ועדת הכלכלה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 788, 2012-03-14 08:30

דני דנון: בוקר טוב לכולם.

דני דנון: אנחנו ממשיכים בדיון בהצעת החוק שבשמה המקורי נקראה עידוד הנקה ושמירה על אופן הזנת תינוקות.

דני דנון: אנחנו הסכמנו שהשם ישתנה בהמשך הדרך.

דני דנון: היום נכריע גם בנושא השם.

דני דנון: יש פה הצעה של משרד הבריאות: הצעת חוק להסדרת שיווק והפצה של תרכובות מזון לתינוקות במוסדות בריאות.

דני דנון: הדיון הזה הוא דיון שלישי.

דני דנון: שמענו את הצדדים ודיברנו רבות על הנושאים האלו.

דני דנון: אני רוצה להתמקד היום בניסוחים של הסעיפים השונים בחוק, פחות בהשמעת העמדות.

דני דנון: אני חושב שכולנו מכירים את העמדות השונות, את הטענות השונות, את הטיעונים בעד ונגד, את הרעיונות שהועלו במסגרת החקיקה ולכן אני רוצה שאנחנו נתקדם, נעבור על הסעיפים השונים, נתעסק בניסוחים ונתמקד בענייני נוסח כדי שנוכל לסיים את המלאכה היום.

דני דנון: קודם כל נבקש תזכורת, אתי, מבחינת הסעיפים, איזה סעיפים אושרו כבר?

אתי בנדלר: שאלה טובה, אדוני.

אתי בנדלר: אני מוכרחה לומר שלא הספקתי לעבור שוב על החומר מאז הישיבה האחרונה, אני מיד אומר לך.

לאה ורון: השאלה אם לא עוברים בכלל לנוסח של משרד הבריאות, כי אני מבינה שזה התנאי של הממשלה.

דני דנון: לא, אנחנו דנו בנוסח המקורי.

דני דנון: כמובן שמשרד הבריאות נמצא פה ואנחנו תוך כדי משלבים בנוסחים ושומעים את ההערות אבל אנחנו נצמדים לנוסח המקורי.

דני דנון: אין שינוי.

לאה ורון: אם לא אז הוועדה הגיעה לסעיף 3.

אתי בנדלר: לאיזה סעיף רשום אצלך, לאה?

לאה ורון: אושר סעיף ההגדרות.

אתי בנדלר: סעיף ההגדרות, גם אצלי זה הסעיף היחידי שמסומן כסעיף שאושר.

לאה ורון: הגיעו לסעיף 3 והתחילו לשמוע מעט הערות.

דני דנון: אולי נשלים את השם של החוק?

אתי בנדלר: אני מציעה, אדוני, בכל זאת ששם החוק ייגזר מהנורמות שיקבעו בכל החוק ולכן לקבוע אותו בסוף.

דני דנון: בסוף?

אתי בנדלר: כן, שהשם באמת יתאים לתכנים של החוק.

לאה ורון: אבל יש לך איזושהי הצעה?

דני דנון: אין לי בעיה עם השם שהוצע על-ידי משרד הבריאות, זאת אומרת, השם הוא פחות עקרוני פה.

רחל אדטו: איפה הנוסח של משרד הבריאות?

דני דנון: השם שהוצע על ידי משרד הבריאות הוא : הצעת החוק להסדרת שיווק והפצה של תרכובות מזון לתינוקות במוסדות בריאות, התשע"א-2011.

דני דנון: יש מתנגדים לנוסח של השם?

דני דנון: אם כך, אני מבקש להצביע על אישור השם.

אתי בנדלר: אני עדיין מבקשת להשאיר את השם לסוף, אדוני.

אתי בנדלר: אם זה אכן ישקף את תוכן החוק אז אפשר תמיד להצביע על כך, אבל בשביל מה?

אתי בנדלר: נחזור לזה.

דני דנון: אוקיי, שלא נשכח.

רחל אדטו: אני לא אשנה את דעתי, אני לא אתמוך בחוק בשם המקורי כך שאין דאגה.

דני דנון: אין לי בעיה, אני פשוט לא רוצה שנצביע אחר כך ונשכח ואז יישאר השם המקורי.

רחל אדטו: לא נשכח, אני מוכנה להבטיח לך שלא נשכח.

אתי בנדלר: לא יישאר השם המקורי, אדוני, גם אין חובה להצביע על שם של חוק.

דני דנון: אוקיי.

לאה ורון: גם הוועדה החליטה למחוק אותו ב-14 בדצמבר 2011.

אתי בנדלר: את השם המקורי.

רחל אדטו: את השם המקורי, נכון.

לאה ורון: גם את המטרה של הדבר הזה.

דני דנון: אז אתם תזכירו לי בהמשך כדי שלא נשכח את זה.

רחל אדטו: אין דאגה, דני, אני מבטיחה.

אתי בנדלר: בסדר, וגם אם נשכח אני אומרת לאדוני, לא תהיה בעיה כי אין חובה להצביע על שם חוק.

דני דנון: אוקיי.

דני דנון: אני ממשיך, אחרי שהצבענו על סעיף 2-הגדרות, לסעיף 3 שדנו בו לעומק בישיבה הקודמת.

רחל אדטו: לא נשארו בעיות בסעיף 2?

דני דנון: סעיף 2 הוצבע כבר.

דני דנון: סעיף 3, לגבי איסור פרסום יש כרגע שני נוסחים לפנינו, הנוסח של ההצעה המקורית שהוא דומה מאוד לנוסח של משרד הבריאות, שבו אם אני רוצה לראות את השינויים זו הוספה של משרד הבריאות שאומרים שכל דבר יהיה בהתאם לסעיף 4, שהוא הנושא הרגיש פה היום.

רחל אדטו: נשארנו בפעם הקודמת, בדיון המאוד משמעותי, בנושא של חופש בתי החולים לקבל הנחות.

רחל אדטו: לא סגרנו את זה גם בפעם הקודמת, שבאמצעות החוק הזה אנחנו אומרים שבית חולים לא יקבל הנחות.

דני דנון: חברת הכנסת אדטו, בואי תגידי לי סעיף ספציפי כרגע סעיף 3.

דני דנון: אנחנו דנו בזה, אם יש דברים שאת רוצה לעלות, בבקשה.

רחל אדטו: לא, השארנו את זה פתוח בפעם הקודמת, נכון?

רחל אדטו: השארנו פתוח את כל שאלת חופש העיסוק של בתי החולים, שאתה אוסר עליהם לקבל הנחות מטעם החברות.

רחל אדטו: בכלל בלי קשר לחלוקת הדוגמיות, שאני מסכימה שדוגמיות לא צריכות להיות מחולקות, יש הבדל מאוד משמעותי בין אפשרות לחלק דוגמיות לבין לתת לבית חולים להתמקח על הנחות.

דני דנון: בואי תמקדי אותי בסעיף הרלוונטי בחוק.

דני דנון: אם יש לך הערה ספציפית לסעיף מסוים אני אשמח לשמוע.

דני דנון: אני מציע אם כך, חברת הכנסת אדטו, שכרגע נוסיף את הסעיף הזה ואם יש לך הערות ספציפיות נשמח.

דני דנון: אני רוצה לעבור לסעיף 4, שהוא הסעיף הקשה מבחינת התמורה שמקבלים בתי החולים, מקבלים את התקציבים, את הכסף.

דני דנון: יש פה כרגע שתי הצעות על סדר היום לסעיף 4.

דני דנון: אני כבר אומר לסדר היום לגבי סעיף 5, שהוא נושא הטופס והחתימה, שבעקבות שיחות רבות שקיימתי והערות על הרגשה של פגיעה בזכויות שונות, זה סעיף שאני מתכוון לוותר עליו ואנחנו לא נתמקד בו.

דני דנון: אנחנו כן נגדיר שתהיה חובה של הסבר שקיים גם היום בהוראות, אבל מבחינת החתימה הפיזית על הטופס, זה דבר שאני לא מתכוון להיאבק עליו לאור שיחות רבות שקיימתי עם גופים שונים.

דני דנון: אני רוצה להגיע לסעיף 4 שהוא הנקודה הבעייתית.

רחל אדטו: הנה, דני, אני אתן לך את התשובה מה מפריע לי.

דני דנון: שניה, רחל.

דני דנון: סעיף 4, שהוא הנקודה הבעייתית כרגע, לגבי התמורה, אני רוצה לשמוע את העמדה של משרד הבריאות ולאחר מכן הערות שונות.

דני דנון: בבקשה.

אתי בנדלר: אם מתחילים עם סעיף 4 אני מציע שהסעיף יקרא קודם בקול רם.

אתי בנדלר: נמצאת כאן נציגה של הלשכה המשפטית של רשות ההגבלים העסקיים.

דני דנון: נשמח לשמוע.

אתי בנדלר: על איזה נוסח אדוני מדבר?

אתי בנדלר: נוסח מהצעת החוק שלך?

דני דנון: בואו נקריא אותו ונדבר.

דני דנון: ברור שיהיו שינויים, לא יהיה מה שכתוב במשרד הבריאות ואולי יהיו שינויים בהצעה המקורית, אבל בואו נקריא את הנוסח של ההצעה שלי ונתקדם משם.

אתי בנדלר: אוקיי.

אתי בנדלר: אני אקרא את זה, ברשותך.

דני דנון: כן.

רחל אדטו: אפשר להעיר?

דני דנון: לא, שנייה.

דני דנון: אני רוצה לחלק את הסעיף הזה לשני חלקים.

דני דנון: יש חלק שלפי דעתי הוא קל שנוגע למיכלי האריזה של תרכובות המזון, שבו יש הסכמה שכמובן שם המוצר יהיה על המוצר ויהיה את ההרכב של המוצר אבל לא יהיה אפקט פרסומי.

דני דנון: ראינו פה כבר בישיבות הקודמות את כל הדוגמאות של הנושא הפרסומי, ולכן אני רוצה שאם יש למישהו הערות בסעיף הזה - - -

רחל אדטו: אני לא מבינה, אם זה על בסיס סויה או "מטרנה" או "סימילאק", כל אחד מהדברים האלו, ההורים יידעו שהילד שלהם מקבל מזון על בסיס סויה?

דני דנון: בוודאי.

דני דנון: כתוב יהיה "לפי דין, כגון: ההרכב, אופן ההכנה, תאריך תפוגה".

דני דנון: הכול רשום.

אתי בנדלר: מה אסור יהיה?

דני דנון: לא ישמש לפרסום, זה לא רשום פה.

רונן רגב כביר: לא יכיל תוכן בעל אופן שיווקי.

לאה ורון: על המוצר עצמו?

דני דנון: על המוצר.

רונן רגב כביר: על האריזה לא יוצג תוכן בעל אופן שיווקי, לרבות סמליל וכו'.

רונן רגב כביר: יהיו רשומים שם היצרן וכל הפרטים על ההרכב אך לא יהיה מידע בעל אופי שיווקי.

לאה ורון: מה זאת אומרת, החברה תייצר מוצר שאין עליו את המותג שלה?

דני דנון: זה לפי כללים שייקבעו על-ידי החוק.

רונן רגב כביר: על האריזה בבתי החולים – כן.

רונן רגב כביר: אנחנו מדברים על אריזה בבתי חולים.

רחל אדטו: איך הורה יידע אם הילד מקבל "מטרנה" או "סימילאק"?

דני דנון: הוא יידע.

דני דנון: שם המוצר יהיה רשום על הבקבוק אבל יהיה רשום בקטן "מטרנה" או "סימילאק", לא תהיה התמונה והלוגו והבמבה והביסלי מסביב לזה, יהיה את המוצר.

אתי בנדלר: הכול יהיה בהתאם לכללים שהשר יקבע בתקנות, אדוני?

דני דנון: בהחלט.

אתי בנדלר: באישור או ללא אישור ועדה?

דני דנון: באישור.

אתי בנדלר: אני שואלת כי אני רוצה לברר בדיוק את הדברים.

אתי בנדלר: אם הכול יהיה בהתאם לכללים שייקבעו בתקנות אז ניחא, אני יכולה להסתפק בנוסח קצת מעורפל, אבל אחרת אנחנו צריכים פרטיים הרבה יותר מהותיים כי מדובר בהוראה שאדוני מציע שתהיה הוראה פלילית עונשית וככזאת היא צריכה להיות מאוד ברורה כדי שאנשים יידעו מה מותר ומה אסור.

דני דנון: אני רוצה לעבור לנוסח של משרד הבריאות ולשפר אותו, גם בעקבות שיחות שהיו לנו.

דני דנון: אני מקריא: מכלי אריזה של תרכובות מזון לתינוקות המסופקות למוסד בריאות לא ישמשו לפרסום המוצר ולא יישאו תוכן שיווקי ויסומנו לפי כללים - - -

אריק משה: סליחה, באיזה סעיף אתה?

רחל אדטו: מאפה אתה קורא את זה?

לאה ורון: מהנוסח של משרד הבריאות.

דני דנון: אני קורא ויש שינוי לפי מה שנאמר פה בוועדה.

אתי בנדלר: איזה סעיף אדוני קורא?

דני דנון: סעיף 4(3), יש פה שינוי שאני רוצה להוסיף.

דני דנון: אני מקריא עם התיקון שנאמר פה: "מיכלי אריזה של תרכובות מזון לתינוקות המסופקות למוזן בריאות – ופה הוספה שלא קיימת בכתובים – לא ישמשו לפרסום המוצר ולא יישאו תוכן שיווקי.

דני דנון: המיכלים יסומנו – ופה אני ממשיך – שיקבע המנהל".

אתי בנדלר: שיקבע המנהל או השר, אדוני?

דני דנון: במקרה הזה המנהל הוא המנכ"ל – המנהל.

אתי בנדלר: אני מציעה לשנות את העניין משום שאם מדובר בתקנות באישור ועדת כלכלה אני חושבת שראוי שזה יהיה השר.

דני דנון: אוקיי, אין לנו בעיה עם זה.

רחל אדטו: יש לי שאלה, אני לא יודעת אם אתה תדע לענות.

דני דנון: אני רק רוצה להמשיך את ההקראה, עוד משפט ואז נדבר.

דני דנון: "כללים שיקבע השר באישור ועדת כלכלה.

דני דנון: סעיף זה לא יחול על מידע שחובה לציינו על האריזה לפי כל דין, כגון: הרכב, אופן ההכנה, תאריך תפוגה, מספר אצווה וכדומה".

דני דנון: מה זה אצווה?

אריק משה: מנת ייצור.

קריאה: פס ייצור.

דני דנון: אוקיי, למדנו.

אתי בנדלר: אנחנו לא נכתוב בחקיקה "כגון" ולא "וכדומה" אלא בלשון - - -

דני דנון: כן, ברור.

רחל אדטו: האם בית החולים מקבל מיכלי אריזה שמהם הוא מייצר את הבקבוקים בגדלים השונים?

רחל אדטו: כלומר, אם יכול להיות מצב שבית החולים מקבל אריזות גדולות ולמחלקה מגיעות אריזות קטנות, בקבוקונים קטנים אז זה לא תופס מה שאתה אומר.

אריק משה: זה אסור על פי חוזר המנכ"ל.

רחל אדטו: אני שואלת אם יש מצב?

אריק משה: אסור להכין תמ"לים בבית החולים.

רחל אדטו: גם לא לילדים קטנים במחלקות?

אריק משה: מביאים את הבקבוקים מוכנים לשימוש.

רחל אדטו: בכל הגילאים?

אריק משה: רק לילדים בני שנתיים ושלוש יש אבקות שאתה מכין במטבח חלב.

אריק משה: לילודים מביאים את זה מוכן.

רחל אדטו: אז זאת השאלה.

רחל אדטו: אנחנו לא מדברים פה רק על ילודים, החוק הזה לא מדבר רק על ילודים ולכן אתה מגביל את בית החולים.

רחל אדטו: יכול להיות שבית החולים קונה באריזות גדולות ומכין לילדים במחלקות האחרות באריזות קטנות ואז מה שאתה עושה, אתה אומר: בית החולים לא יקבל.

רחל אדטו: כלומר, אתה תוקע את בית החולים עם בעיה שאתה לא יכול לענות עליה.

אריק משה: זה לא אנחנו.

רחל אדטו: לא חשוב אבל אם אנחנו אוסרים על בית החולים לקבל יחידות אז יש בעיה.

דני דנון: רחל, אפשר להוסיף משפט שאומר "תרכובות מזון המסופקות לתינוקות".

רחל אדטו: עוד פעם אנחנו חוזרים, במחלקת ילדים - - -

דני דנון: לא, סיימנו את סוגית הגיל, סיימנו כבר.

דני דנון: את אומרת שעכשיו יש אריזות גדולות אז אני מוכן להוסיף.

רחל אדטו: נכון, במחלקת ילדים אתה לא מכין את הבקבוקונים שאתה נותן לתינוקות.

רחל אדטו: במחלקת ילדים אתה מכין לפי גדול, משקל, צורך וכדו'.

רחל אדטו: ופה אתה אומר מלכתחילה שאתה לא נותן לבית החולים לקבל את האריזה הגדולה.

אתי בנדלר: לא.

אתי בנדלר: לא נותנים לקבל את רק את האריזה ככל שמדובר במיכלי אריזה של תרכובות מזון לתינוקות.

רחל אדטו: אז תגדירו.

אתי בנדלר: זה הוגדר בסעיף 1, "עד גיל שנה".

רחל אדטו: אז שיהיה ברור שבית החולים עדיין רשאי לקבל את המיכלים הגדולים והוא לא עובר על החוק.

אתי בנדלר: כל החוק מדבר אך ורק על תרכובות מזון לתינוקות וזה הוגדר בסעיף 1 עד גיל שנה: "מזון המיועד להזנת תינוקות עד גיל שנה".

לאה ורון: אבל פה הבעיה.

לאה ורון: החוק מיועד לילודים ולמניעת פרסומות והילודים הקטנים שוהים בבית חולים שבוע-שבועיים, כמה הם שוהים מקסימום שבמקסימום בישראל?

קריאות: יומיים.

אריק משה: 3 ימים.

לאה ורון: 3 ימים.

דני דנון: אנחנו דנו בנושא הזה והחלטנו שיש הגדרה של גיל.

דני דנון: אבל, רחל, כוונת החוק היתה למיכל שמגיע לתינוק או לאם ולהורה, זו הכוונה.

רחל אדטו: אני מסתכלת בעיניים של בית החולים, מי שקונה אספקה, יש פה בעיה פלילית.

רחל אדטו: ברגע שהחוק הזה הולך לפי חוק העונשין זה פלילי אז גם צריך להגן על הנהלות בית החולים, להגן על רכש בית החולים ולהגן על כל מי שקשור לחוק הזה.

רחל אדטו: אני מבינה את הכוונה מצד אחד, אבל תסתכל שיש עוד זווית אחרת.

דני דנון: אז בואי תקראי בסעיף "תרכובות מזון לתינוקות", ההגדרות כתובות: "מוצר מזון המיועד להזנת תינוקות או פעוטות כתחליף לחלב אם באופן מלא או חלקי".

