקיקה הזאת בגלל התנהלות הרשויות, אז מה לרשויות כי ילינו עכשיו.

אילן גילאון: אני לא רוצה להגיד מה יש לאנשים האחרים שצריכים להוכיח את חפותם במקרה הזה, כי זה החוק הקיים, שאתה צריך להוכיח את חפותך לא שהם יוכיחו את אשמתך, במה הם צריכים להיעזר.

אילן גילאון: לכן המידתיות כאן היא זועקת לשמיים.

אילן גילאון: לא הייתי אפילו מקבל את הטיעון הזה ולא מתייחס אליו בכלל.

כרמל שאמה-הכהן: בסדר, אבל אני לא חושב שיש בעיה לתת פרק זמן להיערכות.

אילן גילאון: תראה, זה לא משהו שהוא קריטי מבחינת הרשות.

אילן גילאון: שהרשות לא תיתן לתג נכה דוחות במהלך התקופה שהם מתכוננים.

אילן גילאון: או שהנכים, בעלי תג הנכה, הם הקופה של הרשויות המקומיות, ואם הם לא כאלה, כפי שהרשויות אומרות, אז שיימנעו.

אילן גילאון: בתקופת המעבר אפשר להימנע ממתן הדוחות האלה בכלל.

אגנס וינקלר: אבל יש לזה גם פן אחר.

אילן גילאון: יש לזה הרבה פנים, גברתי.

שמעון יאיר: בקיצור, הם רוצים למשוך עוד קצת את ההתעללות וההתעמרות.

אילן גילאון: לכל דבר יש לפחות שני פנים, אבל זה תלוי מאיזה צד של העניין מסתכלים.

כרמל שאמה-הכהן: אני אחליט על תקופת ההיערכות.

כרמל שאמה-הכהן: לגבי הנושא של המשטרה, אני מציע שמאחר ואנחנו מסיימים היום את החוק, נסיים את החוק ללא האלמנט הזה, אבל החוק הרי לא עולה למליאה עד שהמליאה חוזרת מהפגרה.

כרמל שאמה-הכהן: תגישו בקשה לוועדת שרים לחקיקה, לגבש מדיניות בסוגיה הזו.

כרמל שאמה-הכהן: היה ואין להם התנגדות או שהם תומכים, מספיק שלא יביעו התנגדות, אקיים דיון נוסף ואכניס את התוספת.

אילן גילאון: עלי זה מקובל.

שמעון יאיר: הנוסח הזה הוא הנוסח שעבר בוועדת שרים, נכון?

לאה ורון: לא.

שמעון יאיר: לא כתוב שם לא פקחים לא שוטרים.

שמעון יאיר: זה גורף.

כרמל שאמה-הכהן: מאחר וההתנגדות פה היא גורפת של הממשלה, ואין מסמך אחר שמעיד על הימנעות או על תמיכה, אז לא נחפש עכשיו הרפתקאות שיגישו לנו רוויזיות.

אילן גילאון: אני לא קורא לזה התנגדות של הממשלה, אני קורא לזה שהממשלה לא התייחסה לזה.

כרמל שאמה-הכהן: בפועל פה מה שדובר - - -

אילן גילאון: לא, אני מקבל את מה שאתה אומר.

אילן גילאון: אני גם אומר לך, חוק צריך לחוקק גם בראייה עתידית, מה יקרה.

אילן גילאון: זאת אומרת לגבי המצב הנוכחי הבעיה לא חמורה, משום שהדוחות שמשטרת ישראל מתעסקת בהם הם מיעוט מזעיר לעומת מה שהרשויות מתעסקות.

אילן גילאון: רק צריך להיות מובטח שבעוד 10, 20 שנה, בכל זאת סמכות הדיווח יכולה לעבור שוב למשטרת ישראל, מה יקרה אז?

אילן גילאון: ולכן אני אומר שהעבירה צריכה להיות עבירה מצולמת.

כרמל שאמה-הכהן: אני מניח שלא בעוד 20 שנה, בהרבה פחות, בקצב ההתפתחות של הטכנולוגיה, השוטרים כבר יסתובבו עם משהו שמצלם כל הזמן.

אילן גילאון: אני מקווה שעד אז תהיה תחבורה ציבורית מהמיטה למשרד, ואז לא יהיה צריך לחנות ושום דבר.

אלקנה אפרתי: עניין אחרון שעלה גם בהכנה לקריאה ראשונה, ואני רוצה לחדד אותו שוב להכרעתם של חברי הכנסת.

