ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 18, פרוטוקול מספר 586, 2012-03-13 12:00

דוד רותם: בוקר טוב, אני פותח את ישיבת ועדת החוקה, חוק ומשפט בנושא הצעת חוק הפטנטים (תיקון מס' 12) (פרסום בקשות פטנט), התשע"א-2011.

דוד רותם: אני מקווה שאתם מוכנים לגמור את החוק.

נעמה מנחמי: נתחיל מהנושאים שנשארו מאתמול.

נעמה מנחמי: אחד הנושאים שעלו ואני חושבת שהיושב-ראש ביקש שימשיכו להידון היום זה הנושא של סעיף 35, שעניינו התנגדות או הגשת ערעור אחרי מתן פטנט.

נעמה מנחמי: אתמול הועבר לנו נוסח על-ידי עורך הדין אפורי.

נעמה מנחמי: אתה רוצה להסביר?

תמיר אפורי: בוקר טוב.

תמיר אפורי: הנוסח שהעברתי משקף את הרים שאמרתי כאן אתמול ושעורך הדין גילת הציג כאן אתמול, והם קשורים להחשה של קצב הטיפול ברוח כל ההחלטות שהתקבלו בכל יתר הנושאים.

תמיר אפורי: הסברנו שנוצרת בעיה כאשר יש עיכוב ביצוע אוטומטי סטטוטורי עד לתום הליכי הערעור, גם אחרי שהרשם כבר דן בהתנגדות ודוחה את ההתנגדות ועדיין לא יכול לתת פטנט.

תמיר אפורי: הנוסח המוצע בסך הכול משמיט את השלב הערעורי וקובע שלאחר שההתנגדות נדחית בדיון בפני הרשם יינתן פטנט.

תמיר אפורי: כמובן שעיכוב ביצוע אפשר לבקש מבית המשפט בשל הערעור, לפי הדינים הרגילים שחלים על עיכוב ביצוע - אם יש לכך הצדקה.

דוד רותם: מה הרציו כשזה חוקק מלכתחילה, שאמר שברגע שהוגש ערעור אז יש עיכוב ביצוע?

שמרית גולן: אני רק רוצה להעיר שמבחינתנו פתיחת הנושא הזה היא מאוד בעייתית.

שמרית גולן: אנחנו לא חושבים שהנושא הזה צריך להידון במסגרת הצעת החוק הזו, וזה גם במענה למה ששאלת עכשיו.

שמרית גולן: זה חלק מהשיטה שלנו – השיטה שלנו היא של התנגדות לפני מתן הפטנט, וחלק מההתנגדות זה גם אפשרות הערעור על ההתנגדות.

שמרית גולן: אם נפתח עכשיו את הסעיף הזה לדיון זה ממש חותר תחת כל השיטה הקיימת ואנחנו חושבים שלא מומלץ לעשות את זה במסגרת הצעת החוק הזו, שגם ככה היה מאוד קשה להגיע בה לאיזונים.

שמרית גולן: אם נפתח את זה, זה יפר את כל האיזונים וזה יפתח מחדש נושאים מאוד מהותיים, של התנגדות לפני ואחרי מתן הפטנט ומה תוקף הפטנט בכל שלב.

שמרית גולן: אז אנחנו מאוד מבקשים שלא לדון בזה.

דוד רותם: בקיצור, אתם אומרים לי שזה עניין חדש.

יצחק הרצוג: אבל סעיף 35 הקיים מר על זה.

שמרית גולן: אנחנו לא רוצים לגעת בו.

יצחק הרצוג: אז מה השכלול בהצעה לעומת סעיף 35 הקיים?

דוד רותם: שלא יהיה יותר עיכוב ביצוע אוטומטי.

שמרית גולן: זה אומר שבזמן הערעור לבית המשפט כבר יינתן פטנט.

נעמה מנחמי: השאלה היא אם אי-אפשר לקבוע ברירת מחדל, אבל לאפשר.

דוד רותם: הם טוענים שזה עניין חדש.

דוד רותם: אני לא רוצה להעביר את זה.

דוד רותם: אם אני פותח את זה אני צריך להעביר את זה לוועדת הכנסת.

דוד רותם: אני לא רוצה.

נעמה מנחמי: אז לא.

שלמה וקס: אפשר להתייחס לנושא הזה, אדוני היושב ראש?

דוד רותם: לא, כי ברגע שאתה רוצה להתייחס אליו אני צריך להפסיק את הדיון, להעביר את הנושא לוועדת הכנסת שהיא תחליט.

שלמה וקס: אנחנו עושים שינויים בחוק.

דוד רותם: החליטו לטעון נושא חדש - סמכותם, ובאותו רגע אני מפסיק לדון ומעביר את זה לוועדת הכנסת.

דוד רותם: ועדת הכנסת - - -

יצחק הרצוג: השאלה היא למה זה נושא חדש.

דוד רותם: כי זה לא חלק מהצעת החוק המקורית.

יצחק הרצוג: הבנתי.

נעמה מנחמי: אם לומר את האמת, הרבה רים בהצעת החוק הם - - -

דוד רותם: הרבה רים הם כאלה, ואף אחד לא טען נושא חדש.

דוד רותם: כשטוענים נושא חדש אין לי סמכות לדון.

שלמה וקס: אני מוכרח להעיר לפרוטוקול, אדוני.

שלמה וקס: משרד המשפטים נוהג לאחרונה באכיפה מנהלתית, כשהוא נותן את הסמכויות לגופים שהם גם המפקחים, הם גם המחוקקים, הם גם המענישים.

שלמה וקס: אנחנו עושים חוק שמשנים אותו, ויש לו בעיה – הוא מזווית ראייה מסוימת והוא לא מתייחס לנושא ההייטק.

שלמה וקס: אם מתקנים חוק, היה ראוי לתקן את זה גם כאן.

דוד רותם: מר וקס, יש לי שאלה אליך: אתה רוצה שאעצור את הדיון ואעביר את זה לוועדת הכנסת?

דוד רותם: אעביר את זה לוועדת הכנסת.

שלמה וקס: מבחינתי, התשובה היא כן.

דוד רותם: אין בעיה.

יצחק הרצוג: סליחה, אבל וקס הוא לא חבר ועדה, עם כל הכבוד.

יצחק הרצוג: אני חושב שהוועדה יכולה להחליט.

דוד רותם: מי שמבקש לראות בזה נושא חדש זה משרד המשפטים.

יצחק הרצוג: בסדר, אבל אנחנו יכולים להחליט אם אנחנו ממשיכים בדיון או לא.

יצחק הרצוג: גם משרד המשפטים הוא לא חבר ועדה.

דוד רותם: לא, אבל משרד המשפטים - -

יצחק הרצוג: - - הוא המדינה, שהביאה את החוק.

יצחק הרצוג: מי הכניס את הסעיף הזה פנימה?

שלמה וקס: אנחנו ביקשנו.

נעמה מנחמי: הוא עלה אתמול.

נעמה מנחמי: אפשר להמשיך לדון ולהשאיר את השאלה של נושא חדש להעלאה לוועדת הכנסת – אם הוועדה מעוניינת.

מאיר פרוש: המשמעות היא שאנחנו ממשיכים לדון בחוק?

נעמה מנחמי: אפשר להמשיך לדון ביתר הסעיפים.

נעמה מנחמי: לגבי הנושא החדש – נעלה את זה - - -

מאיר פרוש: אנחנו באמת לא חושבים שצריך להעלות נושא חדש כרגע ולפגוע בכל החוק.

דוד רותם: אתם אמנם המרכז של הדיון הזה, אבל מבחינתו הוא רוצה להעלות את זה.

מאיר פרוש: רק רצינו למחות על הפרוצדורות האלה.

זבולון אורלב: לדעתי, אם פותחים את סעיף 35 יש ליצור מערכת איזונים.

זבולון אורלב: למשל, לסעיף הזה, ניגוד אינטרסים בין תפקיד - - -

דוד רותם: רבותי, אני לא עוסק בסעיף 35.

זבולון אורלב: בסדר.

זבולון אורלב: אני רק אומר שאם מעבירים אז צריך לדעת שנפתחים עוד רים.

דוד רותם: נחליט אם אנחנו מעבירים את זה לוועדת הכנסת ואז נחליט.

יצחק הרצוג: אני חושב שמיותר להעלות פה את התיקון הזה לסעיף 35.

יצחק הרצוג: אם מישהו רוצה לתקוע מקלות בגלגלי החוק הזה, אז יופי.

יצחק הרצוג: אבל זה מיותר.

דוד רותם: יש לנו שתי אפשרויות: אנחנו יכולים להחליט שאנחנו לא מעלים את זה ואז אין טענת נושא חדש וממשיכים את הדיון.

יצחק הרצוג: נכון.

יצחק הרצוג: זה מה שאני טוען שצריך לעשות.

דוד רותם: זה מה שאתה חושב שצריך לעשות?

דוד רותם: אין בעיה.

יצחק הרצוג: כן, זו דעתי.

יצחק הרצוג: אצביע אתך.

דוד רותם: תצביע אתי?

יצחק הרצוג: כן.

יצחק הרצוג: אני מצביע שזה לא יעלה, כעמדת המדינה.

נעמה מנחמי: אקריא מהתקנון, סעיף 85(ב), לגבי טענת נושא חדש: הוצע בוועדה תיקון להצעת חוק וחבר הכנסת, שר או סגן שר בענייני המשרד שבו מכהן טען שהתיקון המוצע חורג מגדר הנושא של הצעת החוק, בסעיף זה – נושא חדש, יביא יושב ראש הוועדה את העניין להכרעת ועדת הכנסת.

נעמה מנחמי: הושמעה טענת נושא חדש של נציג הממשלה שהשתתף בדיון, לא תידון הטענה בוועדת הכנסת אלא אם כן נטענה בכתב בידי השר או סגן השר כאמור עד המועד שבו נקבע דיון בוועדת הכנסת.

נעמה מנחמי: כלומר, עד לדיון בוועדת הכנסת נצטרך אישור בכתב של השר.

יצחק הרצוג: אפשר לעקוף את כל זה אם אנחנו מחליטים שלא מעלים עכשיו.

דוד רותם: מכיוון שאנחנו מחליטים לא לדון בתיקון הזה אז אין טענת נושא חדש והעניין נגמר.

דוד רותם: מי בעד הצעתו של חבר הכנסת הרצוג שהנושא לא יתוקן?

דוד רותם: בעד ההצעה – פה אחד

דוד רותם: ההצעה נתקבלה.

דוד רותם: אושר פה אחד.

דוד רותם: תודה רבה.

נעמה מנחמי: הסעיף הבא הוא סעיף 170, שדנו והתחבטנו בו אתמול.

נעמה מנחמי: אתמול בערב נשלחו שני נוסחים, שניהם מופיעים בפניכם.

נעמה מנחמי: אני מציעה שמשרד המשפטים יסביר מה העניין.

אסא קלינג: מוצע לחזור ללשון המקורית של סעיף 170, שבמקור הוצע לתקן אותו לאור הפרסום של 16א רבתי.

אסא קלינג: סברו שיש מקום להוסיף על הדרך את הפרסום להתנגדויות גם לפי סעיף 16א.

אסא קלינג: לאחר קריאה של כל התוספות לאורך הדרך היו הערות רבות ושונות, ואנחנו סבורים שנכון להשאיר את סעיף 170 במהותו, כפי שהיה לצורך תיקונים פורמליים בלבד, כאשר התיקונים לאחר מתן הפטנט בהחלט פתוחים להתנגדות הציבור, כפי שהיה עד היום.

אסא קלינג: כמו כן, להוסיף את סעיף קטן (ה) פשוט כדי להבהיר שתיקונים לאורך מהלך חיי הבקשה בטרם קיבול הפטנט ממילא פתוחים לעיון הציבור מכוח 16א.

אסא קלינג: פשוט להבהיר שהם פתוחים לעיון הציבור אך אינם כפופים להתנגדות.

אסא קלינג: מן הסתם הרים יעלו בשלב ההתנגדות לקיבול הפטנט, במידה שיוגש.

אסא קלינג: אחרת נוצר מנגנון סבוך שאינו משרת ר.

דוד רותם: בקיצור, אנחנו הולכים לנוסח השני.

נעמה מנחמי: נכון, אלא שאני חושבת שגם אתו יש מספר בעיות.

רון תומר: אפשר, אדוני?

רון תומר: תודה.

רון תומר: הערה אחת לגבי התיקונים.

רון תומר: כשמתפרסמת בקשה ואני - כציבור, כמתנגד או כחברה גנרית – קורא אותה, אני לא יכול לפתוח את התיק כל יום, כל חודש או אפילו שלוש-ארבע פעמים בשנה כדי לגלות שבעל הפטנט ביקש לתקן ולשנות משהו שיכול לשנות את החשיפה שלי אליו.

רון תומר: מה שחסר לי בהצעה הזו זה שכאשר ישנה בקשה לתיקון - שתפורסם בצורה מסוימת כדי שהציבור יוכל לראות.

רון תומר: יש אלפי בקשות פטנט ואנחנו, כחברות גנריות, תחת ה-watch list שלנו יהיו עשרות, אם לא מאות, פטנטים שנצטרך לראות את מצבם.

רון תומר: להטיל עלינו לבדוק באופן שוטף את התיק בכל פעם זה קשה.

דוד רותם: אתה צודק.

דוד רותם: בוא נאמר ככה: מכם לא צריך לבקש לבדוק שום ר.