אתי בנדלר: סליחה, זה שונה בעת הדיון: "תרכובות מזון לתינוקות – מזון המיועד להזנת תינוקות עד גיל שנה כתחליף לחלב אם באופן מלא או חלקי".

דני דנון: אוקיי.

לאה ורון: ברגע שהוועדה החליטה על תקופה של עד שנה, כבר לא מדובר רק על פרסומות ליולדות.

דני דנון: כן, אבל אנחנו לא פותחים מחדש את עניין הגיל.

דני דנון: מה שאמרה חברת הכנסת אדטו הוא העניין שמגיע מיכל גדול מאוד לבית החולים ועל המיכל יהיה סמל.

דני דנון: לוועדה אין עם זה בעיה, שיהיה על המיכל הגדול סמל ובתוך החדר הסגור האחות תשפוך מהמיכל הזה למיכלים קטנים.

דני דנון: לכן אין לי בעיה לעשות שינוי שאנחנו לא מדברים על האריזות הגדולות שמגיעות לתוך החדרים הסגורים, אנחנו מדברים על האריזות הקטנות שמגיעות למיטות ושם אנחנו נמצאים.

רחל אדטו: כמו שזה כתוב, זה עונה על הבעיה שאני מעלה?

רחל אדטו: זה מציף אותה?

אתי בנדלר: זה עונה ככל שמדובר במיכלים שמיועדים לתינוקות עד גיל שנה, אני מניחה שמדובר על מחלקת ילודים בעיקר, שם אסור יהיה להציג מיכלים אלא שמראה פני המיכלים הוא כפי שאושר בוועדה.

דני דנון: יש לי פיתרון לזה, אפשר להוסיף את המילים: "המסופקים לתינוקות".

אתי בנדלר: לא צריך כי זו בעצם ההגדרה "מיכלי אריזה של תרכובות מזון לתינוקות", זה כולל את האלמנט של עד שנה בתוך ההגדרה.

רונן רגב כביר: כבוד היושב-ראש, אם יורשה להציע פיתרון.

רונן רגב כביר: ההבחנה המהותית היא לא גילאית אלא ביןready to feed לאבקה.

רונן רגב כביר: אם כוללים בהגדרה שתרכובות במתכונת של ready to feed הן תרכובות שעליהן חלות ההוראות האלה זה מכסה את כל האריזות שמסופקות באופן שמגיע ישירות כך.

דני דנון: מה זה בעברית?

דני דנון: תתרגם לנו.

רונן רגב כביר: מוכן לשימוש.

קריאה: מוכן להאכלה.

רונן רגב כביר: ואז אתה פותר את הבעיה.

דני דנון: יש כזה מינוח "מוכן להאכלה".

רחל אדטו: אני אתן לך מענה.

רחל אדטו: "מיכלי אריזה של תרכובות מזון לתינוקות המסופקות לתינוקות" – ולא למוסד בריאות, תוציאו את מוסד הבריאות – "לא יישאו את שם המוצר".

רחל אדטו: ברגע שאתה אומר "מסופקות לתינוקות" אתה לוקח את התינוקות בהגדרה על גיל שנה ואתה מוציא את מוסד הבריאות החוצה.

דני דנון: אין לי בעיה עם זה.

דני דנון: יש הערות לתיקון הזה?

קריאה: שיהיה ברור שזה במוסד בריאות, לתינוקות במוסד בריאות.

אתי בנדלר: לתינוקות במוסד בריאות.

דני דנון: לתינוקות במוסד בריאות, כן.

אתי בנדלר: "מיכלי אריזה של תרכובות מזון המסופקות - - -

דני דנון: "לתינוקות במוסד בריאות".

אתי בנדלר: זה לא בדיוק, הם לא מספקים את זה לתינוקות, הם מספקים את זה להורים שמזינים את התינוקות.

רחל אדטו: למחלקות.

זיוה שטל: מספקים לתינוקות, זה מזון עבור התינוק.

רחל אדטו: תוציאו את ה"מוסד בריאות", אל תכניסו את מוסד הבריאות בפנים, בהגדרה כי זה לא רלוונטי כרגע.

אתי בנדלר: לא, הן מסופקות למישהו במוסד הבריאות, את זה אנחנו חייבים.

דני דנון: נכון.

בני דוידזון: אנחנו מטפלים בילודים, לא בהורים.

בני דוידזון: מי שאוכל את זה אלו הילדים.

בני דוידזון: אתה לא מספק את זה למשפחה, אתה מספק את זה לתינוק כי הוא שוכב בבית חולים.

אתי בנדלר: אבל המיכלים לא מסופקים לתינוקות?

בני דוידזון: לא, אבל מסופקים לאחיות שמאכילות או לאימא שמאכילה.

דני דנון: אני מוכן להערה שלך, רחל, "המסופקות לתינוקות במוסד בריאות".

דני דנון: זה עונה על הרעיון המקורי שאמרת, שזה לא יקשה על בית החולים לקבל אריזות גדולות וזה לא פורץ פה פרצות שונות.

רחל אדטו: בסדר.

דני דנון: בסדר?

דני דנון: אוקיי.

בני דוידזון: אני שואל לגבי מגבלת הגיל.

דני דנון: במגבלת הגיל כבר דנו והצבענו עליה.

בני דוידזון: אני מבין שדנתם בה, הייתי פה, אבל אני לא בטוח שזה פותר את הבעיה שלנו איך להתמודד – גיל שנה הוא לא מין barrier חד משמעי.

בני דוידזון: יש ילדים מעבר לשנה שצריכים תחליף ולכן התאריך שנאמר פה, של ready to use או ready to feed פוטר גם את העניין הזה.

בני דוידזון: לא להתייחס לגיל כי אחרת אנחנו נעמוד במקרים שאם הוא בין שנה ויום זה לא טוב, שנה פחות יום כן טוב.

בני דוידזון: זו בעיה.

רחל אדטו: לפי ההגדרה במקרה של שנה ויום אפשר כבר לשים מדבקת "סימילאק", "מטרנה" וכל דבר, כי ממילא הוא בא מהבית עם הדבר הזה.

בני דוידזון: כן אבל העניין הזה קצת בעייתי לבית החולים.

רחל אדטו: אבל ילד בן שנה כבר ממילא מביא מהבית.

דני דנון: כרגע אני לא רואה פיתרון אחר לנושא שהוחלט עליו, כבר דנו בו.

דני דנון: אני רוצה לסיים את סעיף 4(3).

דני דנון: עשינו תיקון בפסקה (3).

יאירה פרנקל: אני מבקשת להתייחס, אפשר?

דני דנון: כן, בבקשה.

יאירה פרנקל: קודם כל אני רוצה להתנצל שלא היינו בדיונים הקודמים, עקב טעות כנראה לא הוזמנו.

רחל אדטו: אין בעיה, אנחנו יכולים לפתוח את הדיונים מחדש כי יש כמה סעיפים שאפשר לפתוח אז אולי כדאי.

דני דנון: אין בעיה.

רחל אדטו: את סעיף הגיל.

יאירה פרנקל: כמה מילים כלליות.

יאירה פרנקל: אנחנו עוקבים אחר מה שנעשה בשוק תחליפי החלב.

דני דנון: סליחה, אני רוצה התייחסות לסעיף (3) בלבד, לא לחוק כולו.

יאירה פרנקל: כן אבל חשוב לי לציין בעניין הזה שאנחנו עוקבים ובוחנים את השוק, אנחנו רואים כאן שוק ריכוזי שיש לו חסמי כניסה גבוהים יחסית ואחר מחסמי הכניסה העיקריים הוא באמת הנושא הזה של בתי החולים.

יאירה פרנקל: לכן אנחנו רואים חשיבות בהצעת החוק הזו ובהצעת החוק כפי שהיא הונחה על שולחן הממשלה.

יאירה פרנקל: הבנתי שזה הנוסח שגם נדון פה ולא ידעתי על התיקונים האלה שעכשיו דיברת עליהם.

רחל אדטו: סליחה, למה את אומרת שוק ריכוזי כשיש לך 5 חברות?

דני דנון: סליחה, אני לא מאשר את הדיון הזה כרגע.

יאירה פרנקל: נתחי שוק שבהם שתי החברות - - -

רחל אדטו: 5 חברות מתחרות זה לא שוק ריכוזי, סליחה.

דני דנון: עורכת הדין פרנקל, סליחה, הערות לסעיף (3) שהוצע כרגע בוועדה, לגבי החוק דנו כבר דיונים רבים.

יאירה פרנקל: רק רציתי לומר את זה כהערה מקדימה, שם המוצר, גם אם הוא יהיה קטן יחסית, מלמד את ההורים בדיוק איזה מוצר הם מקבלים, וזה לא רק עניין של תוכן שיווקי או פרסומי נוסף, זה לא רק pamphlet.

יאירה פרנקל: מספיק להורים – ואני חושבת שעל כך גם התבסס הראציונל להצעת החוק – מספיק להורים לדעת שהם קיבלו "מטרנה", גם אם זה נלחש על-ידי האחות וגם אם זה נכתב באותיות קטנות.

יאירה פרנקל: זה מה שהם אחר כך ילכו לקנות.

דני דנון: מה את מציעה?

יאירה פרנקל: אני מציעה שנחזור לנוסח המקורי של הצעת החוק שבה נכתב שם המוצר לא יצוין.

קריאה: זה לא אפשרי, מה פתאום.

רחל אדטו: מה, זה סודי?

רחל אדטו: ההורים צריכים לתת - - -

רונן רגב כביר: כבוד היושב-ראש, אם אפשר להציע פיתרון שבדיוק מאזן את שני הדברים?

רונן רגב כביר: מה שההורים לא יודעים הוא ש-RTF אף פעם לא זהה לתרכובות שהם יקנו אחר כך בשוק.