אלקנה אפרתי: המצב כרגע הוא שאכן ניתנת בדרך כלל ההודעה כמו שאמרנו על השמשה, ואחר כך תוך 60 או 90 ימים, אם הקנס לא משולם, ההודעה בצירוף הצילום, כפי שנקבע כאן, אמורה להישלח לביתו של בעל הרכב.

אלקנה אפרתי: האם יש צורך לציין על אותו דוח שיש לאותו בעל רכב אפשרות לקבל את הצילום או שזה אמור להישלח אליו?

אלקנה אפרתי: כי מה שנאמר בדיון בקריאה הראשונה, מה שחברי הכנסת הכריעו, זה שאין לזה התייחסות.

אלקנה אפרתי: זאת אומרת מי שמחליט לשלם משלם כרגיל, ומי שלא משלם יקבל תוך חודשיים או שלושה הביתה.

אלקנה אפרתי: האם אתם מעוניינים להשאיר את זה כפי שזה, או שיהיה צורך להוסיף איזושהי התייחסות?

אילן גילאון: צריך התייחסות לכך שהעבירה היא עבירה כאשר היא מצולמת.

אלקנה אפרתי: לא, זה ודאי שהיא מצולמת.

אלקנה אפרתי: השאלה אם צריך להופיע על גבי הדוח איזושהי התייחסות שתיידע את בעל הרכב שהוא יכול לפנות ולבקש את התמונות או שזה יישלח אליו במידה שהוא - - -

אילן גילאון: לא צריך לבקש שום דבר - - -

אלקנה אפרתי: אם הוא משלם, מודה כביכול בנכונות הדוח, אז הוא לא רואה את התמונות, הוא פשוט משלם.

אלקנה אפרתי: זה בעצם המצב כרגע.

אילן גילאון: זה המצב כרגע, נכון.

אילן גילאון: המצב כרגע מביא אותו לבית-המשפט.

אילן גילאון: אנחנו רוצים לשנות את המצב כרגע.

אילן גילאון: הדוח חייב להגיע מצולם בסופו של דבר.

אילן גילאון: הרי הדוח על הפגוש הוא הליך מיותר לחלוטין.

אילן גילאון: אם האדם חנה במקום שהוא חנה, הוא כנראה חושב שהוא חנה במקום מותר ולא אסור על-פי חוק חניית נכים.

אילן גילאון: ולכן הוא צריך להמתין עוד 60 ימים כדי לקבל את הדוח מצולם.

אילן גילאון: יפה היה להביא לו את הדוח מצולם בעוד 60 ימים ובזה נגמר הסיפור ולא שום דבר ביניים.

אלקנה אפרתי: אבל המשמעות היא שאם אותו אדם בחר לשלם - - -

אילן גילאון: מי בחר לשלם?

אילן גילאון: התמימים, כל אלה שלא יודעים והם מפחדים.

אלקנה אפרתי: זאת אומרת הם ישלמו?

אלקנה אפרתי: וכל השאר ימתינו.

אילן גילאון: אני בכלל לא רוצה לפתוח את הפתח.

אילן גילאון: נתתי את עצמי בתור דוגמה.

אילן גילאון: אני הולך ומשלם כי אני לא רוצה את כל כאבי הראש האלה.

אילן גילאון: אני לא רוצה בכלל סיטואציה כזאת.

אלקנה אפרתי: המצב כרגע הוא שאחרי שהדוח הזה הונח ועד המשלוח, עד שאותו אדם מקבל את הצילום הביתה, יש לו את האפשרות לשלם.

אלקנה אפרתי: הוא יכול לשלם בשלב הזה.

שמעון יאיר: אני לא מבין למה אתה מתעקש.

אלקנה אפרתי: אני לא מתעקש, בדיוק הפוך.

אילן גילאון: הוא אומר שזה נוסח החוק.

שמעון יאיר: אנחנו עדיין פה בשלב הניסוח.

אילן גילאון: אז את זה אנחנו חייבים לסדר אחרת.

אילן גילאון: או שהצילום יבוא על הפגוש עצמו, לא יודע איך.

אלקנה אפרתי: לכן מה שהצעתי שיהיה אפשר להוסיף איזושהי התייחסות כתובה, שאדם יידע שהוא יכול לבקש את הצילום.

אילן גילאון: הצילום צריך לבוא למעשה פעמיים.

אילן גילאון: פעם על הפגוש, ואם אין אפשרות על הפגוש, יבוא בעוד 60 יום הביתה בדואר.

