הוועדה לענייני ביקורת המדינה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 248, 2012-04-23 11:00

רוני בר-און: בוקר טוב לכם.

רוני בר-און: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה לענייני ביקורת המדינה, כשהנושא על סדר היום הוא המשך הדיונים בהצעה לסדר היום בדיון מהיר שעניינו גוף מבקר לפרקליטות המדינה, של חבר הכנסת אורי אריאל, שנמצא כאן – בוקר טוב לך – ושל חבר הכנסת גאלב מג'אדלה, שנעדר.

רוני בר-און: בוקר טוב לשר המשפטים, היועץ המשפטי לממשלה, פרקליט המדינה, מנכ"ל משרד המשפטים, חברת הכנסת סולודקין.

רוני בר-און: אני כבר לא יודע להגיד מה מספר הישיבה שאנחנו מקיימים היום, כך או כך הישיבה הזאת היא ישיבת המשך לישיבה האחרונה, שהתקיימה ב-12 בפברואר, שבה קיימנו דיון ענייני בסוג של נייר עבודה שהועבר לוועדה מטעם הצוות לבחינת האפשרות ליישום של הקמת נציבות תלונות על הפרקליטות, צוות שהקים היועץ המשפטי לממשלה.

רוני בר-און: הסיכום אז היה שאנחנו ניפגש בתוך חודשיים ואז יגיש היועץ המשפטי לממשלה סוג של נייר שנראה בו action item לקראת הדיון היום.

רוני בר-און: אכן, אנחנו נמצאים בתוך גאנט הזמנים שקבענו לעצמנו.

רוני בר-און: אמנם, כנראה בגלל עומס עבודה שלא ניתן להתווכח אתו שמוטל על אנשי משרד המשפטים, על היועץ המשפטי, על פרקליט המדינה, המסמך האמור שביקשנו לקבל אותו 48 שעות לפני הדיון הועבר רק אמש סמוך לחצות.

רוני בר-און: כך או אך, דין וחשבון הצוות מונח בשעה זו בפני חברי הוועדה.

רוני בר-און: הנה, עכשיו מצטרף חבר הכנסת מג'אדלה, שהוא גם מציע בנושא הזה.

רוני בר-און: קיבלתי בנלווה לדין וחשבון מכתב מפורט מטעם היועץ המשפטי לממשלה, שמעלה בתמצית אם כי בהרחבה, את הרעיון המסדר של גוף הביקורת שבדעתו להקים כנגזר מהמלצות הצוות או מודל אחד, אותו מודל א' או מודל ב' שעליו דיברנו בשעתו.

רוני בר-און: אומץ מודל ב', אם אני זוכר את הנומרולוגיה נכון.

יהודה ויינשטיין: אתה לא טועה.

רוני בר-און: המסמך הוא בהחלט מפורט ומציג מודל.

רוני בר-און: אני מעביר את רשות הדיבור לשר המשפטים או, ככל שיידרש בהמשך, ליועץ המשפטי ו/או לפרקליט המדינה ו/או למי שתורו.

יעקב נאמן: אדוני היושב ראש, גם אני קיבלתי רק אתמול בלילה את החומר.

יעקב נאמן: הנושא, כפי שקוראת לזה הגמרא, "דבר שצריך בדיקה".

יעקב נאמן: יש פה המלצות מפורטות, ובמכתבו של היועץ המשפטי לממשלה מאמש גם כן.

יעקב נאמן: מה שאני מציע, שנלמד את החומר במשך שבוע ימים על מנת שבשבוע הבא אפשר יהיה לסכם את הנושא.

יעקב נאמן: אני לא חושב שאפשר בנושא לא פשוט לקבל החלטות בלי שלומדים את החומר.

יעקב נאמן: המלצות הצוות זה 53 עמודים, שמפרטים את כל הבעיה ואת כל הסוגיה - - -

יהודה ויינשטיין: לא, ההמלצות הן קצת פחות.

יהודה ויינשטיין: הרבה יותר זה הדיון.

יעקב נאמן: כן, הדיון, ואי-אפשר בלי הדיון.

יעקב נאמן: אני מודה שהספקתי להגיע רק עד עמוד 17.

יעקב נאמן: אני מבקש, כיוון שהנושא הזה רציני מאוד – אין ספק שיש צורך בהקמת גוף שיפקח על עבודת הפרקליטות והדבר צריך להיעשות בלי לפגוע בעצמאות עבודת הפרקליטות – אני מבקש - - -

יהודה ויינשטיין: זה לא קשור לפרקליטות, זה קשור לכל התביעה.

יהודה ויינשטיין: זה לא גוף ביקורת על הפרקליטות, זה גוף ביקורת על התביעה הכללית בישראל, לרבות הפרקליטות אבל לא רק הפרקליטות.

יעקב נאמן: אדוני היועץ, השתמשתי בשם המפורש שניתן כאן, ולכן לא רציתי לשנות.

יעקב נאמן: אני מסכים שזה כולל התביעה המשטרתית.

יהודה ויינשטיין: לא, זה לא התביעה המשטרתית או פרקליטות המדינה, אבל התביעה על מערך ייצוג המדינה בערכאות.

יעקב נאמן: כן.

יעקב נאמן: כולל תביעה משטרתית, כולל גם עורכי דין - - -

רוני בר-און: צודק היועץ.

רוני בר-און: ההמלצות והמודל המוצע לעת הזאת מחריגים את התביעה המשפטית.

יהודה ויינשטיין: לעת הזאת.

רוני בר-און: כן, זה מוזכר במפורש.

רוני בר-און: אבל התפיסה המקובלת היא התפיסה של המעגלים הקונצנטריים, שהמעגל הגדול של הפרקליטות כולל את כל המעגלים פנימה.

יהודה ויינשטיין: הוא עוסק בתיקים החשובים.

יעקב נאמן: אני חושב שזה בהחלט ראוי לדיון.

יעקב נאמן: מאז בואי למשרד המשפטים אני מנסה לקדם את הנושא הזה, כבר שלוש שנים, כך שדחייה בשבוע ימים כדי ללמוד את הדין וחשבון תאפשר קבלת החלטות מתאימות ושיהיה ליישום מיידי.

רוני בר-און: בבקשה, אדוני היועץ.

יהודה ויינשטיין: אני מצטרף לדבריו של שר המשפטים.

יהודה ויינשטיין: אני סבור שראוי, גם מחמת כבודו של הצוות שישב על המדוכה הזאת וגם מחמת כבודה של הוועדה הזו, שהחומר הזה יונח בעת סבירה לפני הוועדה על מנת שיוכלו לקרוא בו, לעיין בו ולהעיר הערות מועילות.

יהודה ויינשטיין: צר לי שהדבר הזה לא קרה.

יהודה ויינשטיין: אני התחייבתי ל-48 שעות, לא עמדתי כמותאם בהתחייבות הזו והדוח הזה הועבר לאנשים, דומני גם אליך, רק בשעות לילה מאוחרות.

רוני בר-און: תלוי באיזה שעה אתה סופר את הלילה.

רוני בר-און: 11:00, אבל 11:00 זו שעת לילה מאוחרת.

יהודה ויינשטיין: המאמץ שלנו להעביר את החומר התחיל בשעה 8:00 בערב, אבל המאמץ הזה כנראה נשא פרי רק בשעה 11:00 בלילה.

יהודה ויינשטיין: כך או כך, החומר הזה הגיע באיחור.

יהודה ויינשטיין: בנסיבות האלה אני מצטרף לבקשתו של שר המשפטים, לאפשר לוועדה לעיין בחומר ולדחות את זה בשבוע ימים.

רוני בר-און: אומר את עמדתי.

רוני בר-און: אני גם רוצה שבכל אופן ניגע באיזשהו חלק מהדיון מהמהותי, ככל שתהיה הסכמה על דחייה.

רוני בר-און: חובת הגילוי הנאות היא ששוחחתי אתמול לפנות ערב עם היועץ המשפטי לממשלה ועמוק לתוך הערב גם עם שר המשפטים בנושא הדחייה, ואמרתי שהסיבה בהחלט נראית לי עניינית ומהותית.

רוני בר-און: אלא שאני לא עומד בדיון כשאני עומד לעצמי.

רוני בר-און: יושבים פה חברי כנסת, שידם רב להם בעשייה הזאת, חלקם הם אפילו אלה שהגישו הצעות חוק פרטיות ומפעם לפעם, גם המציאות וגם אני, מבקשים מהם להמתין עם הצעות החוק הפרטיות האלה.

רוני בר-און: אני לא ראיתי את עצמי חופשי ליטול לעצמי את החירות להחליט – למרות שתקנונית אני יכול לעשות כן - על דחיית הדיון שלא על דעתם.

רוני בר-און: אני מבקש לומר מספר מילים על הטקסט המונח בפניי, ואחר כך אפנה אל חבריי חברי הכנסת ואתן את המלצתי.

רוני בר-און: לראייתי, אחרי דיון ממושך עם לא מעט דחיות - שחלקן מוצדקות וחלקן פחות מוצדקות, ודאי כשאנחנו מודדים את התהליך מתחילתו, מועד ההבטחה של השר להסדיר את הטעון הסדר בשדה הזה, שניתנה כבר לפני שלוש שנים - זו פעם ראשונה שאני רואה באמת, ואני מדבר על ה-action item שאני רואה אותו במכתב היועץ המשפטי לממשלה אליי מאתמול, יש נייר שהוא מסד נתונים לסוג של הצעה שאפשר לדון בה ברצינות.

רוני בר-און: אפשר שלא לקבל אותה, כמובן, וחברי הכנסת תמיד יכולים, בכל מקרה, להמשיך ביוזמה של החקיקה הפרטית שלהם.

רוני בר-און: אבל זה בהחלט נייר שאפשר לבחון את עמדת המערכת.

רוני בר-און: מדובר פה, אם אני מנסה להכניס את זה לקליפת אגוז, על הקמת יחידת בקרה במשרד שתהיה כפופה ליועץ המשפטי לממשלה, שתוקם על הדרך המנהלית, בלא צורך בחקיקה.

רוני בר-און: העיקרים המנחים של פעילות היחידה הם: עצמאות התביעה, מיזוג אמון הציבור במערך הפרקליטות ושיפור פעולת מערך הפרקליטות.

רוני בר-און: היחידה תפעל לבדיקה של התנהלות מערך הפרקליטות, תעסוק בהיבטים של ניהול תקין, אחידות ביישום נהלים, שקיפות ואתיקה, אבל לא תתערב בעצמאות שיקול הדעת של מערך הפרקליטות.

רוני בר-און: היא תעמוד לשיקול דעת היועץ המשפטי בתום שנה מהחלת מנגנון הביקורת, האם יש הצדקה, מקום וצורך להחיל את ההסדר הזה גם על מערך התביעה המשטרתית.

רוני בר-און: המנגנון שיאומץ יוחל על כלל הפרקליטים – פלילי, אזרחי, מנהלי וכיוצא באלה.

רוני בר-און: בראש היחידה משפטן שבקי בעבודת הפרקליטות, בעל יוקרה מקצועית, יושרה, מעמד ציבורי, בלא זיקה ישירה לרשויות התביעה.

רוני בר-און: ביחידה יהיו מספר עובדים שמכירים את עבודת מערך הפרקליטות וכן את עבודת הביקורת.

רוני בר-און: היחידה תוכל לדרוש מהפרקליטים והתובעים מידע בעל-פה ובכתב, תעבוד על-פי תוכנית ביקורת שנתית שיקבע ראש היחידה.

רוני בר-און: ככלל, היועץ המשפטי לממשלה לא ימנע עריכת ביקורת שמבקש ראש היחידה לערוך.

רוני בר-און: היועץ המשפטי לממשלה ופרקליט המדינה יהיו רשאים לבקש מהיחידה לבצע מטלות ביקורת נוספות.

רוני בר-און: ייעודה העיקרי של היחידה יהיה בביקורת על תופעות מערכתיות.

רוני בר-און: בתקופה הסמוכה להיווסדה לא תעסוק היחידה בביקורת תלונות מן הציבור, אבל היא תוסמך לבחון סוגיות או תלונות פרטניות בשני מקרים: מקום שבו אגב הביקורת המערכתית נתגלה אירוע שלדעת העומד בראש היחידה יש מקום למצות את בירורו; וכאשר היועץ המשפטי או פרקליט המדינה יבקשו לברור אירועים או תלונות ספציפיים במקרים שמצדיקים מינוי גורם חיצוני לבדיקתם.

רוני בר-און: בתום בירור כזה יוסמך ראש היחידה להמליץ המלצות ליועץ המשפטי לנקיטת הליכים לגבי פרקליט מסוים או לפנות לגורם מוסמך לעשות כן במסגרת כל מנגנוני החקירה והמשמעת הקיימים על-פי כל דין.

רוני בר-און: כאמור, בתום שנה מתחילת פעולת היחידה יבחן היועץ המשפטי האם יש מקום להטיל על הוועדה לטפל גם בתלונות המוגשות מטעם הציבור.

רוני בר-און: היחידה - הייתי אומר, כמובן מאליו - לא תבדוק עניינים שתלויים ועומדים בפני בית המשפט אבל לא תהיה מנועה מלעשות כן אם יראה היועץ המשפטי לממשלה מקום לכך בנסיבות העניין.

רוני בר-און: עבודת היחידה לא תגרע מסמכותם של גופי הבירור והביקורת הנוגעים, כדוגמה: המבקר הפנימי של המשרד, נציבות שירות המדינה, לשכת עורכי הדין ומבקר המדינה.

רוני בר-און: ראש היחידה יביא בפני היועץ דוחות על הנושאים שבדק, גם באופן נושאי וגם באופן שנתי, על-פי שיקול דעתו של מנהל היחידה; יהיה מוסמך להמליץ בפני היועץ על תיקון ליקויים שמצא, ואין מניעה שההמלצות, במקרים מיוחדים או מתאימים, יכללו התייחסות לנקיטת פעולות, לרבות פעולות אישיות, כנגד נילונים.

רוני בר-און: לעניין פרסום הדוחות ייקבע הסדר בהנחיית היועץ המשפטי לממשלה.

רוני בר-און: ככלל, הדוחות יפורסמו גם אם ייקבעו חריגים של אי-פרסום בהתקיים טעמים כבדי משקל – במכתב כתוב: כגון, הגנה על ביטחון המדינה או על פרטיותו של אדם.

רוני בר-און: המילה "כגון" קצת מפריעה לי, אבל זה ענייני.

רוני בר-און: דוחות הביקורת של היחידה יתייחסו גם לפעולות שבהן מעורב היועץ המשפטי לממשלה, ברם החלטות של היועץ המשפטי לממשלה עצמו לא יעמדו לביקורתה של היחידה.

רוני בר-און: עד כאן.

רוני בר-און: היועץ, השמטתי משהו חשוב?

רוני בר-און: בקליפת אגוז אלה הדברים.

יהודה ויינשטיין: בקליפת אגוז, אלה הדברים למעט נקודה אחת, ברשותך.

יהודה ויינשטיין: הגוף הזה יפקח על כל מערך התביעה בישראל, לרבות אותם עורכי דין שפועלים מטעם ייפוי כוח של היועץ המשפטי לממשלה.

יהודה ויינשטיין: למעט לעת הזאת, כמו שאתה ציינת, התביעה המשטרתית.

יהודה ויינשטיין: אנחנו נשקול אותה בבוא העת.

דובר: גם עורכי הדין, הפרקליטים, המופיעים בתחומים האזרחי והמנהלי.

רוני בר-און: ודאי, ודאי.

רוני בר-און: זה אני אמרתי.

יהודה ויינשטיין: את זה הוא ציין כבר, אני הוספתי.

רוני בר-און: זה אמרתי: אזרחי ומנהלתי.

רוני בר-און: הוא הוסיף את מיופי הכוח, כל עורכי הדין הפרטיים שטוענים לכתר לשעה על סמך ייפוי הכוח שהם מקבלים מהיועץ המשפטי לממשלה.

רוני בר-און: וכמובן, השאלה מתי כל נושאת המטוסים הזאת מוכנה גם להיכנס לאוקיינוס הרחב והדי עמוק של התביעה המשטרתית.

רוני בר-און: עכשיו אני חוזר לבקשה של שר המשפטים ושל היועץ לאפשר דיון יותר ענייני.

רוני בר-און: להווי ידוע, אדוני היועץ, אם הבקשה הזאת תיענה, ככל שחברי הכנסת ייאותו לקבל אותה, הדיון יתקיים לפי בחירתכם, אבל הוא יתקיים ביום שני הבא או ביום שלישי הבא.

רוני בר-און: כל התחייבויות לו"ז קודמות של חבריי, שלי וגם שלכם, בכל הכבוד והצניעות והענווה, ייסוגו מפני הבלת"ם הזה.

גאלב מג'אדלה: עדיף יום שלישי, כי יום שני הוא יום עמוס – יש נשיאות, יש סיעות.