אתי בנדלר: מה זה RTF?

רונן רגב כביר: ה- RTF זה ה-ready to feed, זו התרכובת שהילודים מקבלים בבתי החולים.

אתי בנדלר: הוא לא זהה למה שקונים בחוץ?

רונן רגב כביר: הוא לא אותו דבר.

דני דנון: מה אתה מציע?

רונן רגב כביר: מה שאנחנו מציעים הוא שיהיה גילוי, כיתוב ברור על גבי האריזה: התרכובות המסופקות לתינוקות בבתי החולים שונים מהתרכובות שתוכלו לקנות בשוק, וליצור מודעות של ההורים שזה שהם קיבלו כרגע במקרה RTF של "מטרנה", "סימילאק", או מה שזה לא יהיה, זה לא אומר שזה הדבר היחידי שכדאי להם לרוץ ולקנות.

רחל אדטו: אני חושבת שכל רעיון למדר את ההורים מזכותם המינימלית לדעת מה הילד שלהם אוכל זה רעיון שהוא לא מתקבל היום בכלל בכל תפיסת העולם של זכות הציבור לדעת, זכות החולה לדעת.

רחל אדטו: זה סותר את כל מה שנעשה היום בבתי החולים ולכן אני מתנגדת לשמור את זה בסודיות.

אריק משה: אדוני היושב-ראש, אני מבקש להעיר.

דני דנון: סליחה, חברים, יש פה פתיחת חזיתות.

דני דנון: הרעיון המקורי היה שלא יהיה את הפרסום אבל אנחנו השתכנענו שחייב להיות שם המוצר ויהיו גם כמה מוצרים.

דני דנון: זאת אומרת, לא יהיה מוצר אחד בבתי החולים.

דני דנון: אנחנו נצא מפה היום כשיש כמה מוצרים והאם תוכל לדעת שיש אחד, שתיים ושלוש, אבל לא יהיה את האפקט הפרסומי.

דני דנון: היא כן צריכה לדעת מה היא נותנת לילוד.

יאירה פרנקל: אני חושבת שמה שחשוב שהיא תדע זה את הרכב המוצר.

יאירה פרנקל: כשנותנים לי אנטיביוטיקה אני לא יודעת בדרך כלל מי היצרן ולא נפגעת זכותי לדעת.

רחל פיש: בוודאי שאת יודעת, אין דבר כזה שאת לא יודעת, חייבים לדעת.

אתי בנדלר: וודאי שאת יודעת.

אתי בנדלר: תארי לעצמך שמביאים לאנשים שבכלל רגישים למרכיבים של האנטיביוטיקה.

לאה ורון: אני אלרגית לפניצילין, אז מה?

לאה ורון: אני לא יודעת - - -

יאירה פרנקל: לא, אבל את לא יודעת מי היצרן.

לאה ורון: בטח שאת יודעת.

רחל אדטו: אנחנו בדור חדש, דור של זכות החולה לדעת, זה הדור של היום.

דני דנון: תודה.

דני דנון: שמענו הערות, נעשו שני תיקונים בסעיף (3), הוסף הנושא ש"לא ישמש לפרסום המוצר" וההערה של "מסופקות לתינוקות".

דני דנון: אני רוצה להצביע על הסעיף הזה.

דני דנון: מי בעד?

רחל אדטו: רגע, לא על כל הסעיף.

דני דנון: סעיף 4(3).

לאה ורון: בנוסח של משרד הבריאות שתוקן.

רחל אדטו: שניה.

רחל אדטו: דני, רק על המיכלים?

דני דנון: אני רוצה להקריא שוב, בבקשה.

רמי אבישר: אנחנו מדברים עכשיו על אישור סעיף בחוק שאני לא מכיר את הנתונים האלה, אם זה ישתנה בעתיד - - -

דני דנון: סעיף (3) לפי התיקון שהוקרא ש"לא ישמשו לפרסום" והוספה "לתינוקות".

דני דנון: מי בעד?

לאה ורון: וגם: השר באישור ועדת הכלכלה.

דני דנון: כן.

דני דנון: מי נגד?

דני דנון: מי נענע?

דני דנון: בעד – פה אחד

דני דנון: סעיף (3) עבר כפי שהוא מוזכר.

לאה ורון: חברת הכנסת רחל אדטו מצביעה במקום חבר הכנסת ישראל חסון.

רחל אדטו: שמאוד מתעניין בנושא אבל הוא נמנע ממנו היום.

דני דנון: אני עולה בסעיף 4 למעלה, לנושא של אספקת תרכובות מזון והתמורה שיקבלו בתי החולים.

דני דנון: לפי התמורה יש פה הצעה של משרד הבריאות לגבי המכרז שאני רוצה להקריא אותה: "(1) אספקת תרכובות מזון לתינוקות למוסד בריאות תיעשה רק בדרך של מכרז בו ישתתפו לפחות שלושה מציעים ויבחרו שני מציעים זוכים".

דני דנון: אני רוצה לעצור פה.

דני דנון: משרד הבריאות, למה קבעתם שניים-שלושה ולא שלושה-חמישה?

רמי אבישר: קודם כל אני רוצה להציג תיקון לסעיף הזה, להוסיף את המילים "ככל הניתן".

רמי אבישר: זאת אומרת, "ככל הניתן יעשה בדרך של מכרז".

דני דנון: למה?

רמי אבישר: שלא ייווצר מצב שלא ניגשים מספיק מציעים, שיכשיל את הרכישה בסופו של דבר.

אתי בנדלר: לא ברור מה אתה אומר.

אתי בנדלר: במקום "רק בדרך של מכרז", זה יהיה "ככל הניתן"?

רמי אבישר: מה שאני מציע זה ככה:

רמי אבישר: אספקת תרכובות מזון לתינוקות למוסד בריאות תיעשה ככל הניתן בדרך של מכרז בו ישתתפו לפחות שלושה מציעים.

דני דנון: אני לא מקבל, יש לי הצעה אחרת אליכם, הניסוח שלכם הוא רע.

דני דנון: אתה יכול להחליט שכללי המכרז יתנו למנהל אפשרות לנהל את המכרז, לקבוע את הקריטריונים, אם אין מציעים הוא יכול להחליט – יש כללים במכרזים, אבל כשאתה רושם בחוק "ככל הניתן" אתה מייתר, אתה מראש אומר שאתה לא יוצא למכרז.

דני דנון: אני מוכן להוסיף בסעיף שכללי קביעת המכרז ייקבעו על-ידי המנהל, אבל, בפועל, גם אם אתה יוצא היום למכרז למגרשים, אם אין לך מספר מציעים אז קובעים בכללי המכרז את הדברים.

דני דנון: ניתן לכם את האפשרות למקרה שאתם חוששים ממנו, שלא יהיו מציעים נוספים, אבל לכתוב "ככל הניתן" זה ניסוח בעייתי.

רחל אדטו: למה יש בכלל הסתייגות לנושא המכרז?

רחל אדטו: למה לא להשאיר את זה במכרז פתוח?

רחל אדטו: אני מסכימה לחלוטין שצריכים להיות לפחות שלושה, אבל יש בעיה עם המכרז?

דני דנון: קודם כל, "ייבחרו שני מציעים" מקובל על כולם?

קריאות: לא, לא.

רחל אדטו: למה רק שניים?

דני דנון: לפחות שניים.

רונן רגב כביר: לפחות שניים.

יאירה פרנקל: הסעיף הזה, להבנתי, קובר את כל המטרות שלשמן הצעת החוק הזאת הוגשה.

יאירה פרנקל: כשמדובר על שוק ריכוזי מדובר על שתי שחקניות דומיננטיות שהן מחזיקות את מרבית השוק והן אלה שמסוגלות עד היום לתת לבתי החולים את הכספים האלה.

רחל אדטו: התשובה היתה "עד היום".

רחל אדטו: נקודת המפתח היא "עד היום", כי היום נכנס שחקן מאוד גדול למערכת ויש לו יכולת להפוך את כל השוק.

דני דנון: מה את מציעה?

יאירה פרנקל: חסם הכניסה הוא בדיוק עשרות המיליונים שנדרשים בשביל זה.

יאירה פרנקל: מה שיקרה, אם יתקבל הנוסח הזה של הסעיף, קיבוע בחוק של המצב הבעייתי שיש היום.

יאירה פרנקל: כלומר, במקום רק או "מטרנה" או "סימילאק", יהיה גם "מטרנה" וגם "סימילאק", שיחיו ביחד בנוח בבתי החולים כמו שהן חיות גם על המדפים.

יאירה פרנקל: אם אנחנו רוצים באמת לראות שחקן נוסף שנכנס, לפחות אחד, עוד שחקן קטן אז שיהיה מינימום שלושה.

יאירה פרנקל: הייתי מעדיפה גם שלושה-ארבעה מציעים שיבחרו אבל אני חושבת שמינימום שלושה.

דני דנון: שיבחרו לפחות שלושה?

יאירה פרנקל: כן.

יאירה פרנקל: לקבע את המצב ששני שחקנים יהיו בבתי החולים אלה בדיוק שני השחקנים שיש היום, אנחנו לא נשנה את המצב שקיים.

רחל אדטו: את כן תשני כי השחקן שנכנס היום למערכת הוא השחקן הכי גדול שקיים בשוק, ולכן אין בכלל בעיה מבחינתו להתמודד.

יאירה פרנקל: את מוותרת פה על השחקנים הקטנים מראש.

רחל אדטו: אני לא מוותרת על אף אחד.

יאירה פרנקל: כל הרעיון של הצעת החוק היה להתמודד עם חסם הכניסה שנוצר פה, אנחנו מקבעים.