אילן גילאון: או 26 ימים, או 6 שעות.

נעמי מורביה: יש משהו שחייבים להבהיר.

נעמי מורביה: צריך להבהיר שברגע שאדם שילם את הדוח מבחינת החוק זה חלוט, הוא הודה, הוא לא יכול לבקש החזר.

נעמי מורביה: לכן צריך שהוא יידע שבכלל יש לו אפשרות ערעור ויש לו אפשרות לדרוש את הצילום, ועדיף היה שהצילום בכלל יונח בווישר.

אלקנה אפרתי: אבל מאחר שכנראה, ממה שאני מבין כרגע, אין אפשרות - - -

אילן גילאון: אז שישלחו הביתה.

אילן גילאון: על הפגוש יכתבו: תקבל הביתה תוך 60 ימים.

אלקנה אפרתי: על זה בדיוק דיברתי.

אלקנה אפרתי: ועכשיו צריך לשמוע את עמדת הגורמים הרלוונטיים, וצריך לראות בדיוק מה נכתוב כאן כדי שזה יהיה ברור גם לאדם שמקבל את ההודעה.

כרמל שאמה-הכהן: מקובל עליכם?

הגר פלגי-הקר: עמדת משרד המשפטים היא שכמובן שזה מקובל.

הגר פלגי-הקר: יותר ממקובל שעל-גבי הודעת הקנס שמונחת על הרכב יצוין שהרכב צולם ושניתן לקבל את הצילום, ושממילא הוא יישלח.

אילן גילאון: הוא יישלח הביתה עם דרישת התשלום.

אלקנה אפרתי: אוקיי, אז אם הרכב צולם והצילום יישלח - - -

אילן גילאון: הוא יישלח עם דרישת התשלום.

שמעון יאיר: הוא לא צריך לפנות לקבל את זה.

שמעון יאיר: אז בשביל מה להניח על האוטו?

שמעון יאיר: שלא יניחו, וישלחו.

אילן גילאון: ועדת שרים לענייני חקיקה פה, בכלל לא שמתי לב.

אילן גילאון: תקדם את העניינים פה.

אלקנה אפרתי: אם יהיה צורך בשלב הניסוח, אני רוצה שזה יהיה ברור, יישלח או יימסר, כל האופציות האלה שהצגתי, כדי ששוב, כל האפשרויות ייכללו בנוסח.

אילן גילאון: ה"גשש החיוור" היה אומר: ביד, ביד.

אלקנה אפרתי: כל האפשרויות יכוסו במה שנאמר בהודעה הזאת, כפי שאמרנו, שהרכב צולם, והצילום יישלח לבעל הרכב.

שמעון יאיר: ואם מישהו לא יראה את הסעיף הכתוב הזה, וישלם בכל זאת?

אלקנה אפרתי: אז הוא כנראה - - -

שמעון יאיר: אז למה?

שמעון יאיר: שלא ישימו על החלון, שישלחו בדואר.

שמעון יאיר: בשביל מה לשים על האוטו?

שמעון יאיר: תפיק את הצילום – שלח, אין לך צילום – אל תיתן.

אילן גילאון: דרישת התשלום תבוא בנפרד.

שמעון יאיר: אבל בן-אדם מקבל, הוא לא שם לב שיש שם סעיף.

אלקנה אפרתי: אחר כך אדם לא יידע.

אילן גילאון: תאמין לי שזה יגיע מאוד מהר לכל מי ש - - -

קריאה: גם ככה לא ישלמו.

שמעון יאיר: אתה צריך לציין את זה, ואנחנו נגמור את זה אתו.

כרמל שאמה-הכהן: תדאגו גם לבצע פרסום והסברה של הנושא הזה בקרב ציבור שהוא מוגדר וידוע.

שמעון יאיר: נעשה את זה.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מצביעים על החוק עם התוספת הזו, ועם תאריך תחילה של 19 באוגוסט, ארבעה חודשים מהיום.

שמעון יאיר: ארבעה חודשים?

אילן גילאון: יאללה, בסדר.

אילן גילאון: בעד – פה אחד.

כרמל שאמה-הכהן: הסעיפים אושרו פה אחד, עם השינויים, ועם תאריך התחילה.

כרמל שאמה-הכהן: אני מודה ליוזם.

כרמל שאמה-הכהן: ברכות.

אילן גילאון: ברכות לך, אדוני היושב-ראש.

כרמל שאמה-הכהן: הישיבה הסתיימה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה.