הוועדה המיוחדת לפניות הציבור, כנסת 18, פרוטוקול מספר 153, 2012-03-05 12:30

דוד אזולאי: צהריים טובים לכולם, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.

דוד אזולאי: הנושא שעל סדר היום, פניות ציבור בנוגע לבקשות להשכרת רכב לנכים מוגבלי תנועה באמצעות חברות השכרת רכב.

דוד אזולאי: לשמחתי הרבה, במדינת ישראל נעשה צעד גדול בנושא נגישות נכים.

דוד אזולאי: כאמור, כעת נעסוק בשלב נוסף בצרכי הנכים.

דוד אזולאי: כולנו מכירים את הרגישות בכל הקשור להנגשת נכים בישראל.

דוד אזולאי: למשל, ישנם חוקי בנייה מחמירים מאוד לנגישות נכים ואם נבנה בניין ללא נגישות נכים הבניין לא יקבל היתר.

דוד אזולאי: נושא זה הולך ומתפתח וכל הגורמים עושים הכל כדי לאפשר גישה נוחה לנכים.

דוד אזולאי: לצערי הרב, בכל מה שקשור לכלי רכב לא כך הדבר.

דוד אזולאי: מבדיקה שערכתי וגם שמעתי מאבנר עורקבי נציג הנכים הנמצא איתנו שגם שביקש לקיים את הדיון, בהחלט נעניתי לפנייתו זו, מתברר שהיום כמעט אין חברה להשכרת רכב עם כלי רכב שיכולים לשרת את הנכים.

דוד אזולאי: למעשה כשיש לנכה מסוים תקלה ברכב הפרטי שלו והוא מבקש לשכור רכב מתאים אין לו את האפשרות לשכור והוא נאלץ להיות מושבת בבית עד שרכבו יתוקן או שימצא פתרון אחר.

דוד אזולאי: לדעתי מצב זה הוא בלתי נסבל.

דוד אזולאי: זה מצב שחייב לבוא על תיקונו.

דוד אזולאי: בשנת 1998, חוקק חוק שקובע שמי משכיר כלי רכב ובבעלותו מאה כלי רכב חייב שיהיו לו לפחות שני כלי רכב המותאמים לנהיגת אדם עם מוגבלות ושני כלי רכב נוספים שמתאימים להסעתו של אדם עם מוגבלות.

דוד אזולאי: בנוסף קיימות תקנות של וועדת העבודה, הרווחה והבריאות מה- 1 במאי 2006 שהיו אמורות לקבל אישור עד נובמבר 2006.

דוד אזולאי: לצערי הרב גם נושא זה תקוע, ולא בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

דוד אזולאי: מי משטפל בנושא הוא חבר הכנסת אילן גילאון, שפנה ופונה לכל מיני גורמים והוא לא זוכה למענה.

דוד אזולאי: אני חושב שהוועדה כאן תרים את הכפפה .

דוד אזולאי: נבקש לדעת למה חברות השכרת רכב לא יכולות להקצות שניים, שלושה, עשרה כלי רכב מהצי הגדול שלהם לטובת הנכים שבמבקשים להשתמש בשירות הזה.

דוד אזולאי: אבנר עורקבי, תן לנו בבקשה סקירה על המצב.

אבנר עורקבי: שלום כבוד הרב, חבר הכנסת יושב ראש הוועדה.

אבנר עורקבי: אני מודה לך שנעתרת לקיים את הדיון הזה.

אבנר עורקבי: זה דיון מאוד חשוב, מאחר ואני לא מקבל רק פניות מהארץ, אלא גם מחוץ לארץ.

אבנר עורקבי: אנשים מוגבלים בצורה קשה, המבקשים להגיע לביקור בארץ ולא יכולים.

אבנר עורקבי: אמר לי נכה מחו"ל, "אין לי מכונית כדי שאוכל להגיע לאן שארצה", מה שהדהים אותי.

אבנר עורקבי: ישנם אנשים רבים, שפונים לארגון שלנו ומבקשים לבדוק האם יש חברה שמשכירה רכבי "ואן" לנכים.

אבנר עורקבי: לפני מספר שנים, הייתה חברת אבזור, שהיה לה רכב מדגמי אחד שיועד להשכרה, זה עלה הון תועפות, אבל בכל זאת היה רכב אחד.

אבנר עורקבי: החברה הזאת פשטה את הרגל, העסק נסגר וכיום אין רכב ואין שום דבר.