לאה ורון: כמה חברות שיש היום בישראל?

רחל אדטו: 5.

יאירה פרנקל: אבל הן לא מצליחות לעבור את חסם 5%.

רחל אדטו: ל"טבע" אין בעיה להיכנס לשום מקום.

יאירה פרנקל: עובדה.

דני דנון: סליחה, יש פה כרגע שתי הצעות, הצעה אחת אומרת לפחות שני מציעים זוכים והצעה שנייה שלפחות שלושה מציעים זוכים.

דני דנון: חברת הכנסת אדטו, יש לך התייחסות לעניין?

רחל אדטו: מבחינתי הייתי משאירה גם חמישה, שלא יפחת מ–.

אתי בנדלר: צריכים להבחין בין כמה משתתפים בכלל במכרז וכמה יבחרו בסופו של דבר.

אתי בנדלר: ההצעה של משרד הבריאות אומרת מינימום שלושה משתתפים, מינימום שני זוכים, והצעתה של עורכת הדין פרנקל, אם אני מבינה, לא מדברת על מספר משתתפים אלא על מספר זוכים, ולגביהם היא אומרת מינימום שלושה.

שרגא ברוורמן: מדוע לא לתת לכל היצרנים, לכל היבואנים להשתתף?

שרגא ברוורמן: למה להגביל רק לשלושה?

דני דנון: לא, לפחות.

דני דנון: כולם ישתתפו.

יאירה פרנקל: זאת תהיה בהחלט ההצעה העדיפה, כלומר, שבית החולים יצטרך לקבל את כולם.

בני דוידזון: אין לזה משמעות.

בני דוידזון: אם מבטלים את סעיף התשלום יש לזה משמעות, אבל אם לא מבטלים אותו, לי לא אכפת שאקבל מארבע חברות תשלום אבל אני מבין שזה לא ריאלי.

בני דוידזון: אסור לדון בזה תוך כדי ניתוק מהסעיף אחריו כי הסעיף העיקרי והבעייתי, כמו שהיושב-ראש אמר, הוא נושא התשלום.

בני דוידזון: נושא התשלום הוא קריטי לבתי חולים וזאת הבעיה שלנו עם הדבר הזה.

רונן רגב כביר: והוא קריטי כחסם שוק.

רחל אדטו: יש נציג של משרד האוצר בחדר?

לאה ורון: לא, הנציג של האוצר לא יכול היה להגיע והוא אמר לי שהוא ביקש מהנציג של משרד הבריאות לייצג אותו גם ביחס לסעיף 4(2).

רחל אדטו: מה עמדתכם מבחינת המספרים, שניים או שלושה?

רמי אבישר: הבעיה שלי מבחינה משפטית היא מה קורה אם לא ייגשו.

רמי אבישר: זאת אומרת, אנחנו מגבילים פה מספר מינימלי לפחות של מציעים, מה קורה אם לא ניגשים?

רמי אבישר: מה קורה אם חלק מהחברות לא עומד בתנאי הסף לדוגמה?

רמי אבישר: מה קורה אז?

בני דוידזון: אבל יש כללים למכרז.

רונן רגב כביר: בדיוק, יש כללים.

רמי אבישר: בסדר, יש כללים, אבל מה קורה אם ניגשות ארבע חברו או יותר - - -

בני דוידזון: ניגשות ארבע, איפה הבעיה?

רונן רגב כביר: יש כללים בעולם המכרזים, יש כללים לגבי מציע יחיד, יש כללים למכרז חוזר.

רונן רגב כביר: זה לא עולם חדש, זה מנגנון מאוד מגובש.

רמי אבישר: אבל אתה קובע פה מסמרה שנוגדת את חוק המכרזים בעצם.

בני דוידזון: למה?

רונן רגב כביר: לא.

רונן רגב כביר: למה, מכרזים חייבים תמיד זוכה יחיד?

רונן רגב כביר: מה פתאום.

רמי אבישר: לא, ממש לא.

רונן רגב כביר: במכרז של זוכה יחיד לא יכול להיות מצב שאף אחד לא מציע הצעה?

רונן רגב כביר: בטח שלא.

רמי אבישר: ומה אז?

רונן רגב כביר: מתמודדים לפי מכרז חדש, מה זאת אומרת?

רמי אבישר: מכרז חדש אתה אומר.

רחל אדטו: דני, אני מסכימה עם מה שאמר בני דוידזון, מנהל "אסף הרופא" שמייצג את מנהלי בית החולים.

רחל אדטו: אני מסכימה שזה נכון שצריכים לדון לגבי נושא ההנחה ואחר כך לעשות מכרז כזה, יש לך בעיה?

רחל אדטו: אני מסכימה שיש קשר בין שני הדברים האלה, מספר הזוכים והאפשרות למתן הנחות של החברות, לכן בואו נדחה את השאלה שהיא לא מהותית לדבר שהוא כן מהותי ונחזור למספר.

רחל אדטו: בוא תנהל דיון כרגע על נושא איסור ההנחות.

דני דנון: סעיף 3?

רחל אדטו: כן, הסעיף שאמרת עכשיו, שדיבר על ההנחה.

דני דנון: אוקיי, תכף נחזור לסעיף 4, אני גם במשא ומתן או בשיחות עם מנכ"ל משרד הבריאות, יכול להיות שלא נכריע בו היום, אנחנו נקבע איזשהו נוסח, נמשיך את הדיאלוג ולקראת קריאה שנייה ושלישית ניכנס לסוגיה.

רחל אדטו: לגבי אפשרות לתת הנחה לבית חולים?

דני דנון: לגבי התמורה, לגבי ייעוד או אי ייעוד הכסף.

דני דנון: אני רוצה להתקדם בסעיף 3, אנחנו דנו ואני רוצה כרגע לקבל את הערות משרד הבריאות שבעצם הן זהות להצעה המקורית, יש רק תוספת שהכול בכפוף - - -

לאה ורון: סעיף 3 בנוסח של משרד הבריאות.

דני דנון: נכון.

יאירה פרנקל: אנחנו עובדים עכשיו רק על הנוסח של משרד הבריאות?

אתי בנדלר: גם וגם.

דני דנון: אני רוצה ברשותכם להקריא את הסעיף למרות שהקראנו אותו כבר בישיבה הקודמת אבל נרענן את הזיכרון.

רונן רגב כביר: כבוד היושב-ראש, אם אפשר להעיר?

אתי בנדלר: היו ההערות שלא התייחסנו אליהם אז איך אפשר לעבור להצבעה?

דני דנון: כן, הערות ספציפיות לניסוח החוק.

רונן רגב כביר: ההיתר שמציע משרד הבריאות בעצם מעקר את כל הצעת החוק, הרי על מה אנחנו מדברים?

רונן רגב כביר: אנחנו מדברים על ענף שלאורך שנים בהסכמה שבשתיקה משרד הבריאות נתן את דעתו - - -

דני דנון: סליחה, אני חייב לחתוך אותך.

דני דנון: אתה מדבר כרגע על הערה שלא יהיה כתוב: "לפי האמור בסעיף 4 לחוק זה".

רונן רגב כביר: כן.

דני דנון: אתה אומר שכיוון שיש פה איזשהו פתח אתה מתנגד לסעיף הזה?

רונן רגב כביר: זה לא איזשהו פתח, זה בעצם פתח לייתר לחלוטין את כל הצעת החוק.

דני דנון: יפה, יש כרגע שתי הצעות לפנינו.

דני דנון: אחת, ההצעה המקורית שהוגשה על-ידי, שאין את הפתח הזה ויש את ההצעה של - - -

מירי רגב: איפה הפתח הזה?

מירי רגב: באיזה סעיף זה?

אתי בנדלר: אני גם לא הצלחתי לעקוב, לאיזה סעיף עברת עכשיו?

דני דנון: אנחנו נמצאים בסעיף 3.

דני דנון: בכל הפסקאות משרד הבריאות הוסיף "שלא לפי האמור בסעיף 4" כי בסעיף 4 עוד לא הוכרע מה יהיה מותר ומה יהיה אסור, אני מציע שאת - - -

מירי רגב: אז מה זה אומר?

מירי רגב: זה אומר שלמשרד הבריאות תהיה שליטה מלאה על מה שקורה שם?

רונן רגב כביר: לא רק זה, זה גם אומר עוד דבר וחשוב להבין את זה, מה שהוחלף זה ההיתר לתת כסף או שווה כסף בתמורה, לא מדובר על הנחות.

דני דנון: הבנו, הבנו.

לאה ורון: מרגע זה בבקשה לבקש רשות דיבור.

דני דנון: כן, בבקשה, בקצרה.

אריק משה: סעיף (ב) מונע מחברה – למשל "נסטלה" לא יכולה לתת הנחה על פסטה לבית החולים ממחר.

דני דנון: לא מדובר כרגע על פסטה, מדובר על תרכובות מזון.

אריק משה: לא, אבל סעיף (ב) לא מתייחס לתרכובות מזון.

דני דנון: אבל "בעל עניין", אם תסתכל בהגדרות, זה רק לתרכובות מזון.

אריק משה: לא, אדוני היושב-ראש, תאגיד שונה, תסתכל.

דני דנון: כתוב: "בעל עניין – מי שיש לו עניין כלכלי - - -

אריק משה: כתוב: "תאגיד השולט או המצוי בשליטת אחד מהם.

אריק משה: שימו לב מה קורה פה, "טבע" לא יכולה לתת הנחה על אקמול, אני לא יכול לתת - - -

דני דנון: סליחה, זה מתייחס למי שיש לו עניין בשיווק ובמכירה של תרכובות מזון לתינוקות.