דוד רותם: למה שאתם תבדקו משהו?

רון תומר: רק כדי לדעת אם תוקן, כדי לדעת אם זה משפיע עלי ולקחת את ההחלטות השיווקיות שלי בהתאם.

דוד רותם: מכיוון שאתה צריך לקבל החלטות שיווקיות, אז תתאמץ ותבדוק.

רון תומר: הבעיה היא שתיקון בקשת הפטנט יהיה בהתכתבות בין מבקש הפטנט לרשם.

דוד רותם: אבל גם זה יהיה בתוך האתר.

נעמה מנחמי: לא ברור למה לא לפרסם את זה.

רון תומר: אבל ב-watch list שלי כבר היום יש עשרות, אם לא מאות, פטנטים.

רון תומר: תיקי בחינה זה אלפי עמודים.

רון תומר: לנסות לחפש את המכתב הבודד שמבקש את תיקון בקשת הפטנט כל פעם – למה לא לפרסם בשורה?

דוד רותם: "הרשם יפרסם באינטרנט הודעה על בקשת תיקון לפי סעיף זה".

דוד רותם: בבקשה, גברת חכמי.

מיכל חכמי: אדוני, עם כל הכבוד, בדיעבד, אחרי כל הדיונים שלנו, אני לא מבינה את הצורך בתיקון הסעיף.

מיכל חכמי: אני חושבת שיש פה אי-הבנה יסודית בהבנת הבעיות של הסעיף הזה, עם כל הכבוד לכל חבריי ועמיתיי.

מיכל חכמי: הסעיף הזה באמת מר על תיקונים פורמליים.

מיכל חכמי: הוא מר בפירוש בסעיף א: כאשר לא נקבעה דרך אחרת בחוק לעשיית התיקון.

מיכל חכמי: אנחנו לא מרים על תיקון בקשת פטנט שנקבע בסעיף 22 או תיקון פטנט שנקבע בסעיף 65.

מיכל חכמי: אנחנו מרים על תיקונים שהם, רובם ככולם, פורמליים לחלוטין.

מיכל חכמי: כלומר, אם המזכירה מילאה טופס בקשה ובשם הממציא היא כתבה "יוסף מזרחי" וצריך להיות "משה מזרחי" – זה בערך סוג התיקונים שעליהם אנחנו מרים.

מיכל חכמי: אז ברור שגם ר זה, שזה עניין של בעלות, יכול לגרור, אבל לא מדובר על תיקונים לבקשה.

מיכל חכמי: מדובר על תיקונים פורמליים לחלוטין.

מיכל חכמי: כל מה שקורה פה - סבתי המנוחה היתה אומרת: טלאי על טלאי.

מיכל חכמי: אני לא מבינה בשביל מה אנחנו צריכים את התיקון הזה.

יצחק הרצוג: אני מסכים.

יצחק הרצוג: זה יוצר מפלצת חקיקתית.

אסא קלינג: הכוונה היתה למנוע את הטלאי על טלאי.

אסא קלינג: אני מסכים לגמרי עם הגברת חכמי.

יצחק הרצוג: אז יש פה איזו הצעה שלכם לחילופין.

אסא קלינג: ההצעה השניה היא הצעה שלנו.

נעמה מנחמי: ההצעה השניה לסעיף 170 היא לתקן את סעיף (ג) כך שיהיה כתוב: "מיום פרסום הודעה בר בקשת התיקון לפי סעיף קטן (ב)".

נעמה מנחמי: למה אנחנו זקוקים ל"מיום פרסום הודעה"?

שמרית גולן: כי הודעת תיקון תינתן כשמדובר בבקשות שכבר קובלו, ובקשות שטרם קובלו – לא תינתן הודעת תיקון.

שמרית גולן: לכן ברור כאן שההתנגדות ניתנת רק אחרי שבקשה כבר קובלה.

רון תומר: אני שוב חוזר לסוגיה של ההודעה, כי בהצעה של רשם הפטנטים - - -

דוד רותם: אתה לא חוזר לשום ר, כי לא קיבלת רשות דיבור.

יצחק הרצוג: אני רוצה להבין.

יצחק הרצוג: אמרת "מיום פרסום".

יצחק הרצוג: לך חשוב שלושה חודשים מיום הפרסום?

שמרית גולן: מיום פרסום הודעה בר בקשת תיקון.

יצחק הרצוג: אז למה זה בהכרח קשור לקיבול?

שמרית גולן: כי הודעה בר בקשת תיקון לפי סעיף קטן (ב) מתייחסת להודעה על הבקשה לאחר הפרסום של קיבול בקשת הפטנט, לפי סעיף 26.

יצחק הרצוג: ואתם גם מציעים את סעיף קטן (ה)?

שמרית גולן: כן.

שמרית גולן: יש לנו שלוש תקופות: אחת היא אחרי מתן הפטנט; השניה היא אחרי קיבול ועד מתן הפטנט – זה המצב הקיים היום.

שמרית גולן: בשני המקרים תינתן הודעה על תיקון, כי בשני המקרים כבר ניתן להגיש התנגדות.

שמרית גולן: אחרי קיבול כבר ניתן להגיש התנגדות, גם אם זה תיקון פורמלי.

שמרית גולן: סעיף (ה) נועד להבהיר שאנחנו מודעים לכך שבקשות לתיקון בקשות פטנט תלויות ועומדות מפורסמות, אבל הן מפורסמות במסגרת התיק הפתוח ולא תינתן עליהן הודעה נפרדת.

מיכל חכמי: אני חושבת שאם עומדים על זה שצריך להוסיף את סעיף (ה), אז צריך להיות ברור שמדובר בתיקונים אשר, כמו בסעיף (א), לא נקבעה דרך אחרת בחוק לעשיית התיקון.

קריאה: זה כבר שינוי של החוק כולו.

מיכל חכמי: גם זה שינוי של החוק כולו.

יצחק הרצוג: אולי יסבירו לנו.

רון תומר: אני רוצה להסביר מה מפריע, כמי שחי את היומיום.

רון תומר: פורסמה בקשת פטנט, אני יכול להיכנס לאינטרנט להוריד אותה.

רון תומר: נניח שחצי שנה אחרי זה בעל הפטנט ביקש לתקן אותה - - -

דוד גילת: זה לא רלוונטי.

רון תומר: תן לי להסביר.

רון תומר: עדיין הבקשה שנמצאת באינטרנט לפי סעיף 16א תהיה הבקשה בנוסחה המקורי.

רון תומר: בתוך תיק הבחינה, של אלפי עמודים, ישנה בקשה לתקן אותה.

רון תומר: אם אני הציבור ואני נכנס שנתיים אחר כך, אני מקבל את הנוסח הלא מעודכן ואין לי שום פרסום לדעת שזה תוקן.

רון תומר: אם אקרא את תיק הפטנט של 1,000 עמודים, אולי אמצא מכתב עם בקשת תיקון בפנים אבל אני, הציבור, לא מסוגל לעמוד בזה.

מיכל חכמי: אבל הוא לא ביקש לפי סעיף 170.

זבולון אורלב: אז לפי איזה סעיף הוא יכול לבקש את זה?

מיכל חכמי: לפי סעיף 22.

יצחק הרצוג: יש פה מלחמה על נוסח סעיף שאולי הוא מין בשאינו מינו.

יצחק הרצוג: אולי נשמע את עורך הדין בנד ואחר כך את עורכי הדין האחרים.

יצחק הרצוג: לא הבנו מה אתם רוצים מאתנו.

טל בנד: אני מבין שאומרת גברת חכמי שסעיף 170 משמש אותה ואחרים בדרך כלל לתיקונים טכניים.

טל בנד: אבל אנחנו קוראים את סעיף 170, הוא פלטפורמה רחבה לכל תיקון.

יצחק הרצוג: אבל אתם חיים אתו שנים.

טל בנד: נכון.

טל בנד: אגב, יש החלטות רשם שעשו שימוש ב-170 לתיקונים מהותיים.

טל בנד: נכון, גברת חכמי?

טל בנד: יש.

טל בנד: זאת פלטפורמה - - -

יצחק הרצוג: אז נשמע את הרשם ונראה מה הוא אומר.

מיכל חכמי: לא כאשר נקבעה דרך אחרת בחוק לעשות את זה.

טל בנד: חבר הכנסת הרצוג, זאת פלטפורמה לכל התיקונים, גם תיקונים שהרשם יכול ליזום במסמכים שהוא הוציא, גם תיקונים של אחרת ולכן צריך להיות זהירים אם עושים בו שימוש.

טל בנד: זאת הערה אחת.

טל בנד: הערה שניה לגבי סעיף קטן (ה).

טל בנד: משרד המשפטים רוצה להבהיר, אני חושש שזה יפעל כבומרנג כי כל מסמך שבתיק הפטנט פתוח לציבור מרגע שיש 16א.

טל בנד: החשש שלי הוא כשאתם כותבים שבקשות פטנט יהיו פתוחות לעיון אז אולי משהו אחר לא פתוח לעיון.

טל בנד: הסיכום היה שסעיף 16א פותח את הכול לעיון הציבור.

נעמה מנחמי: נראה לי שכל התיקון הזה אולי הוא מיותר ועושה יותר בלגן מאשר מועיל.

דוד רותם: אני רוצה לשמוע את הרשם.

דוד רותם: תגיד לי שאתה לא צריך את הסעיף הזה ולא אתקן אותו ושלום על ישראל.

יצחק הרצוג: אם יש פה מהות, תגיד לנו.

אסא קלינג: אני לא סבור שהיה צריך לתקן אותו.

יצחק הרצוג: תודה רבה.

דוד רותם: אוקיי, הלאה.

זבולון אורלב: רגע, יש לי הערה.

זבולון אורלב: אני לא מסוגל להבין מה הבעיה לתת לציבור אינפורמציה שהתבקש תיקון לבקשת פטנט כזו וכזו.

זבולון אורלב: אני מצטער, לא מסוגל להבין את זה.

דוד רותם: אומר לי היושב ראש שזה כתוב בסעיף 170(ב).

מיכל חכמי: לא הסעיף הזה.

רון תומר: מה שכתוב בסעיף 170(ב) זה רק אחרי סעיף 26 ולא אחרי סעיף 16.

רון תומר: זה מה שמנסים למחוק.

יצחק הרצוג: תסביר לנו.

יצחק הרצוג: נכון שאנחנו נורא לא מבינים מה אנחנו קוראים, אבל בכל זאת, כתוב: בקשת תיקון.

רון תומר: אבל אחרי 26.

יצחק הרצוג: מה זה 26?

רון תומר: 26 זה אחרי שהוא קובל.

רון תומר: זה אחרי החמש שנים לא אחרי 18 חודש.

רון תומר: בתקופה הזו, בין הפרסום לקיבול, יהיו תיקונים והם לא יפורסמו.

מיכל חכמי: אני חושבת שמה ששוכחים כל הזמן זה את הסייג: כאשר לא נקבעה דרך אחרת בחוק לעשיית התיקון.

מיכל חכמי: כלומר, אנחנו מרים על בקשות לפי סעיף 170.

מיכל חכמי: שום בוחן, וגם לא כבוד הרשם, לא יקבל בקשה לתיקון תביעות לפי סעיף 170.

דוד רותם: הרשם, תגיד לי ר אחד: אתה צריך את התיקון הזה?

אסא קלינג: ציינתי כבר שאיני סבור שיש מקום לתיקון.

דוד רותם: לא צריך לתקן.

דוד רותם: אז בעצם מה שהם טוענים פה:

דוד רותם: איך נדע או לא נדע - מה שהם לא ידעו עד היום הם לא ידעו.

אסא קלינג: אני חושב שצריך להבהיר.

אסא קלינג: מכוח 16א התיקים הולכים להיות פתוחים לעיון הציבור, כל התיק, וזה לא אלפי עמודים.

אסא קלינג: כאשר יוגש מסמך שכותרתו: בקשה לתיקון ר מה, בין אם זה פורמלי ובין אם זה מהותי - זה יופיע ככותרת בתיק באופן אלקטרוני.

יצחק הרצוג: אבל הוא אומר שאיך שהוא קורא את הסעיף זה מוגבל רק לאחר חמש השנים.

יצחק הרצוג: האם אתה קורא את זה כך?

אסא קלינג: זה לגבי ההתנגדות.

יצחק הרצוג: ר אליו.

יצחק הרצוג: בסוף זה ריב מקצועי.

יצחק הרצוג: בחיים לא הגשתי בקשה ואני לא יודע על מה אתם מרים, אני מנסה לראות שלא תהיה תקלה מתחת ידי המחוקק.

יצחק הרצוג: הוא אומר לך שיש תקלה.

יצחק הרצוג: אם אתה לא מסכים תגיד לו, אז נדע.

אסא קלינג: לטעמי אין כאן תקלה.

אסא קלינג: אחרי תיקון החוק הזה כל המידע פתוח באופן מסודר, שזה לא אלפי עמודים אלא יחפש את המילה "תיקון" בתיק ויגיע לכותרת שכוללת את המילה "תיקון" ואז ידע אם היה תיקון.

אסא קלינג: ירצה – יסתכל, לא ירצה – לא יסתכל.

נעמה מנחמי: האם אתה חושב שצריך להוסיף בסיפא של סעיף (ב): לא יפרסם הודעה לבקשה אלא לאחר פרסום לפי סעיף 16א או לפי סעיף 26?

אסא קלינג: לא.