דוד אזולאי: אבנר, אתה רוצה לומר לי שהיום אדם נכה שצריך רכב, לא יתאפשר לו? יש היום חברת השכרת רכב שיש לה רכב מתאים?

אבנר עורקבי: ישנה חברה אחת, שפתחה את שעריה ונתנה את האפשרות.

אבנר עורקבי: לצערי, התוועדתי לחברה זו כאשר הרכב שלי היה צריך להיות במוסך למשך כמה ימים ובדקתי איזו חברה משכירה כלי רכב לנכים וכך הגעתי לחברה זו ומאוד שמחתי שמצאתי חברה שתוכל לתת לי רכב לניידות.

אבנר עורקבי: אני יושב ראש ארגון ואני צריך להיות בכל מיני מקומות, אני לא יכול להיות עם רכב משובת.

אבנר עורקבי: מצאתי את חברת "דרך הלב".

אבנר עורקבי: "דרך הלב" שנציגה נמצאים כאן, השכירה לי רכב דרך המוסך ליום-יומיים, זה מאוד עזר לי.

אבנר עורקבי: חברות "אוויס", "אדלן" "הרץ" "שלמה סיקס", לא משכירות לך כלי רכב.

אבנר עורקבי: אני מאוד מופתע שהן לא נמצאות כאן - - -

שלומית אבינח: נמרוד מיצג אותם.

אבנר עורקבי: אחד מייצג את כולם, ה' יעזור לי.

נמרוד הגלילי: הן חברות בארגון שאני מייצג כאן.

אבנר עורקבי: למה החברות הללו לא יכולות להביא לי או לכל נכה אחר, רכב להשכרה.

אבנר עורקבי: עשיתי תאונה עם הרכב שלי, יהודה דורון שהיה כאן בדיון הקודם עשה תאונה כמה פעמים עם הרכב שלו והוא היה מושבתת.

אבנר עורקבי: הוא היה ללא רכב, לא היה מי שייקח ויביא אותו.

אבנר עורקבי: למה הוא צריך להיות בבית?

אבנר עורקבי: למה הוא לא יכול לצאת לטיפולים?

אבנר עורקבי: הכל מתפרק לנו.

אבנר עורקבי: כשאני בלי רגליים הכל מתפרק לי.

אבנר עורקבי: שנית, ישנם נכים שנמצאים בחו"ל ורוצים לעלות או לבקר בארץ, רוצים לבקר בארץ את המשפחה שלהם והם לא יכולים.

אבנר עורקבי: קיבלתי גם פנייה של משפחה מהארץ שביקשה לארח נכה עם כסא גלגלים, אבל לא יכולה.

אבנר עורקבי: מספר שנים הנכה נשארה בחגים בחו"ל בגלל שלא הייתה אפשרות לשכור רכב.

אבנר עורקבי: הפונה נמצאת כאן ואני אבקש שתיתן לה את האפשרות לדבר.

אבנר עורקבי: אני רוצה לומר לך, אני בקרוב הולך להחליף את האוטו שלי.

אבנר עורקבי: אני צריך למכור את האוטו שלי, מסתבר - - -

נעמי מורביה: המוסד לביטוח לאומי מחייב אותנו למכור את הרכב.

אבנר עורקבי: מסתבר שאני אהיה למעלה משלושה חודשים בלי רכב.

אבנר עורקבי: כבודו, אז אני לא אצא לטיפולים?

אבנר עורקבי: אני לא אצא לבדיקות?

אבנר עורקבי: אני לא אעשה כלום ואשב בבית או שאהיה נתון לחסדי אנשים?

אבנר עורקבי: למה?

אבנר עורקבי: למה?

אבנר עורקבי: למה אני לא יכול ללכת לחתונה של אחותי?

אבנר עורקבי: למה אני לא יכול ללכת לבת המצווה של הילדה שלי?

אבנר עורקבי: למה אני צריך להיות רתוק לבית?

אבנר עורקבי: אני מקבל עונש נוסף בגלל שאני בכסא גלגלים?

אבנר עורקבי: למה להעניש אותי?

אבנר עורקבי: אני לא מדבר על עצמי, אני מדבר על כלל הנכים?

אבנר עורקבי: למה אתם מענישים אותנו?

אבנר עורקבי: חברות ההשכרה, על פי חוק הייתם אתם צריכות לארגן לנו פתרונות ולא ארגנתם.

אבנר עורקבי: בדיעבד אתם עוברים על החוק.

אבנר עורקבי: אני מראש מבקש, אל טילו את האשמה על ההוא וההוא.

אבנר עורקבי: החוק אומר שאתם הייתם צריכים לדאוג.

אבנר עורקבי: זה שאתם לא דואגים זה ה-נון שלכם.

אבנר עורקבי: אם מחר נכה מתקשר אליכם ומבקש רכב על פי החוק אתם צריכים לתת לו את השירות ואתם לא נותנים.

אבנר עורקבי: זה גרוע מאוד.

אבנר עורקבי: זה פוגע.

אבנר עורקבי: תודה.

אבנר עורקבי: אני אבקש ממך שתאפשר לפונה לספר.

נעמי מורביה: אני יושבת ראש מטה מאבק הנכים.

נעמי מורביה: אני מבקשת להוסיף סעיף נוסף.

נעמי מורביה: יש גם את בעיית הזמן המאוד קשה של נכה שנמצא ללא רכב ובמיוחד לנכים של אמצע החיים, כשזה קורה פתאום באמצע החיים לבנאדם.

נעמי מורביה: מרגע שהוא פותח בהליך הניידות ועד לרגע בו שהוא מכניס פעם ראשונה את המפתח לרכב הנכים, יתכן וזה ייקח גם שנה, גם שנתיים וגם שלוש.

נעמי מורביה: כל אותו פרק זמן, למרות שהוא מרותק לכיסא גלגלים הוא לא מסוגל להתנייד ולא יהיה לו איך לזוז מילימטר.

נעמי מורביה: לכן כל כך חשוב שתהייה לנו האפשרות לשכור רכב.

אורלי בן פרח: אני מפתח תקווה, יש לי אחות עם 100% נכות.

אורלי בן פרח: ההורים שלי גרים איתה בחוץ לארץ, יש להם דירה בנתניה.

אורלי בן פרח: בממוצע הם מגיעים לארץ פעמים בשנה.

אורלי בן פרח: עד לפני כמה שנים נעזרנו בחברה שפשטה רגל.

אורלי בן פרח: לאחר זמן התברר שלא יכולים להשכיר לנו את רכב.

אורלי בן פרח: אנחנו צריכים רכב מיוחד מפני שאני גרה בפתח תקווה, הם בנתניה ואחי במעלה אדומים והם צריכים להגיע אלינו.

אורלי בן פרח: אנחנו חוגגים ועושים דברים יחד וללא רכב אין אפשרות.

אורלי בן פרח: לפני כשנה וחצי הייתה חתונה של הבן שלנו ולא היה לנו רכב.

אורלי בן פרח: אחותי הייתה צריכה להיות בעיקר בבית אצלנו, כי כל מה שמתרחש קורה אצלנו.

אורלי בן פרח: נאלצנו להיעזר בשירותם של "יד שרה" שזה מאוד מגביל כי יש להם את הזמנים שלהם ואי אפשר להיעזר בהם מתי שנרצה הם עובדים עד השעה 20:00 ואם יש משהו יותר מאוחר זו בעיה.

אורלי בן פרח: למשל, אם אנחנו רוצים לעשות יום בירושלים ולנסוע מפה לשם ומשם לפה הם לא עושים את זה.

אורלי בן פרח: אפשר להגיע לירושלים ולהיתקע בירושלים וזהו.

דוד אזולאי: הם עושים זה תמורת תשלום?

אורלי בן פרח: כן, אבל באמת לא הרבה, במחיר סמלי.

אורלי בן פרח: מוניות פרטיות או הסעות פרטיות עולות הון תועפות.

אורלי בן פרח: למשל, נסיעה מפתח תקווה לירושלים וחזרה, יכול להגיע לאלף שקל ליום.

אבנר עורקבי: 1,400 שקל ליום.

אורלי בן פרח: זה לא יתכן.

אורלי בן פרח: בשנה שעברה, ביום הולדת של אחותי, ביקשנו לעשות לה משהו מיוחד.

אורלי בן פרח: כשלאימא שלי מלאו 70, היא ביקשה לחגוג עם כל המשפחה בארץ כמה ימים, זה היה בפברואר והתקשרתי חודשיים מראש ל"דרך הלב", כדי לבדוק אם יש רכב.

אורלי בן פרח: הם ענו לי: "אין, כי אין לנו רישיון".

אורלי בן פרח: פניתי לחבר הכנסת אילן גילאון ובסוף, פניתי לאבנר עורקבי, בבקשה לעזור לנו.

אורלי בן פרח: אין אפשרות, פשוט בוטל, המשפחה לא יכלה להגיע ולא עשינו את המסיבה.

אורלי בן פרח: בדרך כלל, הם מגיעים לחודש ומשהו.