אריק משה: כתוב "תאגיד שולט", אדוני.

אריק משה: יש פה בעיה, אתם מונעים כל הנחה מבית חולים.

אריק משה: כל הסדר מסחרי שלי עם בית חולים - - -

אתי בנדלר: לא רק זה, יכול להיות שלאותו תאגיד עצמו יש מספר קווי ייצור, אחד של תרכובות מזון ואחד של פסטה, לצורך העניין, או דברים אחרים.

דני דנון: אז אפשר להוסיף "שמתייחס לנושא תרכובות המזון".

אריק משה: זה (ג).

אתי בנדלר: זה היה בנוסח המקורי שלך שהם הורידו, "תרומה הקשורה באספקת תרכובות מזון".

מירי רגב: אז למה שינו את זה?

אתי בנדלר: וכאן הוסיף גם משרד הבריאות: "גם כל טובת הנאה" שאינני יודעת מהי ואני מבקשת הגדרה ממר אבישר למה הכוונה ב"טובת הנאה".

אתי בנדלר: האם אסור יהיה לתת להם הנחה על קנייה גדולה, כפי ששאלתי למשל בישיבה הקודמת?

דני דנון: חברים, אנחנו נמצאים בהכנה לקריאה ראשונה בלבד.

דני דנון: הדברים האלו ילובנו ויתעמקו.

אתי בנדלר: סליחה, אדוני, אני מסכימה אתך שלא צריכים להיכנס לאותו עומק כמו בהכנה לקריאה שנייה ושלישית אבל אי אפשר, גם בהכנה לקריאה ראשונה, לכתוב סעיפים שעל פניו ברור שהם בעייתיים.

רחל אדטו: זה מהותי.

דני דנון: ברור, לכן אני מציע לחזור לנוסח המקורי של ההצעה.

דני דנון: לאחר קריאה ראשונה, גם בדין ודברים שנבוא עם משרד הבריאות והגורמים השונים, יהיו התאמות.

דני דנון: גם סעיף 4 יהיה יותר ברור לכולנו, מה מותר, מה אסור ונוכל לעשות התייחסויות לגבי זה.

דני דנון: אם כן, אני רוצה להצביע על סעיף 3(א), (ב) ו(ג) בנוסח המקורי שמוצג בפניכם.

לאה ורון: בנוסח הצעת החוק של אדוני, חבר הכנסת דנון.

אתי בנדלר: גם כאן בסעיף (ב) יש: "לא ייתן כל טובת הנאה למוסד בריאות".

אתי בנדלר: אני לא יודעת מה זה, אני חוזרת שוב על אותה הערה.

רחל אדטו: מותר לשלוח למשל רופאים לכנס של רופאי הנקה בחו"ל אבל בתנאי, לפי סעיף חוק ביטוח בריאות, שאת מדווחת.

אתי בנדלר: אבל כאן זה נאסר, כאן יש הוראה ספציפית שאוסרת את זה.

אתי בנדלר: זו משמעות האמור.

דני דנון: אולי זה גם יחול על התרופות, חברת הכנסת אדטו, אני לא פסול את זה לאור הפרסומים שראינו בשבוע האחרון.

רחל אדטו: זו בעיה.

רחל אדטו: היום, לאור חוק ההסדרים האחרון שבו חייבים לדווח על כל הדברים האלה – הרי ממה זה נולד?

רחל אדטו: בדיוק כדי לפתור את העניין הזה.

רחל אדטו: אתה שולח רופאים לחו"ל, אתה נותן דברים כאלה, תודיע על זה.

רחל אדטו: משרד הבריאות צריך להודיע, בית החולים צריך להודיע, אתה לא יכול למנוע את זה לחלוטין.

דני דנון: תודה.

מירי רגב: בואו נגיד אולי שזה יהיה באישור, כפוף, בפיקוח, משהו.

מירי רגב: תיתן פה איזו התניה, דני.

רחל אדטו: אתה רוצה להגיד לי ש"ניאופרם" מעתה ואילך לא תוכל לשלוח רופאים מחו"ל?

מירי רגב: מבחינה משפטית את יכולה להכניס פה איזו התניה?

אתי בנדלר: תלוי איזו.

אתי בנדלר: אם את רוצה התניה אפשר להכניס כל דבר אם היא חוקית ומתיישבת עם חוקים אחרים.

אתי בנדלר: .

רחל אדטו: זה לא ריאלי.

רחל אדטו: את יודעת מה?

רחל אדטו: זה לא ריאלי ש"טבע" או "ניאופרם", שהן חברות מובילות בשוק, מהיום ואילך ייאסר עליהן לשלוח רופאים לכנסים בחו"ל אם הן מדווחות על כך.

רחל אדטו: זה לא ריאלי, את לא יכולה לעצור דבר כזה.

אתי בנדלר: אני לא יודעת מה ריאלי ומה לא ריאלי, גברתי.

אתי בנדלר: אני יכולה לומר שהנוסח הזה איננו ברור ולכן אני לא יכולה לקדם אותו.

רחל אדטו: אני מסכימה, זה בדיוק מה שאני רוצה להצביע, אני בדיוק מדגישה את זה.

אתי בנדלר: אני רוצה שהכללים יהיו ברורים, שאני אדע מה צריך להופיע בהצעת החוק.

דני דנון: תודה רבה.

דני דנון: אני כרגע מבקש להעלות להצבעה בלי סעיף (ד) שנוגע לעניין חובת הדיווח שדיברנו עליו בעבר.

דני דנון: יכול להיות שהסעיף הזה יחזור בהמשך הדרך.

דני דנון: אנחנו מצביעים על סעיף 3(א), (ב) ו(ג).

אתי בנדלר: אדוני, אני חוזרת ואומרת שאני לא יודעת מה כתוב בסעיף (ב), מה המשמעות של זה.

אתי בנדלר: אני גם לא יודעת מה זה "לרבות בדרך של קיזוז מרכש גומלין".

אתי בנדלר: אין רכש גומלין בין בית חולים, זה לא מושג שהוא רלוונטי לכאן.

אתי בנדלר: אני לא יודעת על מה מדובר כאן.

אתי בנדלר: אני לא יודעת מה עם הנחות, האם מותר לתת הנחות בשל קניות גדולות או לא.

רחל אדטו: נכון, מה פירוש הקיזוז?

דני דנון: נכון, אני מבין, ולכן, מכיוון שאנחנו בהליך חקיקה שלא מושלם היום אנחנו נשלים אותו לקראת קריאה שנייה ושלישית.

רחל אדטו: אבל זה מהותי.

דני דנון: הכול מהותי, אבל אפשר להשלים את הליך החקיקה בקריאה שנייה ושלישית והדברים האלו מתגבשים, וזו מהות החקיקה, שדברים עולים ומשתנים.

דני דנון: כרגע אנחנו מתקדמים בנושא הזה.

רחל אדטו: הקטע הזה הוא פוגעני.

דני דנון: תודה.

רחל אדטו: דני, אני יגיד לך גם למה.

דני דנון: את לא בזכות דיבור.

רחל אדטו: הוא פוגעני באיכות של - - -

דני דנון: בסדר, את נגד החוק הזה, הבנו את הנושא.

דני דנון: את לא בזכות דיבור, חברת הכנסת אדטו, אני מודה לך.

רחל אדטו: אני בזכות התפרצות.

דני דנון: אני כרגע עובר להצבעה על סעיף 3(א), (ב) ו(ג).

מירי רגב: את סעיף (ד) אתה לא מביא להצבעה?

דני דנון: על סעיף (ד) אנחנו לא מצביעים.

לאה ורון: אם אוסרים על תרומות אז אי אפשר לדווח על תרומות.

דני דנון: למרות שיש קולות אחרים יכול להיות שנחזיר את זה לקראת קריאה שנייה ושלישית.

בני דוידזון: סליחה, את עמדת בתי החולים לא רוצים לשמוע?

דני דנון: שמענו, תודה.

דני דנון: שמענו אותך היום.

בני דוידזון: לא שמעת אותי היום.

דני דנון: תודה.

דני דנון: שמעתי אותך גם היום ושמעתי את בתי החולים באריכות במשך שלוש שעות דיון.

בני דוידזון: בפרוטוקול נרשם שדעת מנהלי בתי החולים לא נשמעה פה?

בני דוידזון: נרשם פרוטוקול?

דני דנון: נרשם בפרוטוקול וגם צולם בפרוטוקול.

דני דנון: אני מבקש לעבור להצבעה על סעיף - - -

אתי בנדלר: רגע, משרד הבריאות.

רמי אבישר: אני רק רוצה להגיד שאם עוד לא דנו בסעיף 4 ונדון בו בהמשך, הייתי מציע להשאיר את הסייג של הפניה לסעיף 4.

דני דנון: סעיף 4 יוכרע לא היום.

רמי אבישר: שבסעיף 3 יהיה כתוב "אלא בהוראות לסעיף 4" ואחר כך - - -

דני דנון: לא, אמרתי שכשיוכרע סעיף 4 יהיה - - -

לאה ורון: לא הבנתי, סליחה.

לאה ורון: מה הולך להיות רשום?

רמי אבישר: עוד לא דנו בסעיף 4.

רמי אבישר: אני מציע שבסעיף 3, בסעיפים (ב) ו(ג) נציין בסוף המשפט, כמו שהצענו" שזה יהיה בכפוף לאמור בסעיף 4.

דני דנון: אנחנו לא דנו

מירי רגב: מה שהוא אומר בעצם הוא: תוותרי על ההצעה של דני, תחזרי להצעה המקורית של משרד הבריאות ותאשרי את הכול לפי סעיף 4 ואז בסעיף 4 ידונו לקראת הקריאה השנייה.