אסא קלינג: זה היה התיקון המקורי שהוצע.

אסא קלינג: מה שאנחנו אומרים כאן שהצורך בפרסום כאן הוא לשם מתן זכות התנגדות לציבור לאחר שיש קיבול או שניתן הפטנט.

אסא קלינג: כאשר אנחנו בשלב שלפני הקיבול, דהיינו בשלב הבחינה, עד היום לא היה פתוח לעיון הציבור והיום, מכוח 16א רבתי ממילא פתוח לעיון הציבור.

אסא קלינג: אין צורך בהודעה פרטנית לגבי כל מכתב ומכתב שנכנס לתיק.

אסא קלינג: כאן אין צורך בהודעה מאחר שזכות ההתנגדות תהיה בסוף הדרך, בשלב הקיבול, שאז יתייחס גם לעניינים שירצה, במידה שתוקנו לאורך הדרך שלא כדין, לטעמו.

דוד רותם: לא יהיה תיקון בסעיף 170.

דוד רותם: תודה.

נעמה מנחמי: סעיף 179, קראנו אותו אתמול וכבר לא היו מחלוקות לגבי הנוסח.

נעמה מנחמי: עלתה רק שאלה מהותית האם ניתן להגביל את התמלוגים במקרה שבו יתבקשו אורכות על-ידי המבקש.

נעמה מנחמי: למשרד התמ"ת, ועכשיו גם למשרד המשפטים, יש עמדה מגובשת בנושא.

בתאור סיטון: נכון.

בתאור סיטון: בדומה לעיכוב הפיצויים בשל אורכות, גם עיכוב בשל יידוע נוגד את נוסח ההסכם עם ארצות-הברית.

דוד רותם: מה זה?

בתאור סיטון: עיכוב הפיצויים, אם אין יידוע המפר, הוא נוגד את נוסח ההסכמים - - -

הווארד פולינר: היא עונה על actual notice.

נעמה מנחמי: כן, לא הגדרתי את זה נכון.

נעמה מנחמי: זה לא רק אורכות אלא גם עלתה השאלה אם נדרשת הודעה ממשית.

דוד רותם: בדקתם, אוקיי.

נעמה מנחמי: אז אנחנו משאירים את 179 כמו שהוא.

קריאה: דהיינו, ממשלת ארצות-הברית דורשת מאתנו יותר מאשר אצלם.

דוד רותם: כן.

טל בנד: לא, ממשלת ארצות-הברית לא דורשת.

טל בנד: אנשים פה מקבלים על עצמם את האיום האמריקני.

טל בנד: אולי נושיב פה את נציג השגרירות.

דוד רותם: כן, רבותי.

דוד רותם: כל מה שאתם אמרתם, הכול נכון.

דוד רותם: זה בסדר גמור.

דוד רותם: הלאה.

נעמה מנחמי: רק להבהיר.

נעמה מנחמי: הטענה שלהם אומרת שאצל האמריקנים יש דרישה ל-actual notice.

נעמה מנחמי: נכון שההסדר הוא שונה לחלוטין.

נעמה מנחמי: אולי הווארד יתייחס, אתמול היתה לו עמדה אחרת.

דוד רותם: אתמול היתה לו עמדה הפוכה, הוא בדק את זה.

דוד רותם: ברגע שאומרים לי: אדוני, זה נוגד את ההסכם עם האמריקנים – אני לא אנגוד את ההסכם עם האמריקנים.

דוד רותם: לא הייתי חותם עליו מלכתחילה, אבל אחרי שחתמו עליו מקבלים את המלקות.

נעמה מנחמי: סעיף 188א רבתי – איחוד עילה.

דוד רותם: שאלה לי אליכם רבותי: אני לא רוצה לאשר את הסעיף הזה ולא אאשר אותו.

דוד רותם: האם הסעיף הזה בוער בעצמותיכם?

דוד רותם: אז תגישו בקשה לתיקון החוק בנפרד וזה הכול.

דוד רותם: לא אאשר את הסעיף הזה, הלכת עשיר היא גדולה מדי, לא הספקתי לקרוא אותה כל הלילה, יש את המאמרים של גרוסקופף – הרבה יותר מדי עבודה.

דוד רותם: אני לא רוצה לאשר את זה בדרך אגב, זה לא סעיף לאישור בדרך אגב.

שמרית גולן: זה לא משהו שנוסף עכשיו.

דוד רותם: אני יודע שזה לא נוסף עכשיו, אבל אני נתקלתי בו אתמול ואני צריך ללמוד יותר מדי בשביל להחליט לגביו.

דוד רותם: אז אני מציע שאת הסעיף הזה תגישו בהצעת חוק נפרדת, לתקן את חוק עשיית עושר.

יצחק הרצוג: יש לזה המון מניעים.

יצחק הרצוג: החוק שהבאתם נבע ממשא ומתן מדיני כשיש פער מובנה בין שיטת המשפט הישראלית לזרה.

יצחק הרצוג: פה הכנסתם לנו משהו חדש, שהוא אגבי לכל הנושא של החוק.

יצחק הרצוג: לבטל פסק דין של בית המשפט העליון - אני לא יודע איך להתמודד עם החומר הזה - - -

דוד רותם: הוא – יש לו בעיה עם זה; לי אין בעיה לבטל פסקי דין של בית המשפט העליון.

יצחק הרצוג: אני יודע, אבל יכול להיות שיש פה צדדים שהם צדדים לתיק.

יצחק הרצוג: אני אפילו לא יודע.

יצחק הרצוג: זה נראה לנו לגמרי לא במקום לדחוף לנו את זה ככה, בצורה הזאת.

שמרית גולן: א', זה היה בתזכיר החוק שפורסם עוד לפני ההסכם עם ארצות-הברית.

דוד רותם: נכון, הכול טוב ויפה.

דוד רותם: השאלה היא רק - - -

שמרית גולן: ב', זה לא מבטל את פסק דין עשיר, כי פסק דין אמר שההסדר השלילי בחוק הפטנטים הוא לא מספיק מפורש כדי לא להחיל עליו את עשיית עושר ולא במשפט.

שמרית גולן: ברגע שהמחוקק כותב במפורש שזה לא יחול, אז זה פותר את הלקונה כביכול.

דוד רותם: יש את גרוסקופף ויש בלי סוף סיפורים, השאלה היא האם נוגע לכם לנשמה.

דוד רותם: האם החוק יהיה פגום?

דוד רותם: אני יכול לעשות עוד ר, אני יכול להחליט על פיצול.

דוד רותם: אם אני מפצל את זה, אז אעשה אחר כך יום עיון.

שמרית גולן: אם אישור החוק תלוי בזה אז נסכים לפיצול.

שמרית גולן: נשמח אם זה יידון יחד עם הצעת החוק הבאה שתגיע לוועדה.

דוד רותם: איזו הצעת חוק הבאה?

נעמה מנחמי: אחת מהצעות החוק הבאות שמגיעות לוועדה היא התכוונה.

שמרית גולן: תהיה עוד הצעה בחודשים הקרובים.

שמרית גולן: טוב, בלית ברירה.

רון תומר: אני רוצה להסביר למה לדעתי זה כן קשור לכל העניין.

דוד רותם: היום לא אדון בזה, החלטתי על פיצול.

רון תומר: רק שיידע אדוני שזה קשור לאיזונים.

דוד רותם: אין בעיה.

דוד רותם: כשנגיע לדיון הזה זה ייבדק.

נעמה מנחמי: נשארו לנו שני סעיפים: סעיף התחילה וסעיף 19א – בחינה על אתר.

נעמה מנחמי: אני מציעה שנתחיל עם סעיף התחילה בגלל שאני מקווה שהמחלוקות שם יהיו יותר קלות ואז נוכל להתמקד בבחינה על אתר.

נעמה מנחמי: סעיף 19 – תחולה והוראות מעבר.

נעמה מנחמי: קראנו אותו פעם אחת, התחלנו לר עליו.

נעמה מנחמי: הקושי העיקרי הוא חשש מהצפה של הרבה מאוד בקשות שיפורסמו עכשיו לפי פרסום 18 חודש, מה שהתחיל את המרוץ.

נעמה מנחמי: משרד המשפטים, מה עמדתכם כרגע?

שמרית גולן: במקור קבענו שהחוק ייכנס לתוקף לגבי בקשות תלויות ועומדות שלושה חודשים לאחר יום התחילה.

שמרית גולן: בעקבות הטענות שהציבור לא יוכל לעמוד בהוראה כזו, בגלל ההצפה של הבקשות, הסכמנו לנוסח שמופיע כיום בנוסח של הוועדה, שזה לפרוש את הבקשות באופן שבכל חודש יפורסמו כ-7,500 בקשות.

שמרית גולן: לפי הכמות הנוכחית זה אומר שתוך כשישה חודשים יפורסמו כל הבקשות התלויות ועומדות.

שמרית גולן: זה נוסח של פשרה, בגלל הטענה של חוסר היכולת של הציבור לעמוד בהוראה.

דוד רותם: זה מה שכתוב אצלנו כהצעת טל בנד.

נעמה מנחמי: לא, זה אחר כך.

נעמה מנחמי: מדובר כעת על ההצעה הראשונה, שמרת על 7,500 בקשות בכל חודש.

נעמה מנחמי: טל בנד היה רוצה לפרוש את זה ל-18 חודשים במקום חצי שנה.

טל בנד: נכון, מה שייצר כמות של 2,500 בקשות לחודש בערך.

טל בנד: זו כמות ממוצעת של שנה.

טל בנד: אנחנו לא יכולים לעמוד בכמות של חמש שנים בחודש, אדוני.

טל בנד: אפשר להטיל על הציבור פיצויים רטרואקטיביים סתם, אבל צריך לתת לו אפשרות להתגונן גם.

שמרית גולן: אנחנו פשוט חוששים שזה חורג יותר מדי מרוח ההסכם עם ארצות-הברית, שבו נאמר שהחוק יחול על בקשות תלויות ועומדות.

שמרית גולן: אנחנו לא רוצים להשהות את התקופה הזו - - -

דוד רותם: הייתם צריכים לבוא עם החוק הזה לפני ההסכם עם ארצות-הברית כדי שנגיד לכם מה לא לחתום.

שמרית גולן: אם זה היה עוזר.

מאיר פרוש: ההסכם נחתם לפני שנתיים.

מאיר פרוש: אמרנו בדיון הקודם שאנחנו חושבים שאפשר לפרוש וזה בסדר, אבל 18 חודש נראה לנו זמן לחלוטין לא סביר.

מאיר פרוש: לצורך הרצון להגיע לפתרונות פרקטיים ולסגור את זה אנחנו חושבים שכדאי להגיע לפרק זמן סביר, אבל לא 18 חודש.

מאיר פרוש: חצי שנה גם היא מעבר להסכם, שלפיו אמור הכול להתפרסם ביום כניסתו של התיקון לתוקפו.

אברהם מיכאלי: אנחנו עובדים אצל האמריקנים?

אברהם מיכאלי: לא הבנתי.

דוד רותם: כן.

אברהם מיכאלי: לא.

נעמה מנחמי: יש הערות, חוץ מההערה הנוגעת לכמות הבקשות בכל חודש?

נעמה מנחמי: הערה ניסוחית או כל הערה אחרת?

טל בנד: ראשית, קיבלנו את ההצעה.

טל בנד: הוועדה שלחה לר אתנו, אף אחד לא דיבר אתנו.

טל בנד: פניתי למי שמייצג את מר פוגטש, לפי המלצת הוועדה, כדי לנסות להגיע להסכמה ריאלית כאן.

טל בנד: התשובה היתה שאם נחזור בנו מבחינה על אתר אז יסכימו.

טל בנד: לגופם של רים, בנוסף למגבלה של הבקשות, ביקשנו שבהוראת המעבר, לכל הפחות שם, יסבו את תשומת ליבו של הציבור וייתנו התראה ספציפית על בקשה שהתפרסמה.

טל בנד: אני לא חושב שמשרד המשפטים התנגד להיבט הזה, אבל הוא נמצא פה והוא יכול לומר בעצמו.

דוד רותם: הבנתי ממשרד התמ"ת שדרישה כזאת מנוגדת להסכם עם האמריקנים, ואני לא אגרום להפרת הסכם.

טל בנד: אם כך, אדוני, חבל לתת הוראת מעבר בכלל – שיתפרסמו כל הבקשות בבת אחת.

טל בנד: הרי כל דחייה, גם שישה חודשים זה הפרה של ההסכם לפי גישת התמ"ת.

טל בנד: האמריקנים ודאי יקבלו בשמחה את העובדה שהועבר החוק, שהוא מתחיל יישום.

טל בנד: זה בלתי אפשרי להתמודד עם צונאמי של 45,000 בקשות פטנטים, ואף אחד לא טרח לשאול את האמריקנים אם יש להם בעיה עם העניין הזה.

טל בנד: הנציגים הכי קרובים שלהם, שנמצאים כאן, אומרים שהם מוכנים לשישה חודשים.

טל בנד: זה לא מספיק.

דוד רותם: מבחינתי אין לאמריקנים נציגים כאן, פרט לנציגים של הממשלה.

דוד רותם: מי שחושב שהוא מייצג את האמריקנים ימשיך להישאר במחשבה הזו.

מיכל חכמי: יש לי שאלה לכבוד הרשם.

מיכל חכמי: הבקשות שתתפרסמנה, החיפוש לפי סיווג יהיה רך?

מיכל חכמי: יהיה אפשר לבודד את אלה שנמצאות בסוג מסוים?

מיכל חכמי: כלומר, שכל תחום יוכל לחפש כמות הרבה יותר קטנה של בקשות?

מיכל חכמי: זה בשביל לנסות לייעל את העומס הזה, שאין ספק שהוא עומס מאוד גדול.

אסא קלינג: באפיון הראשוני הנוכחי של מנועי החיפוש - - -

אברהם מיכאלי: איזו פשרה אפשר לעשות, באמצע, שהאמריקנים לא יכעסו?

דוד רותם: תשאל את התמ"ת ואת משרד המשפטים.

אברהם מיכאלי: הם אמרו את דעתם.

אברהם מיכאלי: שמעת.

אברהם מיכאלי: הם אמרו שישה חודשים.

דוד רותם: ואם מיכאלי רוצה קצת יותר משישה חודשים?

אברהם מיכאלי: כדי שנהפוך את זה לסביר, עם כל ההתחשבות במגבלות שישנן.

בתאור סיטון: מה שהוחלט בוועדת השרים והוסכם על-ידי הממשלה היה שלושה חודשים, ולכן 7,500 מסמל את ההתפשרות מבחינתנו.

שמרית גולן: זה אומר שזה שישה חודשים אחרי שלושה חודשים.

שמרית גולן: סך הכול תשעה חודשים ליישום.

טל בנד: השאלה היא כמה זמן זה נותן, לא כמה זמן ליישום.

נעמה מנחמי: אקרא את הנוסח, כדי להיות סגורים עליו.

נעמה מנחמי: "הוראות חוק זה [החוק המתקן] למעט סעיף 2" – שעניינו תיאור תמצית והוא כבר לא רלוונטי ואפשר למחוק את החלק הזה - - -

שמרית גולן: דיברנו על הוראת תחילה נדחית לגבי סעיף 16א(א) ולגבי האופן המקוון של פרסום המסמכים, אז צריך להוסיף את זה להוראת התחילה.

קריאה: סליחה, מה אמרת שיימחק?

נעמה מנחמי: מהמילה "למעט" ועד המילה "יחולו", לא כולל את המילה "יחולו", מאחר שאלה שני סעיפים שכבר לא רלוונטיים.

נעמה מנחמי: סעיף 2 עוסק בתיאור תמצית, שלא הכנסנו, וסעיף 14 עוסק באיחוד העילה, שלא הכנסנו.

נעמה מנחמי: לכן נקרא את זה כך: "הוראות חוק זה יחולו יחולו גם על בקשות פטנט שהוגשו וטרם קובלו לפני יום תחילתו של חוק זה (להלן – יום התחילה), ואולם לעניין בקשות כאמור שחלף לגביהן המועד הקובע" – כלומר המועד לפרסום 16א – "לפני יום התחילה [ולעניין בקשות בין-לאומיות שחלף לגביהן מועד הפרסום לפי סעיף 16א(ב) כנוסחו בסעיף 4 לחוק זה - יפרסם הרשם באינטרנט את ההודעה כאמור בסעיף 166א לחוק העיקרי כנוסחו בסעיף 4 לחוק זה, לא יאוחר מתשעה חודשים לאחר יום התחילה, אך לא יפורסמו בחודש אחד יותר מ-7,500 בקשות; לעניין זה, "המועד הקובע" – כהגדרתו בסעיף 16א(ג) לחוק העיקרי כנוסחו בסעיף 4 לחוק זה.

נעמה מנחמי: " נוסיף, כפי שביקשה שמרית, גם הוראת תחילה לגבי סעיף 16א רבתי לעניין האופן המקוון של הבקשה.

אברהם מיכאלי: אני רוצה תקופה יותר סבירה.

דוד רותם: אוקיי.

דוד רותם: רבותי, עשר דקות הפסקה.

דוד רותם: אני מחדש את הדיון.

נעמה מנחמי: נגמור את הוראת המעבר.

נעמה מנחמי: מה הנוסח המוצע על-ידכם?

שמרית גולן: בכפוף לשיקולי נוסח: ואולם לעניין בקשות כאמור שחלף לגביהן המועד הקובע וכו', יחל הרשם לפרסם באינטרנט את ההודעה שלושה חודשים לאחר יום התחילה, בקצב של 7,500 בקשות מדי חודש.

שמרית גולן: אפשר לנסח את זה בצורה יותר טובה, פשוט חבל לבזבז על זה את הזמן.

יצחק הרצוג: בדיון הקודם הייתם צריכים להציג לנו תוכנית על הפרישה.

נעמה מנחמי: הוועדה תסמיך אותי לקבוע את הנוסח לגבי הנושא, כשזה יהיה 7,500 בקשות לחודש, החל משלושה חודשים, נכון?

שמרית גולן: כן, מיום התחילה.

שמרית גולן: לגבי סעיף 16א(א) לקבוע שהפתיחה לעיון הציבור באופן מקוון תהיה החל מ-1 ביוני.

שמרית גולן: עד אז המסמכים יהיו פתוחים לעיון הציבור באופן שיורה הרשם.

אברהם מיכאלי: במה התקופה הזאת משתנה?

נעמה מנחמי: היא לא באמת השתנתה, רק הבהרנו את זה שוב.

אברהם מיכאלי: אז אני מנסה לפשר משהו, שיהיה הגיוני.

אברהם מיכאלי: אמרתי שאם לא 18 חודש שיהיה 12 חודשים, וזה לא מפר שום הסכם עם האמריקנים.

אברהם מיכאלי: אם הממשלה כבר הגדילה את זה משלושה לתשעה אז אין שום בעיה להגדיל את זה בעוד שלושה חודשים.

נעמה מנחמי: זה לא עוד שלושה חודשים, זה עוד חצי שנה כי זה שישה חודשים אחרי שלושה.

אברהם מיכאלי: שלושה ועוד שישה הממשלה כבר אישרה.

מיכל חכמי: עוד שלושה חודשים זו הקלה גדולה.

אברהם מיכאלי: נכון.

אברהם מיכאלי: מה אני מבקש?

אברהם מיכאלי: זו לא הפרה עם האמריקנים, זה עניין של ועדת שרים.

בתאור סיטון: ההסכם עם ארצות-הברית דיבר על פרסום מיידי.

אברהם מיכאלי: אם אישרתם תשעה תאשרו 12.

אברהם מיכאלי: 18 זה הרבה בשבילכם, את זה הבנתי.

בתאור סיטון: הסכמנו עם משרד המשפטים על 7,500 בקשות בחודש.

אברהם מיכאלי: זו לא תורה מסיני, זה חברים ששוקלים פעמיים.

אברהם מיכאלי: אדוני היושב ראש, אני מבקש ללכת על פשרה כזאת כי זה הגיוני.

דוד רותם: אתה רוצה שאעלה את ההצעה שלך?

דוד רותם: אעלה את ההצעה שלך ונראה מה בוז'י יגיד.

יצחק הרצוג: צריך לראות מה מעשי מבחינה ארגונית.

יצחק הרצוג: הוא רוצה לפרוש יותר כי הוא חושב שהם לא יעמדו בעומס.

נעמה מנחמי: אין בעיה מבחינה ארגונית, הקושי הוא לא ארגוני.

יהודה לבנה: סליחה, על יסוד מה את אומרת את זה?

דוד רותם: הוא חושש שעורכי הדין והמתנגדים לא יספיקו לעבוד.

נעמה מנחמי: זה לא ארגוני של הרשם.

יהודה לבנה: לא, זה ארגוני של הציבור שצריך לשלם.

יהודה לבנה: מה זאת אומרת אין קושי ארגוני?

אברהם מיכאלי: עורכי הדין לא מעניינים אותי.

אברהם מיכאלי: אתה ואני מייצגים את הציבור, אם יש בזה משהו סביר – תגיד אתה שזה סביר, זה הכול.

אברהם מיכאלי: הנה, הבוקר דנו בעורכי דין מחוץ לארץ, אז אולי נייבא עוד כמה עורכי דין מחוץ לארץ.

מיכל חכמי: יש פה הבדל מאוד משמעותי בין הציבור לבין ציבור עורכי הפטנטים.

מיכל חכמי: לגבי ציבור עורכי הפטנטים, קיבלנו פה התחייבות מטעם הרשות שלגבי כל בקשה תישלח הודעה פרטנית, שזה מאוד יקל.

מיכל חכמי: אין סימטריה בהקלה כזו לציבור.

מיכל חכמי: ברור שזה עומס גדול מאוד.

יצחק הרצוג: אם ככה, צריך לפרוש.

יצחק הרצוג: השאלה היא כמה המערכת יכולה לספוג.

אסא קלינג: אדוני, אני יכול לעלות לאוויר עם כל ה-40,000.

אסא קלינג: מבחינתי, באותה מידה אני יכול להעלות אחד ביום.

אסא קלינג: ברגע שאהיה מוכן, החל מ-1 ביוני, אני יכול להעלות את הכול או בקצב שהוועדה תחליט עבורי.

אסא קלינג: זו נקודה טכנית לחלוטין.

דוד רותם: מה שמטריד אותי זה ההסכם עם ארצות-הברית.

אברהם מיכאלי: גם אותי זה מטריד.

אברהם מיכאלי: השאלה היא אם זה קריטי, כמו שתואר פה.

יצחק הרצוג: שזה לא ייראה מריחה.

אברהם מיכאלי: אני לא אוהב שמפחידים אותנו.

אברהם מיכאלי: אם יש בזה אמת – אני לא רוצה להפר שום הסכם.

בתאור סיטון: אם אתם רוצים שנבדוק את הנושא אנחנו יכולים לבדוק.

יצחק הרצוג: כן.

יצחק הרצוג: אנחנו רוצים לגמור החוק היום.

בתאור סיטון: 7,500 בקשות – אמנם זה לא ברוח ההסכם באופן מלא, אבל כנראה אפשר יהיה לחיות עם זה.

בתאור סיטון: מעבר לזה - - -

דוד רותם: אי-אפשר לחיות מעבר לזה?

דוד רותם: היא אומרת שאי-אפשר.

דוד רותם: גם אני חושב שתשעה חודשים זה מספיק.

רון תומר: אדוני, שאלה טכנית.

רון תומר: אמר כבוד הרשם שמיוני הוא יוכל להעלות את הפטנטים, השאלה היא אם גם תיקי הבחינה יעלו לאינטרנט.

אסא קלינג: מה שהתכוונתי זה כל התיקים.

אסא קלינג: אני אעמוד בחובה לפי סעיף 16א.

רון תומר: ומקובל על אדוני שבמידה שלא תוכל מכל סיבה, טכנית או אחרת, זה יידחה עד שתוכל להעמיד לרשות הציבור?

רון תומר: זאת אומרת, זה יהיה תנאי - - -

דוד רותם: לא, זה לא יהיה תנאי.

דוד רותם: אני לא עושה תנאים בחוק.

יצחק הרצוג: אם הוא יפשל אז תלך למבקר המדינה.

רון תומר: זה לא יעזור לי ביומיום.

טל בנד: אדוני היושב ראש אמר תשעה חודשים, אבל לנו הסבירו שבעצם מתכוונים לשישה ולא לתשעה.

דוד רותם: זה שלושה ושישה.

טל בנד: בשלושה אנחנו לא רואים כלום.

נעמה מנחמי: כמה בקשות יש, 40,000?

נעמה מנחמי: לחלק את זה לשישה זה 6,600.

נעמה מנחמי: יכול להיות שאפשר לקבוע ככמה בקשות בחודש.

נעמה מנחמי: אז אם נעשה 6,600 בקשות בחודש - - -

דוד רותם: נעמה, זה הנוסח של הסעיף ועם זה כולם יחיו.

זבולון אורלב: כל ה-6,000 האלה, יהיה איזשהו פרסום שיגיד מה הכותרת, שם המבקש וכן הלאה?

זבולון אורלב: כמו שיש היום.

נעמה מנחמי: טוב, אישרנו לא יותר מ-7,500.

זבולון אורלב: אבל זו בעיה טכנית עצומה בשבילנו.

דוד רותם: אז תתגברו עליה.

זבולון אורלב: איך?

זבולון אורלב: אני לא יכול לקרוא כל כך הרבה, אני צריך אינדקס.

דוד רותם: זה מה שיהיה.

אסא קלינג: הבהרתי בדיונים הקודמים שיהיו כל האמצעים הטכנולוגיים לחפש בכל התיקים שיעלו לאוויר.

יצחק הרצוג: אסא, אתה היית בתחום.

יצחק הרצוג: האם אתה חושב שסביר, מבחינת הפרופורציה פר חודש כמות התיקים למשרד עורכי דין?

יצחק הרצוג: ברמה המקצועית, כבני-אדם שעוסקים בתחום, כולנו מהמקצוע הזה.

יצחק הרצוג: זה אפשרי או לא?

יצחק הרצוג: מרים רק האם זה אמיתי, שהם יוכלו לעמוד בעומס הזה.

אסא קלינג: אני בהחלט חושב שזה המון עבודה.

אסא קלינג: יחד עם זאת צריך לזכור על מה אנחנו מרים.

אסא קלינג: אנחנו מרים על בקשות שמעט מהן הן לפני נקיטת פעולה, שצריך לפעול להתנגדות.

אסא קלינג: הנקודה המרכזית היא הסיכון, שהלקוח נמצא לאור ההוראות של הפיצויים.

אסא קלינג: מתן הודעה ללקוח איפה הוא נמצא, וזו בהחלט עבודה.

יהודה לבנה: התעשייה המקומית חשופה לנזקים.

נעמה מנחמי: השאלה היא אם הם יכולים להתגבר על זה או ששולחים אותם למשימה בלתי אפשרית.

יצחק הרצוג: אדם מקצועי מיומן יספיק לגייס כוח אדם מיומן?

יצחק הרצוג: זה כולה הוראות מעבר.

אסא קלינג: אני בהחלט רואה את ההיגיון בקושי שהציפו כאן, זה בהחלט קושי אמיתי.

אסא קלינג: כפי שעורך הדין בנד ציין, 2,500 זו כמות הבקשות בשנה וכאן אנחנו מפילים בחודש פי כמה.

אסא קלינג: המספרים מרים בעד עצמם, זה בהחלט קושי גדול מאוד שמטילים על ציבור המייצגים.

יהודה לבנה: קושי וחשיפה לנזק.

דוד רותם: אבל אנחנו מסתבכים עם התמ"ת.

אברהם מיכאלי: אבל הם אומרים שלא.

דוד רותם: מי אומר שלא?

דוד רותם: הרשם לא אומר שלא.

אברהם מיכאלי: אנחנו מקבלים מהם את הנתונים, אבל כשאני מבקש מהם לחדד, האם זה נכון שזה מפר הסכמים עם ארצות-הברית, לפעמים - - -

דוד רותם: את מי אתה שואל?

דוד רותם: אל תשאל את הרשם, הרשם לא אחראי על ההסכם.

אברהם מיכאלי: לא הרשם, גם הפקידים לא יכולים להגיד לי שאני מפר.

יצחק הרצוג: זה לא הפקידים, היא מכירה את ההסכם יותר טוב ממך.

יצחק הרצוג: היא רק צריכה להגיד לנו האם זה מנוגד להסכם או לא.

טל בנד: עד היום הם לא טרחו לבדוק עם האמריקנים את השאלה הזאת.

דוד רותם: לא ביקשתי שיבדקו עם האמריקנים.

יצחק הרצוג: הם גם לא יכולים לבדוק עם האמריקנים, זו צריכה להיות החלטה ישראלית.

יצחק הרצוג: נציגת התמ"ת, מה את חושבת שצריך לעשות?

יצחק הרצוג: יש פה בעיה אובייקטיבית – בני-אדם לא יקבלו בלילה אחד יותר תיקים ממה שהיה להם כל החיים.

יצחק הרצוג: מצד שני, את לא רוצה להיות בהפרה.

יצחק הרצוג: תגידי לנו מה את חושבת.

אברהם מיכאלי: אני לא רוצה להפר שום ר עם האמריקנים.

בתאור סיטון: עוד שלושה חודשים נשמע לי פשרה הגיונית, אבל לא מעבר לכך.

דוד רותם: מה זה עוד שלושה חודשים?

נעמה מנחמי: זאת אומרת, נעשה את זה בין שלושה ל-12 חודשים, זו תקופת הפרסום.

נעמה מנחמי: מיום התחילה ובמשך תשעה חודשים מיום התחילה.

דוד רותם: זאת אומרת, שלושה ועוד תשעה.

נעמה מנחמי: אנחנו מחלקים 40,000 לתשעה, בערך.

אסא קלינג: אבל מבחינת הלשון, שיצוין: לא יותר מהסכום שאליו תגיעו.

אסא קלינג: פשוט, אם חודש אחד אפרסם רק 5,000, שזו לא תהיה הפרה.

נעמה מנחמי: בסדר.

נעמה מנחמי: לא נדרוש ממך להמציא בקשות רק בשביל לפרסם אותן.

נעמה מנחמי: נשאר לנו סעיף 19א – בחינה על אתר.

נעמה מנחמי: כרגע מוצע לקרוא להקדמת בחינה.

נעמה מנחמי: התחלנו לקרוא את זה אתמול ולא סיימנו לקרוא.

נעמה מנחמי: בינתיים קיבלנו הערות, אז אני מציעה שנתחיל לקרוא את זה.

נעמה מנחמי: "הקדמת בחינה 19א.

נעמה מנחמי: מבקש שיש לו נימוקים סבירים לכך רשאי להגיש לרשם בקשה מנומקת, בצירוף תצהיר לתמיכה בעובדות, לבחינת הבקשה על-אתר; יראו כנימוק סביר, בין היתר, כל אחד מאלה: (1) גילו המתקדם או מצבו הרפואי של המבקש; (2) הודעה של הרשם בר אפשרות להקדים את הבחינה בשל בחינת בקשה מקבילה בתנאים ובמדינות שעליהם הודיע הרשם; (3) אדם אחר התחיל לנצל את האמצאה הנתבעת בתביעה של בקשת הפטנט, ללא רשות מבקש הפטנט, או שקיים חשש מבוסס שהוא יעשה כן.

נעמה מנחמי: " אני תוהה: האם לא נכון יותר לכתוב "סביר" במקום "מבוסס"?

אסא קלינג: לא, כי הצורך הוא בתצהיר, שיהיה לזה בסיס בעובדות.

נעמה מנחמי: למה אתם מתכוונים כשאתם אומרים "מבוסס"?

אסא קלינג: שיהיו לפחות ראיות לכאורה באמצעות תצהיר.

אסא קלינג: המבקש שטוען את הר יבסס את זה, לפחות על פניו.

נעמה מנחמי: בתצהיר.

נעמה מנחמי: זה מבחינתך מבוסס.

נעמה מנחמי: אוקיי.

נעמה מנחמי: כאן הסתיים הנוסח המוצע על-ידי משרד המשפטים לגבי מבקש.

נעמה מנחמי: נראה אחר כך שלגבי צד ג' ההצעה היא מאוד-מאוד רחבה וכוללת סעיפי סל.

נעמה מנחמי: לכן אני שואלת האם אין מקום להכניס לפחות חלקם של סעיפי הסל גם כאן.

נעמה מנחמי: אני מבינה שכאן יש את "בין היתר" ואולי זה היה השיקול שלכם, אבל יש מין חוסר איזון, במיוחד לאור העובדה שבהרבה מאוד מדינות אנחנו יכולים למצוא בחינה על אתר על-ידי המבקש אבל לא על-ידי צד שלישי, וכאן צד שלישי קיבל הרבה מאוד חופש מבחינת היכולת שלו לבקש, בעוד שהמבקש, שהוא בכלל הבסיס לסעיף הזה, נוסח בצורה מאוד מצמצמת.

דוד רותם: מה המצב בעולם?

דוד רותם: ספר לנו.

גלעד נווה: בעקבות בקשה של נעמה עשינו איזושהי בדיקה פנימית לגבי מה שקורה ברחבי העולם.

גלעד נווה: בארצות-הברית, כמו שנכתב במסמכים שהוגשו לוועדה, הבקשה אמורה להיות של מבקש הפטנט ולא של צד שלישי.

גלעד נווה: מעבר לזה, באופן עקרוני הכלל הבסיסי לפי ה-manual של ה-USPTO הוא שלא מקודמות בקשות לבדיקה אלא תחת סייגים מסוימים.

גלעד נווה: אחד הסייגים המרכזיים זה הנושא של בקשה של השירות הציבורי או הממשלה, שזה גם משהו שקיים פה.

שמרית גולן: כצד ג'?

גלעד נווה: לא, אנחנו מרים אך ורק על מבקש.

גלעד נווה: בעצם כן - באופן עקרוני, המדינה יכולה להתערב בתהליכים של פטנט.

גלעד נווה: יש מסלול.

גלעד נווה: מעבר לזה, יש את הנושא של ייצור עתידי, שם הבקשה מתייחסת למצב שבו למבקש הבקשה יש גם את ההון וגם את המתקנים לייצר.

גלעד נווה: בלי הפטנט הוא בכלל לא יוכל לייצר או עם הפטנט הוא יוכל להגביר את הייצור שלו.

גלעד נווה: במקביל, הוא מתחייב שהייצור ייעשה בארצות-הברית.

גלעד נווה: יש לי גם את האופציות במקרה שיש הפרה.

גלעד נווה: כאשר קיים מוצר מפר ונעשתה השוואה מפורשת עם אותו מוצר, ונבדק שחלק מהתביעות של אותו מבקש של בקשת הפטנט באמת חופפות את המוצר המפר, גם שם יש אפשרות לבקש הקדמה.

גלעד נווה: בריאות של המבקש, גיל של המבקש – גם שם יש את האופציות האלה.

גלעד נווה: בקשות שהנושא שלהן הוא איכות הסביבה, אנרגיה, דנ"א בכל מה שקשור בהוספה של אורגניזמים לאורגניזמים אחרים, מוליכות-על, חקר של איידס וסרטן, מלחמה בטרור, רים שקשורים לביוטכנולוגיה כשהם מוגשים בידי עסקים קטנים ובמצב שמדובר בתהליכים חדשים שכל התביעות לגביהם מוגשות על-ידי אותו בן-אדם.

גלעד נווה: זה לגבי ארצות-הברית.

גלעד נווה: מעבר לכך, יש לנו גם באוסטרליה.

גלעד נווה: באוסטרליה גם החוק וגם התקנות שנקבעו מכוחו מאפשרים לשלושה גורמים להתערב בתוך ההליך הזה: למגיש הבקשה, לרשם הפטנטים ולכל אדם.

גלעד נווה: במקרה של מגיש הבקשה, הוא צריך להגיש את זה בתוך תקופה מוגדרת של חמש שנים מהמועד של הגשת בקשת הפטנט.

גלעד נווה: לא הצלחנו למצוא שיש קריטריונים ספציפיים.

גלעד נווה: לפי מה שאנחנו רואים האינטרס הציבורי הוא זה שמנחה האם הבקשה תוקדם או לא.

גלעד נווה: במקרה שמדובר על הרשם, הרשם יכול לזרז כאשר יש אינטרס ציבורי או כאשר הוא רואה שזה חיוני לצורך הכוונה של המבקש עצמו או לצורך בדיקה של בקשות אחרות.

גלעד נווה: יש גם אפשרות של כל אדם, כלומר צד שלישי, שזה יתקבל אך ורק אם הרשם רואה שיש אינטרס ציבורי ואין נסיבות מיוחדות לכך שזה יהיה רצוי.

גלעד נווה: בבריטניה יש שלושה מסלולים שמאפשרים לזרז את הבקשות האלה: חיפוש מזורז, בחינה מזורזת או שילוב של חיפוש ובחינה, שזה מסלול של combined search and examination.

גלעד נווה: במקרה של combined search and examination ההגבלה היא עד תשעה חודשים של המערך הזה, אין צורך בנימוק מיוחד בשביל להיכנס לתוך המסלול הזה.

גלעד נווה: לגבי שני המסלולים האחרים – חיפוש מזורז ובחינה מזורזת - יש נימוקים לפי המשרד של רשם הפטנטים הבריטי: כאשר מדובר בטכנולוגיה ירוקה, כאשר מדובר בצורך לפעול כנגד מפר פוטנציאלי או כאשר מדובר במשקיע לפיתוח או נסיבות מוצדקות אחרות – שזה סוג של סעיף סל.

גלעד נווה: ביפן יש משהו מאוד דומה לבריטניה.

גלעד נווה: יש שם שני מסלולים מיוחדים: אחד, לגבי בקשות מואצות לחיפוש והשני, בקשות לבחינה מהירה במיוחד.

גלעד נווה: בחיפוש מואצות אנחנו מרים על אחד מבין הקטגוריות הבאות:

גלעד נווה: המצאה שקשורה למוצר קיים; בקשה בין-לאומית; כאשר המגיש הוא מוסד אקדמי או כאשר המגיש הוא ישות קטנה או בינונית.

קריאה: זה הכול מטעם המגיש, כן?

גלעד נווה: כן, מטעם המגיש.

גלעד נווה: לא מצאנו שיש שם לגבי צד שלישי.

גלעד נווה: יכול להיות שיש, פשוט החקיקה היפנית היא קצת יותר מסובכת.

גלעד נווה: בבקשות שהן במסלול מיוחד ומואץ ביפן זה עובד בצורה קצת שונה.

גלעד נווה: אלה בקשות שבדרך כלל הטיפול בהן הוא הרבה יותר מהיר.

גלעד נווה: הדוגמה שניתנה באתר של רשם הפטנטים היפני דיברה על פחות מחודש עד סיום ההליכים האלה.

גלעד נווה: שם התנאים הם שמדובר באזרח יפני, ההמצאה עתידה להיכנס לשימוש בשנתיים הקרובות או מצויה בשימוש, הוגשה גם במשרד שאינו יפני והבקשה הזהה לא נבדקה, פלוס זה שההגשה עצמה נעשתה באמצעים אלקטרוניים.

גלעד נווה: במקביל, גם בעקבות ההערות של האיגוד והפארמה, ניסינו לבדוק במהירות לגבי גרמניה וקנדה.

גלעד נווה: בגרמניה האופציות הן גם של מבקש וגם של צד שלישי, כשהדרישה מצד שלישי היא שהוא לא ישתתף בעקבות הבקשה שלו בהליך שייערך לגבי נושא הפטנט.

גלעד נווה: גם זה מוגבל לתקופה של שבע שנים מהגשת הבקשה לפטנט.

גלעד נווה: לגבי קנדה – שם יש כל אדם או המגיש.

גלעד נווה: לגבי כל אדם זה אם אי-זירוז של הבקשה יפגע בזכויות של אותו אדם.

גלעד נווה: לגבי המגיש – הדרישה היא שההמצאה תהיה קשורה לטכנולוגיה שיכולה לפתור או להקטין בעיות סביבתיות או שימור של משאבים והסביבה.

דוד רותם: תודה.

אסא קלינג: אם אפשר לחדד לגבי אוסטרליה, התייחסת לאפשרות של צד ג'.

אסא קלינג: ההתערבות של צד ג' באוסטרליה היא אך ורק לאור השיטה שם, מאחר שיש מה שנקרא the third examination, דהיינו שלא בוחנים בחינה מהותית לבקשה צד ג' יכול רק לבקש שתיערך בכלל בחינה של הבקשה בתוך אותן חמש שנים.

אסא קלינג: הוא לא יכול לבקש זירוז של אותה בחינה.

אסא קלינג: כלומר, הוא יכול להניע את התהליך כשהמבקש, מטעמיו הוא, בוחר שלא לעשות זאת.

נעמה מנחמי: אולי קצת הקדמנו את המאוחר כשהתחלנו לקרוא.

נעמה מנחמי: בפעם הקודמת שדנו בנושא של בחינה של אתר עלה חשש של האחראית על הבוחנים שהרחבת הנושא של בחינה על אתר תפגע באיכות הבחינה.

נעמה מנחמי: אתם עדיין סבורים שזה יהיה המצב?

שמרית גולן: ביקשתם מאתנו בדיונים הקודמים לבוא עם עמדה ממשלתית מגובשת.

שמרית גולן: זה דרך משא ומתן, והנוסח שהנחנו בסופו של ר הוא התוצאה של המשא ומתן, הוא פשרה.

שמרית גולן: מאותה סיבה, העמדה של רשות הפטנטים, שככלל הקדמת הבחינה משבשת את הסדר של בחינת הבקשות לפי הסדר, באה לידי ביטוי בכך שלא הרחבנו את העילות שלגביהן מבקש הפטנט יכול לבקש הקדמה של הבקשה.

שמרית גולן: אבל הוספנו את האפשרות הדי רחבה של צד ג' מכיוון שעמדות חלק ממשרדי הממשלה היו שצריך לאפשר זאת וגם עמדת יושב-ראש הוועדה, למיטב הבנתנו.

אסא קלינג: אני רק אוסיף ואציין שכמובן שנעשה את כל המאמצים שאיכות הבחינה לעולם לא תיפגע.

אסא קלינג: כמובן שבבקשות מהסוג הזה יצטרך להינתן מענה תקציבי מתאים.

ערן ברקת: שמענו מהרשם שהמילה "מבוסס" הכוונה לתצהיר.

ערן ברקת: אם כך, המילה "מבוסס" בסעיף (3) מיותרת כי ממילא לפי סעיף (א) יש להביא תצהיר.

ערן ברקת: אם הכוונה היא שיהיה צורך לאשר בתצהיר את העובדות, שיש חשש שאדם אחר מנצל או עלול לעשות כן, אז ההוראה באמת ראויה והיא מופיעה בסעיף (א).

ערן ברקת: להוסיף מעבר לחובה לבסס את הטענות בתצהיר את הדרישה של "מבוסס" יש קושי, ואסביר מדוע.

ערן ברקת: כאשר מבקש פטנט חושד שאדם אחר משתמש בהמצאה שלו, הוא לא בהכרח יכול לדעת.

ערן ברקת: הרי אדם שמפר זכויות של צד שלישי לא מפרסם את זה ברבים.

ערן ברקת: אם נקבע דרישה שצריך לחכות עד שהמוצר המפר יהיה בשוק, שאז כבר באמת יודעים, אנחנו עלולים לגרום נזק בלתי הפיך למבקש הפטנט.

ערן ברקת: לכן מה שנעשה במחשכים – תהליכי ייצור במפעלים של מתחרים – אתה לא יכול לדעת.

ערן ברקת: מספיק שיש חשד, זה צריך להיות נתמך בתצהיר, וזה גם ההסדר היום.

ערן ברקת: מה גם ששמענו בדיונים קודמים שבהסדר היום יש מספר קטן מאוד של בקשות בשנה – אומרים לי 50.

ערן ברקת: יש כמה עשרות של בקשות בשנה, אז אני חושב שאין צורך להחמיר מעבר למצב הקיים היום בנושא היום.

דוד רותם: אני רוצה שיהיה חשש מבוסס.

דוד רותם: איך יוכיחו את זה לרשם?

דוד רותם: זו בעיה אחרת.

דוד רותם: הרשם יצטרך לקבל החלטות.

דוד רותם: תוגש לו בקשה והוא יצטרך לקבל החלטה אם זה חשש מבוסס או לא.

ערן ברקת: אתה לא יכול לדעת.

ערן ברקת: שמעת כך או אחרת ממקור כזה או אחר, אתה אומר את זה לרשם, אבל אתה לא יודע.

ערן ברקת: זה שינוי של המצב הקיים לטעמי, כי המצב הקיים היום אומר "נימוקים סבירים", והפרקטיקה מפרשת "נימוקים סבירים" כאשר יש לך מידע על זה שמישהו עלול לנצל את ההמצאה.

ערן ברקת: אם אנחנו אומרים "חשש מבוסס" כשאי-אפשר להוכיח את זה, אנחנו עלולים לשנות את הדין הקיים.

ערן ברקת: לכן אני חושב שדי בזה שיש נימוק סביר, כשיש חשש שצד שלישי עלול להשתמש בהמצאה, וזה ייתמך בתצהיר.

ערן ברקת: כמובן שזה נתון לשיקול דעתו של הרשם, לא בכל מקרה שמישהו אומר לרשם שיש לו חשד ייעתר לבקשה.

טל בנד: לגבי החשש המבוסס, אדוני.

דוד רותם: אני לא רוצה לשמוע.

דוד רותם: כן, בבקשה.

מיכל חכמי: שמענו ממשרד המשפטים שצמצמו את העילות שבשלן המבקש יכול לבקש.

מיכל חכמי: עם זאת, אני תוהה אין מקבילה בסעיף (א) לסעיף (ג)(2), שאומר בשל חלוף הזמן מאז הוגשה הבקשה לרשות או מיום כניסתה באופן בלתי סביר, לרבות ארוך באופן משמעותי ביחס למועד שחלף עד לתחילת בחינתן של בקשות אחרות מאותו סוג.

מיכל חכמי: כלומר, יש עיכוב בבחינת הבקשה.

מיכל חכמי: המבקש הגיש בקשת פטנט, אני מקווה ורוצה להאמין שהוא רוצה לקבל פטנט, ודחייה כזאת - - -

דוד רותם: מכיוון שכתוב "נימוק סביר, בין היתר, כל אחד מאלה" - זו לא רשימה סגורה.

דוד רותם: זה נכנס בהרבה יותר מ"בין היתר".

נעמה מנחמי: אפשר להגדיר שגם העילות שמנויות בסעיף (ג)(2) עד (5).

שמרית גולן: אבל אנחנו לא רוצים להרחיב את זה עד כדי כך.

נעמה מנחמי: למה מבקש פטנט שהבקשה שלו ממתינה כבר חמש ושבע שנים לא יכול לבקש בחינה על אתר?

שמרית גולן: (4) כן, אבל אמרת את כל (ג).

יצחק הרצוג: זמן סביר, לא?

נעמה מנחמי: הם מתנגדים להוסיף את (4), (5) ו-(6), שאני ביקשתי להוסיף.

יצחק הרצוג: (4) הוא הטבעי וההגיוני, זה הנוהל של הרשם היום.

יצחק הרצוג: על מה הרשם נותן היום בדיקה על אתר?

יצחק הרצוג: היום אתה נותן בדיקות על אתר, גם בגלל העומס.

דוד רותם: למה לא להוסיף את (5) ו-(6)?

דוד רותם: זה טובת הציבור ונסיבות מיוחדות המצדיקות, כאשר אתם מחליטים אם זה נסיבות מיוחדות או לא.

יצחק הרצוג: אני חושב שזה נכון.

יצחק הרצוג: אני בעד שהרשם יוציא הוראת ביצוע מכוח הסעיף הזה ויידעו מה זה.

יצחק הרצוג: אין ברירה.

אברהם מיכאלי: מה זה "טובת הציבור"?

יצחק הרצוג: יכול להיות מצב של איזה גילוי דרמטי מרעיש, שהוא חיוני למדינת ישראל.

טל בנד: אבל בשביל זה עשו את זה ב-(ג).

טל בנד: לבקשת משרד הבריאות עשו להם ב-(ג) את אותו העניין.

טל בנד: (א) עוסק במבקש הפטנט.

דוד רותם: (5) ו-(6) יופיעו גם אצל המבקש.

דוד רותם: דהיינו, טובת הציבור וקיימות נסיבות מיוחדות, כי בסופו של ר כל הסמכות היא בידי הרשם.

טל בנד: הוא רוצה את הפטנט כי הוא מופקד על טובת הציבור.

דוד רותם: נכון.

דוד רותם: אני הגשתי בקשה לפטנט ואני בא לרשם ואומר לו: טובת הציבור היא שתזרז את זה.

דוד רותם: אני פסול כי אני לא משרד הבריאות?

אסא קלינג: כפי שחבר הכנסת הרצוג ציין, בסופו של ר זה יהיה בסמכות הרשם.

אסא קלינג: יחד עם זאת, השאלה היא אם לא יהיה כאן מבול.

אסא קלינג: בסופו של ר, המצאה, על-פי טבעה, היא לטובת הציבור.

אסא קלינג: זה עקרון היסוד שעומד בשיטת הפטנטים.

דוד רותם: אני לא יודע שכל המצאה היא לטובת הציבור.

דוד רותם: יכולה להיות המצאה לטובתי.

נעמה מנחמי: מה שאפשר זה לצמצם את (5) ו-(6), המופיע ב-(ג) כ-(3) ו-(4): טובת הציבור אם קיימות נסיבות מיוחדות המצדיקות זאת.

נעמה מנחמי: כלומר לאחד אותם יחד.

שמרית גולן: אם מוסיפים כל כך הרבה סעיפי סל אז צריך למחוק את "בין היתר", כי זה כבר מיותר.

יצחק הרצוג: נכון, בזה היא צודקת.

שמרית גולן: אם אנחנו מוסיפים אז אין סיבה לא להוסיף גם את (4), זה רלוונטי גם למבקש.

שמרית גולן: ואחרי התייעצות נוספת, אפשר להשאיר גם את המילים "בין היתר".

נעמה מנחמי: אוקיי, אז אנחנו משאירים את (4), מאחדים את (5) ו-(6) לנסיבה אחת שמצריכה את שניהם ומשאירים את "בין היתר".

נעמה מנחמי: "(ב) (1) הגיש מבקש בקשה לארכה או להשהיה בבחינת בקשת הפטנט שאותה ביקש לבחון על אתר – תוחזר בקשת הפטנט לבחינה בתור הרגיל".

נעמה מנחמי: ואני חשבתי שכדאי להוסיף: "אלא אם מצא הרשם כי בקשת הארכה נדרשת מסיבות שלמבקש או לבא כוחו אין שליטה עליהן או יכולת למנוע אותן.

נעמה מנחמי: " כלומר, אם ביקשתי בקשה על אתר, היתה איזושהי ארכה שנדרשתי אליה - - -

דוד רותם: דיברנו על זה בפעם האחרונה.

דוד רותם: למשל, האמא של העורך דין ביפן חולה.

שמרית גולן: הנוסח ששינית נועד לפתור איזושהי בעיה.

שמרית גולן: אנחנו הצענו סעיף אחד שאומר: הגיש מבקש בקשה לארכה או להשהיה בבחינת בקשת הפטנט שאותה ביקש לבחון על אתר – תוחזר בקשת הפטנט לבחינה בתור הרגיל".

שמרית גולן: והוספנו פסקה (2): על אף האמור בפסקה (1) ובסעיף 164 לחוק, בבחינת בקשת פטנט שהוגשה לגביה בקשה לפי סעיף קטן (ג), לא תינתן למבקש אפשרות להשהיית הבחינה, ולא יינתנו ארכות אלא אם כן שוכנע הרשם שהארכה נדרשת מסיבות שלמבקש או לבא כוחו לא הייתה שליטה עליהן ושלא ניתן היה למנען.

שמרית גולן: " מה נועדה לפתור ההכפפה של (2) ל-(1)?

שמרית גולן: זה נועד למנוע איזשהו תרגיל שבו, תיאורטית, צד ג' יגיש בקשה לבחינה על אתר ואז - - -

נעמה מנחמי: זה לא במקום שלו.

נעמה מנחמי: העברתי אותו מקום כי זה פשוט לא במקום הנכון.

שמרית גולן: צד ג' יגיש בקשה לבחינה על אתר.

שמרית גולן: המבקש לא היה מעוניין בבחינה על אתר, אבל כדי שהבקשה שלו תחזור לתור הרגיל, כלומר לא תיבחן על אתר, הוא יגיש בעצמו בקשה לבחינה על אתר ויבקש ארכה ואז הוא יקבל את המטרה של החזרת הבקשה שלו לתור הרגיל.

שמרית גולן: הניסוח שלנו נועד למנוע את זה.

שמרית גולן: את שינית את הנוסח וכך לא נוספה ההתמודדות עם המצב הזה.

נעמה מנחמי: בואו נטפל במבקש כשאנחנו מתעסקים בסעיף של המבקש ונטפל בצד ג' כשאנחנו מרים על הסעיף של צד ג'.