אורלי בן פרח: בספטמבר, שיר מ"דרך הלב" אמרה לי, שעכשיו הרישיון בדרך והם יוכלו להשכיר.

אורלי בן פרח: התחלתי לארגן ובאוקטובר באמת יכולנו לעשות לאימא שלי את המסיבה שהיא כעת בת 71, אבל אחותי לא יכולה להגיע לארץ, אנחנו שלושה אחים, אין אפשרות כי הם לא יכולים לשהות כאן.

אבנר עורקבי: כשביטלו ל"דרך הלב" את הרישיון להסיע, אחרי שאורלי בן פרח פנתה אליי, פניתי למשרד התחבורה קיימתי הרבה שיחות עם יוסי נזרי.

שלומית אבינח: הוא הוזמן, אבל הוא אמר שהוא לא קשור לנושא.

אבנר עורקבי: הוא נתן לי תשובה, מאוד יפה, הוא אמר שאני מתערב בדברים שיש לי בהם אינטרסים.

אבנר עורקבי: כן, יש לי אינטרס בעניין.

אבנר עורקבי: יש לי אינטרס שהנכים יסעו, יש לי אינטרס שנכה שאיבד את הרכב ייסע, יוכל לנוע.

אבנר עורקבי: כן, יש לי אינטרס.

אבנר עורקבי: אין לי אינטרס ל"דרך הלב", אני מודה ל"דרך הלב" שאני יכול לצאת כשאני צריך לצאת לטיפולים.

אבנר עורקבי: זה ממש גועל נפש, שהבנאדם אומר לי שיש לי אינטרס בחברת "דרך הלב".

אבנר עורקבי: אני רוצה להתנייד ולא מעניינת אותי "דרך הלב", מעניין אותי לנסוע.

אבנר עורקבי: למה אני צריך להתווכח איתו כדי שהוא ייתן להם את הרישיון, כשהם צריכים את הרישיון?

אבנר עורקבי: תחילה אמרו להם שהם חייבים 30 כלי רכב, בלי 30 כלי רכב אין להם רישיון.

אבנר עורקבי: אמרתי להם: "חבר'ה זו החברה היחידה שמשכירה כלי רכב לנכים ומוכנה, תעזרו לנו, אל תעזור להם, תעזרו לנו הנכים".

אבנר עורקבי: לא, הם אומרים לי "יש לך אינטרס".

נעמי מורביה: זה הדבר הכי קל, להאשים באינטרסים.

שלומית אבינח: הוא היה צריך להיות בישיבה, זה ממש לא בסדר שהוא לא פה.

נמרוד הגלילי: צהריים הטובים כבוד היושב ראש ולכול הנוכחים.

נמרוד הגלילי: ראשית אני רוצה לציין שהצורך ברכב לאדם נכה ברור מאליו ואין עוררין על כך.

נמרוד הגלילי: אדם שיש לו בעיות ניידות וכשאין לו את הרכב הקבוע שלו או שהוא לא חי באופן קבוע בארץ והוא רוצה להגיע ממקום למקום, אין על כך עוררין שהוא צריך.

נמרוד הגלילי: על זה כולנו מסכימים.

נמרוד הגלילי: נכון שיש חוק שמחייב את חברות השכרת הרכב והליסינג להעמיד שני כלי רכב לנסיעה, שני כלי רכב להסעה.

נמרוד הגלילי: אני יכול לציין דבר אחד שבמרבית החברות יש היום את כלי הרכב.

נמרוד הגלילי: כלומר אם תפנה אליהם תקבל תשובה ותקבל מענה.

נמרוד הגלילי: אלא מה הבעיה?

נמרוד הגלילי: הבעיה שהחוק הוא מאוד כללי ולא אומר מה צריך להיות ברכב, איזה רכב, מה בדיוק ואיך.

נמרוד הגלילי: לכן יש תקנות שאמורות להסדיר את החוק.

נמרוד הגלילי: היינו בלא מעט דיונים עם משרד התחבורה, עם נציבות שוויון לאנשים עם מוגבלות, עם נציגים מארגון הנכים שהיו בישיבות.

נמרוד הגלילי: דבר אחרון שניתן לומר על ארגון חברות השכרת הרכב, שאנחנו ניסינו לטרפד את הנושא הזה, כולל האפשרות שהייתה בסוף בסוף בדיון נוסף שהיה אחרי דיון אחד בוועדת המשנה, אפשרות שעלתה שאדם עם מוגבלות יוכל גם לנהוג ברכב שמשמש להסעת אדם נכה.

נמרוד הגלילי: אותה דרישה לא הייתה מראש בנוסח של התקנות, זה עלה ולא התנגדנו לעניין זה.

נמרוד הגלילי: הנוסח הסופי של התקנות הועבר לכנסת ב- 18 לספטמבר 2011.

נמרוד הגלילי: צריך להתקיים דיון פורמאלי לחלוטין.

נמרוד הגלילי: אני מאמין שהן תאושרנה.

דוד אזולאי: אני רוצה להבין, מבחינת

דוד אזולאי: כם כארגון חברות השכרה אין מניעה להכניס את כלי הרכב האלה הנדרשים?

נמרוד הגלילי: כן.

נמרוד הגלילי: רק שצריך את התקנות כדי שיהיה ברור מה צריך להיות בכל רכב.

נמרוד הגלילי: אין שום מניעה.

דוד אזולאי: ברגע שיאושרו התקנות בחינת

דוד אזולאי: כם אין מניעה?

נמרוד הגלילי: אין מניעה.

דוד אזולאי: אתה אומר שכרגע התקנות לפני אישור.

נמרוד הגלילי: הנוסח הוסכם.

נמרוד הגלילי: היה מפגש רחב במשרד התחבורה עם נציגי משרד המשפטים, נציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, ארגוני הנכים, משרד התחבורה ואנחנו גם.

נמרוד הגלילי: הנוסח הוסכם ואין חילוקי דעות על הנוסח.

נמרוד הגלילי: הנוסח הועבר לכנסת.

שלומית אבינח: אמרו לי מוועדת העבודה, הרווחה והבריאות שמ- 18 בספטמבר לא יכלו לקבוע דיון.

שלומית אבינח: אף אחד לא יכול לזרז את זה?

עירית שביב שני: אני מנציבות שוויון לאנשים עם מוגבלות.

עירית שביב שני: אני הבנתי מהנציג שלנו שמטפל בנושא התקנות, שביקשו הבהרות ממשרד התחבורה ומחכים להבהרות.

עירית שביב שני: הבנתי שהיועץ המשפטי של הוועדה ביקש הבהרות.

דוד אזולאי: פנינו ותיאמנו עם הנציג של יוסי נזרי ממונה הסעים ומוניות.

דוד אזולאי: סוכם שהוא יבוא לדיון הזה.

דוד אזולאי: לצערי הרב הוא לא הופיע ואני לא רואה סיבה שהוא לא הופיע.

חוה ראובני: אני לא יודעת.

חוה ראובני: אני לא ממונה עליו.

חוה ראובני: אני קיבלתי הודעה על הדיון הזה אתמול ונערכתי, זה נושא שאני לא עוסקת בו, נערכתי ללמוד את הנושא כי מי שמלווה אצלנו את העניין בלשכה המשפטית לא היה פנוי להיכנס לזה.

חוה ראובני: מדוע מר נזרי בחר לא להגיע?

חוה ראובני: - אני לא יודעת.

נמרוד הגלילי: אני רוצה לציין כי הזכרת את מר יוסי נזרי, הרבה בזכות הלחץ שאנחנו הפעלנו החברה של ניר כהן שיושב כאן והוא חבר אצלנו בארגון, יקבל את הרישיון.

נמרוד הגלילי: עבדנו קשה מאוד כדי שהם יקבלו את הרישיון כי הם לא עמדו בתנאים של 30 כלי רכב.

נמרוד הגלילי: על פי הצו לחברת ההשכרה חייב שיהיו לה 30 כלי רכב, זה המינימום.

עירית שביב שני: אבל למפקח על התעבורה יש סמכות לאשר חריגות ולכן - - -

נמרוד הגלילי: לכן זה אושר, רק לקח זמן רב מדי.

דוד אזולאי: כלומר לחברה היחידה שהייתה האפשרות למעשה גם לה אין.

עירית שביב שני: לה יש.

עירית שביב שני: היא קיבלה.

דוד אזולאי: ניר אולי תגיד לנו לפני שניתן את רשות הדיבור למשרד התחבורה.

ניר כהן: אני הבעלים ומנכ"ל של חברת "דרך הלב" המספקת שירותי רכב חלופי כחלק מהפעילות במשך כארבע שנים.

ניר כהן: רכב חלופי בענף הביטוח - אם נגנב הרכב או שהאדם עובר סוג של תאונה והוא צריך לקבל בענף הביטוח רכב חלופי.

ניר כהן: אנחנו עשינו לכך כתב שירות ומנוי וסיפקנו כלי רכב חלופיים.