דני דנון: תודה.

רחל אדטו: אני רוצה שתסדר את העניין של מדריכות הנקה.

דני דנון: סליחה.

רחל אדטו: לא תהיינה מדריכות הנקה בבתי החולים.

דני דנון: בסדר גמור.

רחל אדטו: לא, לא בסדר גמור.

רחל אדטו: היום מדריכות - - -

דני דנון: חברת הכנסת אדטו, סליחה, את לא בזכות דיבור כרגע.

רחל אדטו: אז אני מתפרצת.

רחל אדטו: מדריכות הנקה לא תיכנסנה לבתי חולים כי היום הן ממומנות על-ידי החברות.

דני דנון: את לא נציגה של בתי החולים פה, את נציגה של הציבור.

רחל אדטו: הדבר הזה מאוד משמעותי, דני.

מירי רגב: למה לא לעודד הנקה?

דני דנון: תודה רבה.

דני דנון: אני עובר להצבעה על סעיף 3, על סעיפים (א), (ב) ו(ג) בלבד, בלי סעיף (ד).

דני דנון: מי בעד?

רחל אדטו: כי מוציאים את מדריכות ההנקה, כי היום החברות ממנות מדריכות הנקה, לא בתי החולים.

מירי רגב: שבתי החולים יממנו את זה.

רחל אדטו: הם לא יכולים, הם לא יממנו.

דני דנון: חברת הכנסת אדטו וחברת הכנסת רגב, אנחנו בהצעה, בבקשה.

דני דנון: מי בעד?

דני דנון: מי נגד?

דני דנון: מי נמנע?

דני דנון: בעד – 2

דני דנון: נמנעים – אין

דני דנון: סעיף 3 בנוסח המוצע המקורי, הנוסח שלי, בלי סעיף (ד) אושר.

רחל אדטו: אני מודיעה רק שאתם סגרתם את הנושא של מדריכות הנקה בבתי חולים, לא תהיינה מדריכות הנקה.

דני דנון: תודה.

רחל אדטו: ואם מישהו רצה לעודד באמצעות החוק הזה, לא תהיינה מדריכות הנקה בבתי חולים כי אתם עכשיו תוציאו אותם.

דני דנון: היו פה יועצות הנקה שאמרו בדיוק ההפך ממה שאת אומרת.

דני דנון: זו זכותך.

רחל אדטו: אתה יודע מה?

רחל אדטו: אתה רוצה לעודד הנקה?

רחל אדטו: החוק בא לעודד הנקה - - - -

דני דנון: תודה, חברת הכנסת אדטו, אני עובר בבקשה לסעיף 4.

דני דנון: מכיוון שהנושא לא הושלם ואני עדיין מדבר עם מנכ"ל משרד הבריאות בנושא הזה ועם גורמים אחרים אני רוצה להציע את הנוסח הבא, שהוא לא יוכרע היום אבל כן נצטרך להכריע בו.

דני דנון: פה אני אומר לנציג משרד הבריאות ונציג האוצר, שלא פה, אם יש הערות וסייגים הם יצטרכו לבוא לקראת קריאה שנייה ושלישית, לפני שנגיע לוועדה אני מקווה, כמו שניסינו לעשות בדיון.

רחל אדטו: אני רוצה לחזור לסעיף הקודם.

לאה ורון: חברת הכנסת מירי רגב מצביעה במקום חבר הכנסת אופיר אקוניס.

רחל אדטו: ואני מבקשת רביזיה לסעיף הקודם, סעיף 3, עליו הצבענו עכשיו.

אתי בנדלר: איזה נוסח?

דני דנון: של משרד הבריאות.

לאה ורון: חוזרים לנוסח משרד הבריאות, לסעיף 4.

דני דנון: נכון.

דני דנון: "(1) אספקת תרכובות מזון לתינוקות למוסד בריאות תיעשה רק בדרך של מכרז בו ישתתפו לפחות שלושה מציעים" – פה אני שם סעיף כללי כרגע: לפי כללים שיקבע המנהל.

מירי רגב: איזה מנהל?

דני דנון: המנהל בהגדרה זה מנכ"ל משרד הבריאות.

דני דנון: אני לא פותח את זה כרגע, אני כן אפתח את זה לקראת קריאה שנייה ושלישית ופה אני מציע לכל הנציגים השונים להביא לוועדה את עמדתם בכתב, מה הם חושבים שצריכים להיות הכללים שיקבע המנהל בנושא הזה, אם בכלל לא, אם כן.

רחל אדטו: שיכתבו את התקנות של המשרד.

דני דנון: אני אומר שהגופים יעבירו לנו, לוועדה, את הערתם לכללים של המנהל, הנושא שלא יוכרע היום.

רחל אדטו: לכללי המכרז?

דני דנון: נכון, והם ייקבעו בהכנה לקריאה שנייה ושלישית.

דני דנון: אני רוצה להביא את הסעיף הזה בנוסח שהוא הוקרא להצבעה.

רחל אדטו: שיהיו שלושה מציעים ויבחרו שניים?

דני דנון: לא אמרתי שיבחרו שניים.

רחל אדטו: אלא לפחות שלושה מציעים?

דני דנון: נכון, לפי כללים שיקבע המנהל.

דני דנון: ופה אני אומר, חבר הכנסת אדטו, אני בדין ודברים עם פרופסור רוני גמזו וגם עם מנהלי בתי חולים, אני מבקש להפנות לוועדה את הערות שלכם לסעיף החשוב הזה.

אתי בנדלר: אני רוצה שוב להבין, הרישה כפי שהקראת, שאני שוב מזכירה שמדובר בהוראה עונשית ואתה כותב "באופן שימנע עידוד לשימוש בהם" ולא ברור מהו אותו אופן, ובכל זאת זו הוראה עונשית.

אתי בנדלר: ובפסקה (1) המוצעת יהיה: "אספקת תרכובות מזון לתינוקות למוסד בריאות תיעשה רק בדרך של מכרז שבו ישתתפו לפחות שלושה מציעים".

דני דנון: נקודה.

דני דנון: "לפי כללים שיקבע המנהל".

יאירה פרנקל: שוב, יש פה קיבוע בחוק של המצב.

יאירה פרנקל: עכשיו תהיה רק חברה אחת כנראה.

דני דנון: לא, אנחנו כרגע לא הגענו להכרעה בנושא החשוב הזה.

לאה ורון: אחרי ה"לפחות שלושה מציעים"?

דני דנון: "לפי כללים שיקבע המנהל", נקודה.

יאירה פרנקל: מצד שני, אם נרצה שלושה מציעים זוכים אז כנראה שנצטרך יותר מציעים.

דני דנון: לפחות.

דני דנון: קודם כל נוכל לשנות את זה בהמשך.

דני דנון: אני, דרך אגב, בעד.

דני דנון: אני רוצה לשמוע גם עמדות של בתי החולים, אם יש יותר מציעים.

דני דנון: אני יודע על ארבעה מציעים, אם יש יותר אני אשמח שיהיו יותר ואז נוכל להגדיל גם בחוק.

יאירה פרנקל: אנחנו נשמח לקחת חלק בהמשך הניסוח.

אריק משה: מאחר ואני מניח שהמטרה שלך היא לא למנוע עידוד שימוש אלא למנוע פגיעה בהנקה אז אני חושב שמכיוון שעידוד שימוש במוצר לא ברור – באופן שימנע פגיעה באפשרויות הנקה של אמהות.

רחל אדטו: מה הקשר?

מירי רגב: למה?

מירי רגב: מה זה קשור?

מירי רגב: פה אתה גם רוצה לפתוח את זה לתחרות שווה.

מירי רגב: היום המחירים של תחליפי המזון הם בשמיים.

אריק משה: אני לא מדבר על זה, אני מדבר על אספקת התמ"לים.

דני דנון: תודה.

דני דנון: עוד הערות?

שרגא ברוורמן: מדוע לא לפתוח את זה לארבע שחקנים?

דני דנון: קודם כל כתבנו "לפחות", "לפחות" זה יכול להיות גם שישה.

דני דנון: זה לא אומר שאנחנו מצמצמים, אנחנו מרחיבים ורצון הוועדה הוא להרחיב, לפתוח את השוק.

דני דנון: .

רחל אדטו: "לא יפחת משלושה מציעים".

דני דנון: אני רוצה להביא את הסעיף הזה להצבעה כפי שהוא הוקרא.

לאה ורון: אתה מדבר על סעיף 4(1) שאתה מעמיד להצבעה?

דני דנון: אני אקריא אותו שוב, את סעיף 4.

לאה ורון: 4(1)?

אתי בנדלר: הרישה פלוס (1).

דני דנון: נכון, הרישה פלוס (1).

דני דנון: "(1) אספקת תרכובות מזון לתינוקות למוסד בריאות תיעשה רק בדרך של מכרז בו ישתתפו לפחות שלושה מציעים לפי כללים שיקבע המנהל.

דני דנון: " מי בעד?

דני דנון: מי נגד?

דני דנון: מי נמנע?

דני דנון: בעד – פה אחד

דני דנון: הסעיף עבר.

דני דנון: אני חוזר לשם החוק ואני מציע את ההצעה שהוצעה על-ידי משרד הבריאות:

דני דנון: יש הערות או התנגדויות לשם החוק?

אתי בנדלר: האם אדוני ירשה לי לשנות את זה ל-התשע"ב-2012?

דני דנון: כן.

אתי בנדלר: תודה.

דני דנון: הערות נוספות?

דני דנון: אוקיי, אני מביא את שינוי השם להצבעה.

דני דנון: מי בעד?

דני דנון: מי נגד?

דני דנון: מי נמנע?