אורי אריאל: כמו שאומרים בראש חודש: "הירדן ייסוב לאחור".

גאלב מג'אדלה: כבוד היושב ראש, יום שלישי.

רוני בר-און: יום שלישי זה מ-12:30 בצהרים.

גאלב מג'אדלה: יום שני זה יום עמוס – נשיאות, סיעות, כל מה שאתה רוצה.

גאלב מג'אדלה: יום שלישי פחות.

רוני בר-און: אנחנו לא נשיאים ולא בני נשיאים, אז מה מעניינת אותנו הנשיאות?

רוני בר-און: אתם בעלי הדבר, חברי הכנסת אריאל ומג'אדלה, ואחר כך אפנה אלייך, חברת הכנסת סולודקין.

רוני בר-און: בבקשה, אורי.

אורי אריאל: תודה רבה, היושב ראש.

אורי אריאל: הנייר שהגיע בחצות, כמעט שאפשר לברך עליו "שהחיינו".

אורי אריאל: בכל אופן, אחרי שלוש שנים שהשר שואף, שנתיים שהיועץ המשפטי רוצה ובניהול תקיף של יושב ראש הוועדה הגענו לזה שיש נייר על שולחננו.

אורי אריאל: אספר לכם רק בקצרה על ההתנהלות של השבוע האחרון.

אורי אריאל: אנחנו איכשהו מנסים לעקוב אז עשרה ימים או שבוע מראש התקשרנו ללשכת היועץ.

אורי אריאל: אמרו: אין לנו נייר.

אורי אריאל: אמרנו: אבל הרי הודעתם שיהיה נייר.

אורי אריאל: כן, לא; לא, כן – המזכירות המנהלות, כולם.

אורי אריאל: נשלח לכם במייל את הפניה שלנו - אומר עוזרי.

אורי אריאל: אז אומרים: אבל אין לנו מייל.

אורי אריאל: מנכ"ל משרד המשפטים, אם אני יכול לבקש, תסדר ליועץ המשפטי בלשכתו מייל, אז אולי נרוויח משהו מהדיונים פה.

רוני בר-און: אתה מתכוון למייל במובן של הדואר האלקטרוני.

אורי אריאל: אתמול זה הגיע במייל.

אורי אריאל: אתה שואל: איך זה הגיע במייל?

אורי אריאל: לא, זה המייל הפרטי שלי.

אורי אריאל: טוב, זה יפה שלעובדים יש מייל פרטי, המנכ"ל.

אורי אריאל: אני מברך על כך, אני רואה את זה כהישג גדול, משמעותי.

אורי אריאל: אי-אפשר היה לקבל תשובה מאנשיך, היועץ, כמו גם לא ממך.

אורי אריאל: למה?

אורי אריאל: כי זה רק חברי כנסת מבקשים, אין לך שום חובה אליהם.

אורי אריאל: כמו שאתה אומר, גם לא עומדים ב-48 שעות אז נדרשים עכשיו לבקש שבוע.

אורי אריאל: אני לא רוצה להרחיב על זה יותר, כי ההתנהלות הייתה עוד הרבה יותר חמורה.

אורי אריאל: לא מנומסת, לא חברית.

אורי אריאל: אם אפשר לבקש לשפר את זה, סתם, לטובת הציבור, לא בשבילנו.

אורי אריאל: אנחנו נסתדר, אני חושב.

אורי אריאל: אני לא חושב שככה לא מתנהלים עם אף אחד, לא חשוב מה תוארו, לא חשוב איך קוראים לו.

אורי אריאל: ככה לא מתנהלים.

אורי אריאל: אז מעבירים את זה ב-11:00 בלילה.

אורי אריאל: בסדר.

אורי אריאל: כמובן שהתקשורת היא הראשונה לקבל את זה.

אורי אריאל: איך אני יודע?

אורי אריאל: כי אני מסתכל.

אורי אריאל: הרי כל היום יש סימנים מתי שלחת, מתי קיבלנו.

אורי אריאל: אז הראשונים שמקבלים - וזה יפה דווקא, שאתם מתחשבים כך באנשי התקשורת כדי שיוכלו לסגור את העיתון ולא יצטרכו ב-2:00 בלילה מהר לעשות משהו.

אורי אריאל: גם זה – אם אתה יכול לשנות את זה; אם לא – אפשר לדבר גם דרך התקשורת.