נעמה מנחמי: סעיף (ב) עושה מעין מיש-מש בין שניהם.

נעמה מנחמי: בואו נטפל בכל אחד בסעיף שלו.

שמרית גולן: אבל זה רלוונטי, כי ההוראה שאומרת שזה יחזור לתור הרגיל לא תחול אם היוזמה לבחינה על אתר היתה של צד ג', כי ככה הצד הראשון, הצד של המבקש, יוכל למנוע בחינה על אתר על-ידי זה שהוא עצמו בקשה לארכה, ואז הבקשה שלו תחזור לתור הרגיל, שזה מה שהוא רצה ממילא, כי הבקשה לבחינה על אתר הוגשה על-ידי צד ג'.

שמרית גולן: זה הטעם של הניסוח הזה שלנו.

נעמה מנחמי: אבל אי-אפשר להבין את זה.

נעמה מנחמי: אנחנו כן מצפים שאנשים שקוראים את החוק יבינו את החוק.

שמרית גולן: אני לא מתנגדת להצעה שלך, שעדיין יינתנו ארכות מטעמים קיצוניים, אבל כדאי להוסיף את הפסקה שהוספנו, שאומרת שכשהבחינה היא ליוזמת צד ג' אז צד א' לא יוכל להחזיר את הבקשה שלו לתור הרגיל.

שמרית גולן: כלומר, הוא לא יוכל להשתמש - - -

נעמה מנחמי: זה די ברור.

שמרית גולן: זה לא ברור מה גובר על מה כי שניהם יכולים להגיש בקשה.

נעמה מנחמי: אוקיי, אפתור את הנושא הזה אבל לא בניסוח כאן.

אסא קלינג: אני חושב שהחוק כפי שהוא כרגע עונה על זה כי בסופו של ר אפשרות מתן ארכה לפי סעיף 164 היא בסמכות הרשם ואם הרשם יראה שיש חשש לניצול לרעה על-ידי המבקש לעשות תרגיל מהסוג הזה הוא יסרב.

טל בנד: איך הוא יידע שזה ניצול לרעה?

יצחק הרצוג: אדוני היושב ראש, נסמיך את היועצת המשפטית ללטש את הניסוח של הסעיף הזה.

מיכל חכמי: אני רואה פה בעיה מאוד גדולה.

מיכל חכמי: כאשר מבקש מבקש בחינה על אתר, כמו שמר תומר כל הזמן אומר: הוא מתכונן, הוא יודע מה הוא רוצה, הוא מוכן, הכול מוכן לו, הוא יודע מראש.

מיכל חכמי: בכל העולם מקובל שאין הארכות מועד כאשר יש בחינה מזורזת והמבקש מתכונן לזה ויודע את זה, הוא מוכן לענות לדוחי בחינה במועד.

מיכל חכמי: כאשר כופים עליו את הר הזה, לא סביר שיוכל לעבוד בלי הארכות מועד באופן קטגורי.

מיכל חכמי: כולם משתדלים להימנע מהארכות מועד, אבל זה לא ר שהמבקשת מוכנה אליו.

מיכל חכמי: כלומר, יש פה ערבוב שבנושא של איך לחיות עם זה אני לא רואה איך הוא אפשרי, כמי שמייצגת.

דוד גילת: היינו רוצים להוסיף בסוף הסעיף: "אלא אם מצא הרשם כי בקשת הארכה נדרשת מסיבות שלמבקש או לבא כוחו אין שליטה עליהן או יכולת למנוע אותן", ואז להוסיף: או שבנסיבות העניין מוצדק לתת את הארכה.

דוד גילת: לא צריך למנוע מהרשם שיקול דעת, כי לפעמים יש סיבות מוצדקות.

דוד רותם: מקובל עלי.

דוד רותם: כן, מר בנד.

טל בנד: אדוני, כל הצורך בעניין הזה בא כדי להתמודד עם סיטואציה שבה ניתנות כל הזמן עוד ועוד ארכות.

טל בנד: יש חוזה רשם שמאפשר לתת עוד ועוד אורכות.

טל בנד: לכן משרד המשפטים הציע כאן את הנסיבות המיוחדות שאין עליהן שליטה, שבהן ניתן יהיה לתת אורכה.

טל בנד: ההצעה עכשיו היא שאפשר לתת אורכה מתי שרוצים.

דוד רותם: אני סומך על הרשם.

נתן סמוך: הייתי מציע, גם כתוספת אבל כחלופה למה שמוצע, ששיקול הדעת של הרשם לא יהיה בשאלת ההצדקה, כי ההנחה היא שלכל בקשה ניתן לתת הצדקה, אבל יכול להיות שהרשם צריך להיות משוכנע זה שהבקשה מוגשת מטעמים ענייניים ולא מטעמים זרים.

דוד רותם: זו הכוונה, זה ברור.

נעמה מנחמי: אנחנו עוברים לבקשה על-ידי צד ג'.

נעמה מנחמי: "(ג) אדם שאינו המבקש, אינו קשור עם המבקש ואינו פועל מטעמו, רשאי להגיש לרשם בקשה מנומקת, בצירוף תצהיר לתמיכה בעובדות, לבחינה על-אתר של בקשה שהתפרסמה לפי סעיף 16א לחוק; יראו כנימוק סביר כל אחד מאלה: (1) בחינת בקשת הפטנט לפי סדר ההגשה עלולה לגרום למגיש הבקשה לבחינה על אתר לפי סעיף קטן זה, העוסק בתחום האמצאה, לדחות פיתוח או ייצור של מוצר או תהליך הנתבע בבקשת הפטנט;" שהוא עצמו הגיש עליה פטנט?

דוד רותם: לא, הוא עוד לא הגיש בקשה.

דוד רותם: הוא עוסק בזה.

נעמה מנחמי: אנחנו מרים על - -

דוד רותם: - - על יצרן שמייצר משהו.

דוד רותם: זה לא מוגן בפטנט ומישהו אחר הגיש בקשה לפטנט והוא רוצה שיבדקו את זה כדי שיידע אם הוא הולך להיתבע או לא.

נעמה מנחמי: בעצם, זה כל אדם.

אסא קלינג: השימוש במילים: "העוסק בתחום האמצאה" – הוא יצטרך להסביר באמצעות תצהיר שהוא אכן בתחום.

אסא קלינג: בהחלט לא הכוונה לכל מתחרה פוטנציאלי שמוצא חן בעיניו הרעיון.

אסא קלינג: הכוונה להחריג את כלל הציבור, וזה יהיה רק מי שבאמת עוסק בתחום האמצאה.

ערן ברקת: אני חושב שנכון יהיה לכתוב בסעיף הזה, כמו שעשינו בסעיף (3) קודם, לכתוב שיש חשש סביר או מבוסס, כפי שהשתמשנו שם, שהדבר הזה ידחה כי כל אחד יכול להגיד שיש לו תוכניות ובדרך הזאת להקדים את הבקשה.

ערן ברקת: לכן אני חושב שצריך לנהוג שוויון בשני הסעיפים.

ערן ברקת: זו הערה ראשונה.

ערן ברקת: הערה שניה - תראו מה קורה כאן.

ערן ברקת: בעל הפטנט הגיש בקשת פטנט והוא רוצה ודאות.

ערן ברקת: כמו הציבור, גם הוא רוצה ודאות אם יש לו פטנט או אין לו פטנט.

ערן ברקת: הוא עלול, וזה קורה בחיים, לדחות את תחילת הייצור של המוצר שלו עד שהוא יידע אם יש לו פטנט או לא.

ערן ברקת: אז באים ואומרים כך: מבקש הפטנט, זה שרוצה ודאות ורוצה לדעת אם הוא יכול להתחיל לייצר או לא, הוא לא יכול לבקש להקדים את הבחינה.

ערן ברקת: לעומת זה, צד שלישי כן יכול.

ערן ברקת: מה ההיגיון בזה?

ערן ברקת: אני חושב שהסעיף זה צריך לחול באותה מידה גם על מבקשי פטנט וגם על צדדים שלישיים.

ערן ברקת: אם יש חשש מבוסס שהר הזה ימנע פעילות כלכלית תעשייתית - ושמענו ממרכז המחקר והמידע של הכנסת שזה גם הדין בארצות-הברית – אם הולך להיות ייצור זו עילה להקדמת הבחינה.

ערן ברקת: לכן אני חושב שהסעיף הזה צריך לחול בשני המקרים.

שמרית גולן: אבל מה מונע ממגיש הבקשה לנצל את - - - ?

ערן ברקת: הוא יכול להגיש בקשה, אבל לא חייבים לאשר אותה.

קריאה: ממתי צריך פטנט בשביל לייצר?

נעמה מנחמי: הוא אומר שאת סעיף (1) הוא היה רוצה להחיל גם על מבקש ולא רק על צד ג'.

שמרית גולן: שום דבר לא מונע מבעל הבקשה להתחיל לייצר עוד לפני שהוא מקבל פטנט.

ערן ברקת: מעבר לאמצאה, הפטנט נועד לא רק להשקעה בזה שהאמצאה תהיה לו ביד, אלא גם לפתח אותה ולהשקיע.

ערן ברקת: זאת המטרה של הפטנט.

ערן ברקת: לכן, לפני שאדם משקיע הון תועפות בהכנסת המוצר לשוק הוא רוצה לדעת אם יש לו פטנט או לא.

ערן ברקת: אני לא רואה היגיון להעדיף דווקא צד שלישי על פני האינטרס של מבקש הבקשה.

נעמה מנחמי: הוועדה לא קיבלה, אבל אשלב בנוסח את הבקשה של הוועדה לחשש מבוסס.

נעמה מנחמי: אז נכתוב משהו בסגנון של: בחינת בקשת הפטנט וסדר ההגשה יוצר חשש מבוסס כי דחיית הבחינה תגרום למגיש הבקשה לבחינה על אתר לפי סעיף זה לדחות פיתוח או ייצור וכו'.

יצחק הרצוג: לא צריך לבקש שהרשם יוציא הוראות או נוהל?

נעמה מנחמי: הוא יכול להוציא.

יצחק הרצוג: זה לא כתוב בחוק?

יצחק הרצוג: נוהל הגשת בקשה על אתר.

נעמה מנחמי: יש לו כבר היום.

נעמה מנחמי: "(2) חלוף הזמן מאז הוגשה הבקשה לרשות לפי סעיף 15 לחוק או מיום כניסתה לשלב הלאומי לפי סעיף 48ד לחוק ארוך באופן בלתי סביר, לרבות ארוך באופן משמעותי ביחס למועד שחלף עד לתחילת בחינתן של בקשות אחרות מאותו סוג;" את זה קראנו כבר קודם לכן.

נעמה מנחמי: את (3) ו-(4) נאחד: "טובת הציבור, אם קיימות נסיבות מיוחדות המצדיקות זאת.

נעמה מנחמי: "

שמרית גולן: יש כאן קצת הבדל ביחס.

נעמה מנחמי: את חושבת שכן צריך להפריד?

שמרית גולן: כן.

נעמה מנחמי: למה צריך להפריד?

שמרית גולן: א', כאן מחקנו את "בין היתר".

שמרית גולן: ב', "נסיבות מיוחדות של טובת הציבור" זה הרבה יותר מצומצם.

נעמה מנחמי: אז אולי נשאיר גם שם בשני סעיפים?

נעמה מנחמי: לא הבנתי את השוני ביניהם.

יהודה לבנה: למה בהתחלה כן "בין היתר" ופה לא?

דוד רותם: השאלה האם אני לא צריך להכניס פה את רשויות הממשלה כסעיף נפרד, לתת עדיפות לרשויות הממשלה.

שמרית גולן: אם לרשויות הממשלה יש אינטרס של טובת הציבור הן יכולות להגיש לפי הסעיף הזה.

שמרית גולן: אנחנו לא מחוקקים רק בשביל עצמנו.

שמרית גולן: משרד הבריאות מסופק מהנוסח הנוכחי, כששתי העילות האלה נפרדות.

שמרית גולן: זה מספיק רחב.

נעמה מנחמי: אז נשאיר אותן שם נפרדות וכאן נפרדות וזהו.

נעמה מנחמי: זה כל כך רחב שלא ברור לי מה זה לא מכיל.

טל בנד: שמענו כרגע הערה על הצורך בשוויון בין שני הצדדים.

דוד רותם: לא, לא, אני כבר המשכתי.

דוד רותם: למה אתה חוזר אחורה?

דוד רותם: הסכמתי לקבל את טענת השוויון.

טל בנד: אדוני לקח את העילות שלנו והכניס לצד של מבקש הפטנט.

טל בנד: אבל עכשיו אני מדבר על הסעיף הנוכחי, ובסעיף הנוכחי מחקו את "בין היתר".

טל בנד: אז צד אחד יש לו רשימה פתוחה של עילות, מאיזושהי סיבה אחרי שיצרו שוויון בעילות, אצלנו הרשימה היא סגורה.

טל בנד: למה?

שמרית גולן: לגבי המבקש - כשאיחדנו את העילות של טובת הציבור ונסיבות מיוחדות זה יצר משהו יותר מצומצם ולכן יש מקום להשאיר את "בין היתר".

שמרית גולן: כאן דיברנו על עילות נפרדות.

שמרית גולן: "נסיבות מיוחדות" זה כל כך רחב שלא צריך את "בין היתר".