דני דנון: בעד – פה אחד

דני דנון: עבר פה אחד.

דני דנון: גברתי, האם יש סעיפים שלא נגענו בהם?

אתי בנדלר: ודאי.

לאה ורון: כן, מה עם סעיפים 4(ב), 5, 6, 7?

דני דנון: בסעיפים 4(2) ו-4(3) אנחנו לא נוגעים בשלב זה כיוון שאנחנו החלנו אותם בסעיף 4(1).

לאה ורון: מה המשמעות של "לא נוגעים"?

אתי בנדלר: לא מאושר, זה לא יעלה לקריאה ראשונה, לא ייכלל בנוסח של קריאה ראשונה.

דני דנון: לא עולה לקריאה ראשונה, לא ייכלל בנוסח.

רונן רגב כביר: כבוד היושב-ראש, זה לא יעלה טענה של נושא חדש אם ירצו להתערב בהסדרים, כמו למשל לאסור בלעדיות בבתי החולים, לאסור על קבלת תמורה?

דני דנון: לדעתי לא ואם יעלה נתמודד עם זה.

מירי רגב: בקריאה שלישית נהיה חייבים להתמודד עם זה, כמו שאמרת.

דני דנון: כן.

דני דנון: אני רוצה לעבור.

דני דנון: סעיף 5 ירד בהצעה המקורית, אני עובר לסעיף 6 של עונשין.

לאה ורון: סעיף 5 בנוסח של?

דני דנון: הוא ירד בנוסח גם של משרד הבריאות ואנחנו מורידים אותו בהצעה שלי.

דני דנון: זאת אומרת שהוא ירד.

לאה ורון: בנוסח שלך סעיף 5 הוא "מתן תרכובות מזון לילדים בבתי חולים", בנוסח של משרד הבריאות סעיף 5 זה ה"עונשין", למה אדוני מתכוון?

דני דנון: מתן תרכובות מזון לילודים.

לאה ורון: אז זה הנוסח שלך.

אתי בנדלר: כי התקבל סעיף 4 מההצעה של משרד הבריאות.

רחל אדטו: מה זה 4(2) משרד הבריאות?

דני דנון: לא נכנסנו לזה.

לאה ורון: סעיפים 4(2) ו-4(3) בנוסח משרד הבריאות לא יעלו לקריאה ראשונה.

רחל אדטו: מה עולה להצבעה?

דני דנון: סעיף 4(1).

רחל אדטו: סעיפים 4(2) ו-4(3) לא עולים?

דני דנון: לא עולים.

דני דנון: אני כרגע עובר לסעיף עונשין שמופיע בסעיף 6, בנוסח אחד זה בסעיף 5.

דני דנון: לפי דעתי הסעיפים זהים אלא אם כן משרד הבריאות תיקון שם דברים.

דני דנון: אני אקריא, בבקשה, סעיף 6 לפי הנוסח שלי.

לאה ורון: חכה עם סעיף 7, קודם נשמע אם יש הערות לסעיף 6.

דני דנון: אוקיי.

דני דנון: הערות לסעיף 6?

אתי בנדלר: רשמתי לי הערות, אני צריכה לבדוק מהן כי ראיתי שזה לא מתיישב עם סעיף 47(א)(1) לחוק ביטוח בריאות.

אתי בנדלר: עניינו של סעיף 40א לחוק ביטוח בריאות בדיווח על תרופות בתחום הבריאות והוא קובע הוראות שונות שעניינן דיווח על תרומות וכו'.

אתי בנדלר: כאן העונש שקבוע באותו חוק, כאמור בסעיף (א)(1), אומר:

אתי בנדלר: מי שביודעין לא מסר דיווח על תרומות בהתאם להוראות סעיף 40א(א) עד (ג) דינו קנס כאמור בסעיף 61(א)(2) לחוק העונשין, ואם הוא תאגיד – כפל הקנס", וכאן מוצע קנס כאמור בסעיף 61(א)(3).

אתי בנדלר: זאת אומרת, קנס גבוה מהקנס שיש בחוק ביטוח בריאות.

אתי בנדלר: השאלה אם באמת יש הצדקה לקנס גבוה יותר.

מירי רגב: תעשה לפי סעיף (א)(2) וזהו.

דני דנון: משרד הבריאות, רמי, יש לכם הערות?

רמי אבישר: אין לי בעיה עם זה, להתאים את זה לחוק ביטוח בריאות זה הגיוני.

דני דנון: אין לך בעיה עם זה?

דני דנון: אוקיי.

דני דנון: תוקן ל-(א)(2).

דני דנון: עוד הערות לסעיף 6?

רחל אדטו: אם הוא עובר על הוראה, מי לוקח את האחריות על הדבר הזה?

רחל אדטו: מי אחראי?

רחל אדטו: האחות במחלקה, מנהל בית החולים, מי אחראי?

אתי בנדלר: מי שביצע את העבירה.

אתי בנדלר: יש אחריות גם ישירה של מבצע העבירה ויתכן גם של התאגיד.

דני דנון: זה עגון בכל חוק אחר.

דני דנון: אני מצביע על סעיף 6 עם התיקון שהוצע.

דני דנון: מי בעד?

דני דנון: מי נגד?

דני דנון: מי נמנע?

דני דנון: בעד – פה אחד

דני דנון: הסעיף אושר.

דני דנון: הערות לסעיף 7?

אתי בנדלר: עורכת הדין טלי שטיין ממשרד המשפטנים, את שמה לב שזה לא הנוסח המקובל היום בחקיקה?

אתי בנדלר: אתם שלמים עם הנוסח הזה?

טלי שטיין: אנחנו נבדוק את זה עם המחלקה.

דני דנון: אוקיי, אם יש הערות אנחנו נקבל אותן.

אתי בנדלר: בדרך כלל הנוסח הוא: נעברה עברה לפי סעיף זה בידי תאגיד, יואשם בה כל אדם אשר בשעת ביצוע העבירה היה מנהל פעיל או שותף – למעט שותף מוגבל – או עובד מנהלי בכיר האחראי למעשה נושא העבירה אלא אם כן הוכיח שניים מאלה: אחד, שהעבירה נעבירה שלא בידיעתו, שניים, שהוא נקט את כל האמצעים הסבירים למנוע את ביצוע העבירה.

מירי רגב: אני גם בעד ללכת על הנוסח הזה, זה הוא נוסח יותר נכון ויותר מקובל.

דני דנון: אין התנגדות?

רחל אדטו: האחות במחלקת ילודים בבית חולים "בלינסון" ששייך לקופת חולים "כללית", שהיא תאגיד, קיבלה - - -

דני דנון: חברת הכנסת אדטו אני מחויב ללוחות זמנים.

דני דנון: אני רוצה כרגע, אם אין התנגדות לנוסח שהוצע על ידי היועצת המשפטית של הוועדה, להצביע על הנוסח שהוקרא.

דני דנון: אין התנגדות של משרד הבריאות והמשפטים.

דני דנון: אנחנו מצביעים.

דני דנון: מי בעד?

דני דנון: מי נגד?

דני דנון: בעד – 2

דני דנון: נמנעים – אין

דני דנון: תודה.

דני דנון: סעיף אחרון, סעיף 8 – ביצוע ותקנות.

דני דנון: פה אני מניח שתתנגדו, משרד הבריאות.

דני דנון: הערות?

אתי בנדלר: באישור איזו ועדה, אדוני?

דני דנון: כתוב פה "ועדת העבודה, הרווחה והבריאות".

אתי בנדלר: ומה אדוני חושב, שאנחנו נכין את החוק וועדת העבודה, הרווחה והבריאות תאשר את התקנות?

דני דנון: אני בעד לתקן ל"ועדת כלכלה".

רחל אדטו: אבל אתה רואה כאן שוועדת כלכלה לא ערה לכל הניואנסים של מה שקורה בבתי חולים.

דני דנון: מצד אחד אמרת שזה חוק צרכני והשם שונה לצרכני, ועכשיו אתם אומרים שהוא הולך לתחום הבריאותי.

רחל אדטו: אבל התקנות נוגעות כאן לנימי נימים של מה שקורה בבתי החולים.

דני דנון: הוא צרכני, זה עניין של שבירת מונופולים.

מירי רגב: זו צרכנות.

דני דנון: אני מציע לוועדת הכלכלה.

רחל אדטו: אני בעד ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

דני דנון: אוקיי.

דני דנון: משנים את זה ל"ועדת כלכלה".

דני דנון: מי בעד?

דני דנון: מי נגד?

דני דנון: מי נמנע?

דני דנון: בעד – 2

דני דנון: נמנעים – אין

דני דנון: הסעיף עבר עם התיקון "ועדת כלכלה".

דני דנון: סיימנו את החוק להכנה לקריאה ראשונה, עוד הרבה עבודה לפנינו.

לאה ורון: כן, אבל יש רביזיה שביקשה חברת הכנסת אדטו.

דני דנון: אוקיי, מתי אפשר לדון בה?

מירי רגב: יש לך עוד 10 דקות?

מירי רגב: בואו נסיים.

רחל אדטו: יש כללים לרביזיה.

דני דנון: יש כללים.

לאה ורון: קודם כל, ב-09:30 התחילה ישיבה על החשמל.

לאה ורון: שנית, צריך להוציא סדר-יום ולהודיע לכל חברי הכנסת.

דני דנון: אין בעיה על איזה סעיף הוגשה רביזיה?

רחל אדטו: סעיף 3.

דני דנון: אני רוצה להודות לכולם שהגיעו בשעה מוקדמת, אני נועל את הישיבה ואני מבקש להעביר אלי את ההערות לגבי המשך הדרך.

דני דנון: תודה רבה לכולם, הישיבה נעולה.