אורי אריאל: זו גם שיטת התנהלות, זה בסדר גמור.

אורי אריאל: לעצם העניין, אני לא יכול לקבל את העניין של דחייה בשנה, שאז ייבדק העניין לגבי תלונות הציבור.

אורי אריאל: בעיניי זה בגדר: או שהכלב ימות או שהפריץ ימות.

אורי אריאל: נראה מה יהיה, עוד שנה זה הרבה זמן, יהיו בחירות, ההוא יתחלף, זה יקרה.

אורי אריאל: אני רוצה לבקש גם מהשר וגם מהיועץ המשפטי לממשלה - לא סוד הוא שחלק גדול, לא כולם, של הפרקליטים מתנגדים לזה התנגדות נחרצת.

אורי אריאל: אבל יש לכם חובה לנהל את זה.

אורי אריאל: עם כל הכבוד, אפשר להתחשב שבוע, אפשר להקים צוות, אפשר לדון שבועיים.

אורי אריאל: אפשר, זה בסדר.

אורי אריאל: לא אצה לנו הדרך במובן שאם זה לא יהיה הלילה נפלו השמיים.

אורי אריאל: חיכינו 64 שנה, יהיה מי שיאמר חיכינו 2,000 שנה - בסדר.

אורי אריאל: ככה לא בונים חומה, עם כל הכבוד.

אורי אריאל: מה זה הדבר הזה?

אורי אריאל: מה, לצטט את הפרקליטים?

אורי אריאל: מישהו אמר לי: עושים סבוטאז'?

אורי אריאל: אני לא אוהב את המילה הזאת, זו מילה קשה.

אורי אריאל: אתם מנהלים את המערכת, תנהלו אותה בבקשה, אנחנו מבקשים מכם, כאחראים על העניין.

אורי אריאל: עכשיו עוד שנה?

אורי אריאל: אל תברחו מהציבור.

אורי אריאל: אתם לא יכולים, זו סתירה מיני וביה.

אורי אריאל: אתם אומרים, מצד אחד: להגביר את אמון הציבור.

אורי אריאל: מצד שני, אתם הודפים אותו, ממש ככה, בשתי הידיים, דוחקים אותו הרחק, שלא יתקרב למקומותינו.

אורי אריאל: אמר היושב ראש: אנחנו לא נשיאים.

אורי אריאל: נדמה לי שגם אתם לא.

אורי אריאל: אני אומר את זה בזהירות, אולי אני לא רואה נכון.

אורי אריאל: אתם אנשים, שבעיקר יש עליכם אחריות יותר גדולה.

אורי אריאל: כשהיהודים אומרים: "אתה בחרתנו", יש כאלה שלא מבינים את זה, הם חושבים שזה נותן זכויות יתר.

אורי אריאל: לא, זה נותן חובות יתר.

אורי אריאל: אין שום זכות יתר, בטח לא לכם.

אורי אריאל: אתם הראשונים שצריכים להגיד: גם הציבור.

אורי אריאל: בסדר, לא בכל מקרה, לא בעת המשפט אולי – עם הגבלות.

אורי אריאל: לא הציבור?

אורי אריאל: איזו מין נציבות זאת?

אורי אריאל: ממה אתם חוששים?

אורי אריאל: אני לא יכול להתנגד כששר המשפטים מבקש עוד שבוע.

אורי אריאל: מה אני אגיד, שלא?

אורי אריאל: בסדר, כן.

אורי אריאל: היושב ראש, אני מצטרף לדעתך.

אורי אריאל: אבל אני רוצה לבקש מכם שנקבל לפחות יום קודם, אם אפשר, יומיים קודם - זו לא דרישה מוגזמת - את התייחסות

אורי אריאל: כם עוד פעם לבדיקה של עניין הציבור, נגישותו לעניין.

אורי אריאל: הדבר השני זה לוח זמנים, שאולי מוטל על השר - צריך להעמיד מנגנון, צריך לעשות משהו.

אורי אריאל: אם לא שמים לוח זמנים, אצלי זה לא מגביר את האמון.

אורי אריאל: אני לא יודע אצל מי כן.

אורי אריאל: יכול להיות שיש אנשים שיאמרו: ככה זה הכי טוב.

אורי אריאל: הם אומרים: היועץ המשפטי והשר, קחו את הזמן, תעשו מה שאתם מבינים.