שלומית אבינח: כמה כלי רכב?

ניר כהן: יש לנו מספיק כלי רכב, הבעיה שלנו היא הפוכה, כלי הרכב עומדים יותר מדי זמן, אבל מיד אגע בזה.

ניר כהן: הצורך להקמת חברת השכרה, עוד לפני התהליך כשדיברתי עם נמרוד וניסנו לקבל את הרישיון, נבעה מכך שאדם שנגנב לו הרכב מקבל את הכסף מחברת הביטוח מהר מאוד, תוך חודש, אבל מהרגע שהוא קיבל את הרכב ועד שהוא יכול להכניס את המפתח ולסובב אותו, לוקח מינימום שישה שבועות ומקסימום גם שנה.

ניר כהן: בזמן הזה, מבקשים מאיתנו להשכיר את הרכב, אבל לא הסכמנו להשכיר כלי רכב ללא קבלת רישיון ממשרד התחבורה.

ניר כהן: פנינו אליהם ונמרוד ליווה אותנו מטעם הארגון, לקח הרבה מאוד זמן, חלק בגלל המשרד וחלק בגללנו.

ניר כהן: לשמחתי, לפני כשלושה חודשים, קיבלנו את הרישיון.

ניר כהן: ביצענו רכישה מאוד גדולה, בכמה מיליוני שקלים, לרכישת כלי רכב.

ניר כהן: נכון להיום, יש לנו גם כלי רכב פרטיים המאובזרים במנגנונים, גם וואנים, שזה "עקב אכילס" של חברות ההשכרה.

ניר כהן: אני אומר את זה כאן בריש גלי, יש בעיה עם כלי רכב מאובזרים, גם להסעת נכים ולנהיגה עצמית של הנכה.

ניר כהן: אדם מוגבל בניידות, יכולים להעיד כאן החברים, לא רוצה שיסיעו אותו, הוא רוצה את החופש שלו ושל משפחתו, לנהוג כמו כל אחד מאיתנו, החופש הזה זה דבר שלא ניתן לתאר בכלל.

ניר כהן: פנו אלינו מחברות ההשכרה השונות, יצרנו כבר קשרים, עדיין לא בחוזים, אבל קשרים עם "אדלן", "הרץ" ו"אוויס", קיבלנו כבר מהן פניות מתיירים שרוצים להגיע לארץ שלנו.

ניר כהן: חלקם כבר קיבלו כלי רכב.

ניר כהן: הם היו מאוד מרוצים ואפשר לראות כאן את מכתבי התודה שלהם וחלקם בעתיד יקבלו כלי רכב.

ניר כהן: אני לא יודע אם אחרי שיאושרו התקנות, חברות ההשכרה יחזיקו בצי הרכב שלהן מספר כלי רכב, כפי שאומרות התקנות, שהן מאוד מחייבות, אני אומר לכם שזה לא יקרה.

ניר כהן: מבחינתנו, מפגישות שעשינו עם כל חברות ההשכרה, נמרוד דאג לזה ועוזר לנו בעניין, כל הזמנה של תייר מחו"ל שיכנס לסניפים בחו"ל של חברות השכרה בינלאומיות יוכל לבצע שם הזמנה ולקבל את הרכב כאן דרכנו, זה עובד בפועל.

ניר כהן: אני אביע את החשש שלי באופן גלוי, אנחנו השקענו די הרבה וזה לא בגלל שקמתי יום אחד ואמרתי "בואו נפתח חברת השכרה לנכים".

דוד אזולאי: יש דרישה?

ניר כהן: יש דרישה, אבל נכון לעכשיו הדרישה מאוד קטנה בגלל החשיפה שלנו.

ניר כהן: אף אחד בעולם לא יודע עלינו, חוץ מחברות האבזור.

ניר כהן: בארץ חתמנו על הסכם עם חברת "הפניקס", שאנשים מוגבלי ניידות שרכבם מבוטח ב"פניקס", יקבלו במקרה של תאונה, רכב חלופי שלנו.

ניר כהן: זה עדיין קטן מדי, מעט מדי - - - -

שלומית אבינח: רכבי הנכים מבוטחים רק ב"פניקס"?

ניר כהן: אמרתי, שאנשים שכלי הרכב שלהם מבוטחים ב"פניקס", יוכלו לקבל מאיתנו באמצעות ה"פניקס", רכב חלופי במקרה של תאונה, בזמן שרכבם נמצא במוסך.