שמרית גולן: אפשר לעשות את זה בדיוק אותו דבר – אם מחליטים לעשות את העילות אותו דבר, אז "בין היתר" - - -

יצחק הרצוג: לדעתי זה צריך להיות תמונת מראה לכאן ולכאן.

דוד רותם: בינתיים זה נשאר כמות שהוא, בלי "בין היתר".

יצחק הרצוג: האם לא לחבר גם כאן?

דוד רותם: (3) ו-(4) לא לחבר.

יצחק הרצוג: למה לא?

יצחק הרצוג: זה מייצר שתי עילות ענקיות, זה לא סביר.

דוד רותם: אני מייצר שתי עילות כי פה זה הציבור.

דוד רותם: יש לי סל בריאות ואני צריך גם לדאוג לציבור.

נעמה מנחמי: דווקא נראה לי שתרופות גנריות נכנסות די יפה גם אם אתה מאחד את (3) ו-(4).

יצחק הרצוג: בדיוק.

יצחק הרצוג: אתה אומר "טובת הציבור" ו"נסיבות מיוחדות", הן הולכות יחד.

דוד רותם: מה הנסיבות המיוחדות?

יצחק הרצוג: שיש צורך דחוף לבריאות הציבור.

דוד רותם: אין מגיפה עכשיו.

נעמה מנחמי: הן נכנסות ב-(1).

מאיר פרוש: תרופות גנריות נכנסות לנושא של האפשרות למנוע ממני להיכנס לשוק בעילה הקודמת.

מאיר פרוש: זאת אומרת, תרופות גנריות מכוסות פה בכל צורה.

יצחק הרצוג: אני חושב שזה שתי עילות סבירות שמחוברות יחד.

דוד רותם: אוקיי, אז תחברי.

דוד רותם: מה משרד הבריאות רוצה?

נתן סמוך: לנו יש פחות התנגדות להרחבת העילות שבסעיף של מגיש הבקשה ויותר קושי עם צמצום העילות בנושא של צד שלישי.

נתן סמוך: לנו אין קושי עם זה שירחיבו את העילות של מגיש הבקשה, ובלבד שלא יהיה איזשהו ביטוי לצמצום בבקשות של צד שלישי, ואנחנו חוששים שאיחוד העילות יוביל בסופו של ר - - -

דוד רותם: הבנתי אותך.

דוד רותם: תפרידי גם שם, שזה יהיה שניים: טובת הציבור ונסיבות מיוחדות.

יצחק הרצוג: זה אומר שזה יעקר את כל הסעיף הזה.

יצחק הרצוג: אתה מייצר פה פלטפורמה מטורפת.

רון תומר: אחת הסיבות היתה לאפשר לציבור לבחון מאה בחינות.

רון תומר: אם פותחים את זה רחב גם למבקש יקרה באמת מה שהרשם מתריע בפניו, שיהיו מאות אם לא יותר בקשות על אתר בשנה של המבקשים, שירצו את הבחינה מהר, ובסוף את אותו - - -

דוד רותם: האגרה תהיה כל כך גבוהה - - -

רון תומר: האגרה הגבוהה למבקש הפטנט לא תפחיד אותו כי המונופול שווה הרבה יותר מכל אגרה.

יצחק הרצוג: זו תהיה תמונת מראה, לדעתי.

רון תומר: אבל אז יהיו מיליון בחינות על אתר ובסוף לקחנו את הפקק והעברנו אותו קדימה והציבור לא יוכל לבקש בחינה אמיתית על אתר.

נעמה מנחמי: "(ד) בקשה כאמור בסעיף קטן (א) או (ג) תוגש ללשכה בצירוף האגרה שנקבעה, ותכלול את שם מגיש הבקשה ומען למסירת מסמכים בישראל.

נעמה מנחמי: "

שמרית גולן: אני רוצה להסביר שפירקנו את זה לאגרה דו-שלבית.

שמרית גולן: זו אגרה כדי לבדוק אם הבקשה עונה בתנאים כדי להיבחן על אתר, מאוחר יותר יש אגרה תמורת הבחינה על אתר עצמה.

נעמה מנחמי: "(ה) מצא הרשם כי התקיימו התנאים האמורים בסעיף קטן (א) או (ג), תיערך הבחינה סמוך ככל האפשר למועד הגשתה של הבקשה לבחינה על אתר, בכפוף לתשלום האגרה שנקבעה עבור בחינה על-אתר לפי סעיפים (א) או (ג), לפי העניין, למעט סעיפים (א)(1) ו-(א)(2), ובלבד שאם הייתה הבקשה בקשה בין-לאומית, לא תחל הבחינה בטרם חלפו 30 חודשים מיום הגשת הבקשה או מתאריך הבקשה הקודמת, אם התבקש דין קדימה;"

זבולון אורלב: המוקדם ביניהם או לא?

מיכל חכמי: מה זה "אם היתה הבקשה בקשה בין-לאומית"?

שמרית גולן: בקשה בין-לאומית שנכנסה לשלב הלאומי.

נעמה מנחמי: לפני כן, אני רוצה להסב את תשומת ליבכם שאין כאן שיקול דעת לרשם.

נעמה מנחמי: כתוב: "מצא הרשם כי התקיימו התנאים" – כלומר, אם התקיימו התנאים הוא חייב לעשות את זה.

דוד רותם: זה שיקול הדעת שלו, אם התקיימו התנאים או לא התקיימו התנאים.

זבולון אורלב: לגבי המועדים, זה לפי המוקדם?

נעמה מנחמי: רק רציתי להבהיר שאין שיקול דעת לרשם.

נעמה מנחמי: מרגע שהוא החליט שמתקיימים התנאים הוא חייב לערוך את הבחינה.

נעמה מנחמי: שיקול הדעת שלו הוא מצומצם יחסית.

נעמה מנחמי: אני ממשיכה לקרוא.

נעמה מנחמי: "בחינת הבקשה תבוצע במהירות האפשרית".

זבולון אורלב: לגבי המועדים, זה 30 חודש או 18 חודש לפי המוקדם?

נעמה מנחמי: (א)(1) ו-(א)(2) פטורים מאגרה.

נעמה מנחמי: מה לגבי טובת הציבור וכו'?

נעמה מנחמי: תהיה אגרה, בלי אגרה?

יצחק הרצוג: חייבת להיות אגרה מיוחדת.

אסא קלינג: הרעיון היה שהסכר לסעיפים הללו תהיה האגרה.

יצחק הרצוג: חייבת להיות אגרה, איזו שאלה.

יצחק הרצוג: אני חושבת שחבר הכנסת רותם רצה את זה מהיום הראשון – חייבת להיות אגרה מיוחדת לדבר הזה, אחרת תהיה כל היום רק עם בקשות על אתר.

יצחק הרצוג: זה לא הגיוני בכלל.

אסא קלינג: או שהכול יהיה בחינות על אתר ולכן יהיה אותו תור לכולם.

זבולון אורלב: מישהו מוכן להסביר על המועדים?

שמרית גולן: אם אני מבינה נכון, השאלה שלך היא אם יש גם בקשה בין-לאומית - - -

זבולון אורלב: יש בקשת בכורה, יש בקשה ל-PCT.

זבולון אורלב: בקשת ה-PCT גם הולכת לפי בקשת בכורה.

זבולון אורלב: השאלה מתי נכנס כאן ה-18 וה-30.

שמרית גולן: זה יהיה 30 חודשים מתאריך הבכורה.

שמרית גולן: כלומר, אם זה הוגש במקור כבקשת PCT - - -

זבולון אורלב: בדיוק, זה צריך להיות 30 חודשים מבקשת הבכורה.

ערן ברקת: כתוב: או מתאריך הבקשה הקודמת, אם התבקש - - -

זבולון אורלב: מיום הגשת הבקשה לא מיום בקשת הבכורה.

דוד רותם: או מתאריך הבקשה הקודמת.

זבולון אורלב: המוקדם ביותר?

שמרית גולן: אם זה הוגש רק כ-PCT אז זה רק תאריך הגשת הבקשה.

דוד רותם: לפי המוקדם יותר.

דוד רותם: אפשר לרשום את זה.

נעמה מנחמי: העברתי את מה שהיה קודם לכן (2) ל-(ו), אז נראה איך זה משתלב.

נעמה מנחמי: "(ו) על אף האמור בסעיף 164 לחוק, בבחינת בקשת פטנט שהוגשה לגביה בקשה לפי סעיף קטן (ג), לא תינתן למבקש אפשרות להשהיית הבחינה, ולא יינתנו ארכות אלא אם כן שוכנע הרשם שהארכה נדרשת מסיבות שלמבקש או לבא כוחו לא הייתה שליטה עליהן ושלא ניתן היה למנען [או שאי מתן הארכה עלול לגרום למבקש הפטנט אי צדק].

נעמה מנחמי: "

ערן ברקת: אפשר לנסח כמו ב-(ב).

ערן ברקת: הרי ב-(ב) כבר הוספנו איזה תיקון קטן, אפשר לשים אותו פה.

ערן ברקת: זה בדיוק אותו עניין, אפילו ביתר שאת.

טל בנד: זה מנטרל את הבחינה על אתר ממגבלות זמן.

טל בנד: אם אדוני נותן להם כארט בלנש לאורכות לא עשינו כלום.

ערן ברקת: כבר אמרנו שאנחנו סומכים על הרשם.

דוד רותם: אמרתי שאני סומך על הרשם, וגם אם תחזרו על העניין הזה עוד שלוש פעמים זה לא יעזור.

נעמה מנחמי: שמרית, מה את אומרת על (ו)?

שמרית גולן: אם את לא מקבלת את ההצעה שלנו ל-(ב)(2) אז צריך להכפיף את (ב).

שמרית גולן: כלומר, לכתוב: על אף האמור בסעיף קטן (ב) ובסעיף 164 לחוק".

שמרית גולן: לגבי מוצדקות או לא מוצדקות – זה לא בנוסח שלנו.

שמרית גולן: לדעתנו זה מרחיב, אבל אם זה התקבל קודם אז זה יהיה אותו דבר.

נתן סמוך: הנוסח האחרון שקראת היה מצמצם יותר ויכול להיות שכדאי לאמץ אותו אחורה.

נתן סמוך: אז מה היה הנוסח?

נעמה מנחמי: הנוסח שהצעתי היה: או שאי-מתן הארכה עלול לגרום למבקש הפטנט אי-צדק.

נעמה מנחמי: בעוד שקודם לכן קבענו: או שבנסיבות העניין - - -

יצחק הרצוג: מה הבעיה?

יצחק הרצוג: מה הדילמה?

יצחק הרצוג: אתם לא יכולים לנהל את עולם הפטנטים.

יצחק הרצוג: הוא עולם עצמאי ולא תלוי בעולם הבריאות.

נתן סמוך: זה בוודאי נכון, שיקול הדעת הוא עדיין של הוועדה.

נתן סמוך: ההנחה היא שכל בקשה כזאת יש לה הצדקה.

נתן סמוך: מה שמעורר חשש ביחס לאי-ההצדקה זה השלב שבו היא מוגשת.

נתן סמוך: השלב שבו היא מוגשת מעורר חשש שלמרות שניתן לייחס לה הצדקה עניינית, היא בכל זאת מוגשת מטעמים בלתי עניינים, של רצון לעכב.

נתן סמוך: לכן יכול להיות שנכון, גם אם מוסיפים בסופו של ר עילה, להוסיף אותה בצורה יותר מצומצמת.

נתן סמוך: הנושא של אי-צדק נראה אולי נכון יותר – אגב, זה שכפול של הצעה של היועצת המשפטית לוועדה - מקיומם של טעמים עניינים בכלל.

טל בנד: אדוני, אין מבחן של צדק או אי-צדק לארכה.

טל בנד: מאיפה זה בא?

נעמה מנחמי: אוקיי, אז נכתוב שבנסיבות העניין מוצדק לתת את הארכה.

יצחק הרצוג: מוצדק לתת את הארכה, ושהוא ינמק את זה.

נעמה מנחמי: "(ז) קובלה בקשה שנבחנה כאמור, יצוין דבר בחינתה בפרסום לפי סעיף 26 לחוק ובפנקס, וכן יצוינו תאריך עריכת הבחינה ותאריך ומספר הבקשה מאותו סוג, על פי הסיווג הנהוג בלשכה, שנבחנה בתכוף לפני הבחינה המוקדמת לפי סעיף זה.

נעמה מנחמי: "

שמרית גולן: זה יכול כבר להיות ברָשות, אני חושבת שתיקנו את זה כבר בחוק.

שמרית גולן: זה מועתק מהתקנות.

נעמה מנחמי: בסדר.

נעמה מנחמי: "(ח) אין בהוראת סעיף זה לגרוע מסמכות הרשם או בוחן לפי סעיף 19.

נעמה מנחמי: " מה זה סעיף 19?

שמרית גולן: בקשות קודמות, כשיש בקשה קודמת דומה או זהה.

יצחק הרצוג: אני בעד להסמיך את נעמה ללטש את החוק, שהוא יהיה קוהרנטי לגמרי.

דוד רותם: בסדר.

דוד רותם: מי בעד?

דוד רותם: מי נגד?

דוד רותם: בעד – פה אחד

דוד רותם: הצעת החוק נתקבלה.

דוד רותם: תודה, נתקבל פה אחד.

יצחק הרצוג: זה עובר לקריאה שניה ושלישית?

יצחק הרצוג: בשעה טובה.

דוד רותם: תודה, רבותי, הישיבה נעולה.