אורי אריאל: מחכים לזה הרבה זמן, היות שכולם רוצים – ככה מסתבר, מאמירה אישית של כל אחד.

אורי אריאל: אני לא צריך לפרש אף אחד, זה נאמר על-ידכם.

אורי אריאל: אז אני מבקש, אם אפשר, עד השבוע הבא.

אורי אריאל: זאת בקשתי: פעם אחת על הקהל - - -

רוני בר-און: פעם אחת פניות הציבור ופעם שניה גאנט.

אורי אריאל: פעם שניה אני מבקש לוח זמנים שאומר: זה כך וכך.

אורי אריאל: אני משעה את הצעת החוק שנמצאת פה על השולחן.

אורי אריאל: אני צריך להזכיר את ידידי, חבר הכנסת גדעון עזרא, שנשלח לו רפואה שלמה, מהירה ומלאה, שהוא היוזם.

אורי אריאל: הוא הכניס אותי למעגל של העניין ואני חתמתי.

אורי אריאל: היות שכרגע נבצר ממנו להיות אתנו פה אז אני עושה את זה במקומו, על דעתו, דרך אגב.

אורי אריאל: שאלתי אותו, הוא חושב שצריך לגמור, ואם לא נגמר לשים את החוק.

אורי אריאל: אחכה, בלי נדר, לשבוע הבא.

אורי אריאל: נשמע את התשובות.

אורי אריאל: יהיה דיון כללי, אבל אני מבקש לקבל גם תשובות לשאלות.

אורי אריאל: גם "לא" זו תשובה, זה בסדר, ולפי זה נבחר את דרכנו איך להמשיך.

אורי אריאל: אני מקווה שנגיע עוד בחודשים הקרובים לגוף שעובד בפועל.

רוני בר-און: תודה.

רוני בר-און: חבר הכנסת מג'אדלה, סגן יושב ראש הכנסת, חבר הנשיאות של הכנסת.

גאלב מג'אדלה: אחת אין לך סדר יום.

גאלב מג'אדלה: אני אגיד קודם כול כן לפנייה.

גאלב מג'אדלה: אני רוצה לחזור על מה שאמרתי בפעם הקודמת, יותר בצניעות.

גאלב מג'אדלה: אין לנו עניין שכאן ייראה המעגל הזה כאילו אנחנו שני צדדים, שחלק דואג לציבור וחלק מונע מהציבור.

גאלב מג'אדלה: אמרתי את זה גם בפעם הקודמת - אנחנו יחד מעוניינים שהגוף הזה יביא לתועלת הציבור ביקורת קונסטרוקטיבית פרגמטית נכונה, כחברה דמוקרטית.

גאלב מג'אדלה: אנחנו רוצים שתפנימו את זה ותאמינו בזה שזה רצוננו, לפחות זה רצוני, כי אני חושב שזה דבר ראוי ונכון.

גאלב מג'אדלה: לי אין שום עניין לתת תחושה לציבור כאילו אנחנו אונסים אתכם לדבר הזה.

גאלב מג'אדלה: להיפך, אנחנו רוצים יחד לעשות דבר ראוי.

גאלב מג'אדלה: גם אם זה לא קיים במערב אירופה או באמריקה, מותר לנו להיות חלוצים בדברים טובים, בדברים שבאמת מאבחנים את אופייה האמיתי של חברה דמוקרטית.

גאלב מג'אדלה: מה קרה, אנחנו לא יכולים להיות פעם אחת חלוצים בדברים טובים?

גאלב מג'אדלה: לכן קשה לי בתחושה הזאת, כאילו חברי הכנסת המחוקקים אונסים את הממשלה ואת המערכת לכיוון הזה.

גאלב מג'אדלה: אין לנו כוונה כזו.

גאלב מג'אדלה: להיפך, יש לנו כוונה לשלב ידיים וללכת יחד לדבר הראוי הזה.

גאלב מג'אדלה: לא אכנס למהות הדברים לגבי ההצעה לעוד שנה.

גאלב מג'אדלה: יהיה דיון מהותי, שהיום אנחנו לא נכנסים אליו, ואז נאמר את דעתנו.