ניר כהן: עדיין אין הסדר, למקרה של אובדן מוחלט ולא למקרה של גניבה, כי שם אין להם עדיין פתרון.

נעמי מורביה: מה החסם עם "מנורה"?

ניר כהן: אין חסם עם "מנורה".

ניר כהן: רוב התיק שמתנהל ב"מנורה", בעצם זה סוכן ביטוח אחד מאוד גדול, גל ברסון, שקונה להם מנוי לרכב חלופי אצלנו, כך שיש להם פתרון של רכב חלופי בעניין הזה.

דוד אזולאי: למעשה, היום כל חברות ההשכרה משתמשות בכם?

ניר כהן: עדיין לא משתמשות, עדיין אין לנו הסכמים איתן.

ניר כהן: אני מניח, שכשתצאנה התקנות זה ידחוף אותן לחתום איתנו על ההסכמים.

דוד אזולאי: כמה כלי רכב יש לכם?

ניר כהן: קרוב ל- 20.

ניר כהן: כרגע, שני שליש מהצי עומד ואני מקווה שהוא לא יעמוד הרבה מאוד זמן, כי אז נצטרך לסגור את החברה, היות ומהפן הכלכלי לא נוכל להחזיק - - -

דוד אזולאי: 20 כלי רכב מתוך כמה?

ניר כהן: אין לנו כלי רכב רגילים.

ניר כהן: ביקשנו ממשרד התחבורה רישיון, אנחנו חברת השכרה רק למוגבלי ניידות, אין לנו אף רכב אחר.

ניר כהן: אחרי שקנינו את המכוניות וראינו שהן עומדות, על מנת למזער את הנזק או לעזור לנו עד שיהיו מספיק דרישות, הגשנו בקשה להשכיר לאנשים רגילים כלי רכב שעדיין לא מאובזרים, כדי לממן את הפעילות הזאת, או מה שנקרא "סבסוד צולב" של העניין הזה.

ניר כהן: משרד התחבורה לא אישר וזה חבל, כי זה היה יכול לעזור לנו מאוד להישאר עם הראש מעל המים.

אבנר עורקבי: זה לא קשור למשרד התחבורה.

ניר כהן: אמרנו שכרגע יש לנו כלי רכב פרטיים, שעדיין לא מאובזרים - - -

אורי מקלב: מה הסיבה להתנגדות של משרד התחבורה, משפטית?

ניר כהן: אני לא יודע.

ניר כהן: יש לנו כרגע כלי רכב המיועדים לציבור מוגבלי ניידות, הם עומדים.

ניר כהן: אמרנו שכדי שתהייה לנו סוג של הכנסה, שוב אנחנו לא חברת "אוויס" או "אדלן" עם עשרות אלפי כלי רכב, אנחנו מבקשים בסך הכול לאשר חמישה-שישה כלי רכב, שזה כלום, כדי שנוכל להשכירם לאנשים רגילים.

ניר כהן: זה היה יכול מאוד לעזור לנו בתזרים מזומנים על מנת שלא נקרוס, אני אומר את האמת.

ניר כהן: אני מניח שאם לא תהייה פעילות בחברת ההשכרה הייעודית לנכים - - -

נעמי מורביה: פניתם לחברות האבזור של רכבי הנכים?

ניר כהן: כן.

ניר כהן: חברות האבזור הם לא פקטור, הן לא מממנות, הן יכולות רק להפנות.

דוד אזולאי: זו חברה ייעודית, הוא בנוי על זה, ברגע שאין השכרה הוא - - - -

ניר כהן: לא ממנים ולא נותנים לאף אחד רכב - - -

שלומית אבינח: ניר סליחה, זה לא ברור, גם אני לא מבינה.

שלומית אבינח: אתה אמרת, שיש לך 20 כלי רכב.

ניר כהן: נכון, רכשנו 20 כלי רכב.

שלומית אבינח: כולם מאובזרים לנכים?

ניר כהן: לא.

ניר כהן: כרגע חמישה לא מאובזרים לנכים, הם ממתינים למטה ולא עושים כלום.

שלומית אבינח: את החמישה האלה, אתם מבקשים להשכיר לשוק הכללי כמו חברת "אוויס" או "אלדן"?

ניר כהן: נכון מאוד.

שלומית אבינח: ולא מאשרים לכם?

ניר כהן: נכון, עדיין לא מאשרים, זה היה מאוד עוזר.

דוד אזולאי: למה לא מאפשרים לכם, מהי הסיבה?