גאלב מג'אדלה: אפילו, אדוני היושב ראש, הייתי אומר לך – ואני מאוד מעריך את עבודתך פה - אם היית מצלצל אלינו, לחברי הכנסת, ואומר: יש בקשה לדחות בשבוע, הייתי גם חוסך את כל המאמץ לכל האנשים המכובדים האלה שסובבים את השולחן ומונע מהם אפילו להגיע לירושלים, כי אנחנו בחופשה.

רוני בר-און: צלצלתי, אבל היית בנשיאות.

גאלב מג'אדלה: הייתי מאפשר להם לעשות דברים אחרים ונוספים של סדר יומם והייתי מונע את הטרחה הזאת אפילו, כי זו בקשה ראויה ואין שום בעיה.

רוני בר-און: תודה רבה.

רוני בר-און: חברת הכנסת ד"ר סולודקין, בבקשה.

מרינה סולודקין: גם אני חתומה על אחד החוקים, ובגלל זה אני מאוד מודה לך, אדוני היושב ראש, חברי חבר הכנסת רוני בר-און, שאתה מתמיד לקיים את הישיבות בזמן שאנחנו רואים רצון לא לקיים ולהתעלם, לפחות בהתחלה, מהבעיה.

מרינה סולודקין: הבעיה מאוד אקוטית, אני 16 שנה בכנסת ועשרות שנים מתעסקת בנושא שיפור מערכתי של המערכת המשטרתית, תביעה ובתי משפט, כי סובלים מהליקויים והחסרונות קודם כול האנשים החלשים, שאני מייצגת בכנסת.

מרינה סולודקין: זה ערבים, עולים, מתנחלים ויש עוד כמה.

מרינה סולודקין: חבל לי מאוד שאנחנו לא מקיימים את הדיון היום.

מרינה סולודקין: אני חושבת שיכולנו לקיים את הדיון, בגלל שעבדו על המסמך הזה גם בפרקליטות המדינה, גם במשרד המשפטים וגם אצל היועץ המשפטי.

מרינה סולודקין: הם יודעים היטב על מה אנחנו מדברים.

מרינה סולודקין: יכולנו להתחיל דיון היום, חבל שלא עושים את זה, אבל טוב מאוד שיש עכשיו תאריך, ואני בטוחה שנגיע.

מרינה סולודקין: אני לא יכולה להסביר לציבור למה מכניסים בן-אדם לכלא למאסר עולם בגלל רצח, בלי גופה, ואחר כך אותו אדם שאמרו שהוא נרצח חי ותוסס ומגיע, ונותנים לבן-האדם האחר, שקיבל מאסר עולם, לצאת מהכלא ואחר כך אין שום דיון, אין שום ביקורת.

רוני בר-און: אני מכיר מדינות שבהן לא נותנים לו לצאת אחרי שהנרצח מופיע חי ותוסס.

רוני בר-און: אז לפחות תשתבחי בעניין הזה.

מרינה סולודקין: בגלל זה אני כאן ולא שם.

גאלב מג'אדלה: בשביל זה היא עלתה לארץ.

מרינה סולודקין: זו אחת הסיבות להצטרף לעם ולאנשים נורמליים.

מרינה סולודקין: אז אני רוצה נורמליות, תודה.

רוני בר-און: תודה רבה לחברי הכנסת.

רוני בר-און: החלטת הוועדה שאציע לחבריי היא כדלהלן: 1.

רוני בר-און: לבקשת שר המשפטים ובהסכמת חברי הוועדה ובכדי לאפשר להם עיון מעמיק יותר בדין וחשבון ובנייר העבודה של היועץ המשפטי לממשלה, כפי שהוצגו להם היום, נדחה הדיון לשבוע הבא, ליום ג', 1 במאי שעה 12:30.

רוני בר-און: 2.

רוני בר-און: לבקשת חבר הוועדה אורי אריאל, מתבקש היועץ המשפטי לשוב ולעיין בהמלצה לפיה יחידת הבקרה הייעודית שתוקם על-פי הצעתו לא תהיה פתוחה לפניות הציבור, וכן להציע לוועדה לוח זמנים ליישום ההמלצה להקמת היחידה ולתחילת פעולתה.

רוני בר-און: מי בעד ההחלטה?

רוני בר-און: מי נגד?

רוני בר-און: בעד – פה אחד

רוני בר-און: ההחלטה נתקבלה.

רוני בר-און: תודה, ההחלטה נתקבלה פה אחד.

רוני בר-און: תודה רבה, הישיבה נעולה.