ניר כהן: לטענתם, אם אנחנו רוצים להשכיר לא רק לנכים אלא גם לאנשים רגילים, נהיה חייבים לעמוד במינימום של 30 כלי רכב.

ניר כהן: אנחנו ודאי לא נרכוש עכשיו, מעבר למה שכבר קיים.

ניר כהן: אם נתחיל לקבל הזמנות דרך הפעילות של חברות ההשכרה הבינלאומיות, עם קצת תיירות פנים וקצת חברות האבזור, אני מניח שחמשת כלי הרכב האלה, יאובזרו מהר מאוד ולא נצטרך להשכיר אותם לאנשים אחרים.

דוד אזולאי: נשמע את נציגת משרד התחבורה.

חוה ראובני: אדוני היושב ראש, אני מוגבלת במה שאני יכולה להשיב, מכיוון שאני באה מהזווית המשפטית.

חוה ראובני: אין לי אלא להצטרף לצערם של מנהלת הוועדה והיושב ראש, שמר יוסי נזרי לא הגיע.

חוה ראובני: כל מה שאני יכולה לעשות, זה לשער.

חוה ראובני: אחד הכללים לקבלת רישיון לחברת השכרה, זה צו פיקוח וזה חוק במדינת ישראל.

חוה ראובני: אסור להשכיר רכב, אלא אם יש רישיון ואסור למשרד התחבורה לתת רישיון, אלא אם החברות עומדות בתנאים, שנקבעו בחקיקה הזאת על ידי השרים.

דוד אזולאי: לנכים או בכלל?

חוה ראובני: בכלל, זה נכון לגבי כל חברת השכרה.

חוה ראובני: כיועצת משפטית, גם אם בהקשר הספציפי הזה זה נשמע קצת מקומם, אני מאוד שמחה על הזהירות הרבה שמפעיל הדרג המקצועי, לפני שהוא עושה חריגה מהקריטריונים הקבועים בחוק.

חוה ראובני: בסופו של דבר, השר הוא המחוקק ולא הפקיד שיושב מול בקשת המבקש: "תעשה לי חריגה, אתה הפקיד שיש לו סמכות".

חוה ראובני: אני שמחה על זהירות כזו, אני שמחה שלא רצים לעשות את זה מהר, אחרת הפקיד הופך להיות המחוקק ואומר: "זה נורא נחמד מה שהשר קבע, אני חושב שזה לא מוצדק, אני עושה אחרת".

חוה ראובני: לכן זה צריך הצדקה.

חוה ראובני: לדעתי, מצב שחברת השכרה שמיועדת להשכיר רכבי נכים, עם עלות גבוהה מאוד וביקוש מאוד ממוקד ומן הסתם גם מוגבל, הוא חיוני מאוד אבל מוגבל, לכן נכון ללכת לקראתה ואני שמחה שזה אכן קרה.

חוה ראובני: אני לא ליוויתי את התהליך ואני לא יודעת כמה זמן זה קרה ואיך זה התנהל, אבל אני שמחה שזה קרה.

חוה ראובני: יחד עם זאת, ברגע שאישרו להם "חריג" כחברת השכרה לצרכי נכים, אתה לא יכול לעשות חריג על חריג.

חוה ראובני: מצד אחד, היא תהיה חברת השכרה לנכים ולכן נקל לה בתנאים, מצד שני היא תתפקד גם כחברת השכרה רגילה וזה לאחוז בחבל בשני קצותיו.

דוד אזולאי: בינתיים, החברה היחידה שיכולה להשכיר רכב לנכים זו אותה חברה.

דוד אזולאי: הם מבקשים מכם שלגבי החמישה כלי רכב שעדיין לא מיועדים לנכים, תאפשרו להם להתקיים.

חוה ראובני: יש כאן מצב של רישיון, אולם גם אין לנו שום יכולת לעקוב אחרי זה.

חוה ראובני: ברגע שניתן הרישיון בהקלה, על דעת שהם עושים פעילות מסוימת, תהיה לנו בעיה להקל ולהגיד, גם נתנו לכם את ההקלה בזכות הייחוד שלכם וגם אתם פועלים אחרת.

חוה ראובני: אני מניחה שזה משהו מתגלגל, זה לא איזה ארבעה כלי רכב ייעודיים, שכביכול נועדו להחזיק להם את הראש מעל המים ושהם כדרך קבע ישמשו, אלא היום זה הארבעה האלה ומחר זה ארבעה אחרים.

חוה ראובני: אני גם בטוחה, שלניר אין שום כוונות שליליות, זה עלול להתפתח לסוג משהו - - -

אורי מקלב: נראה לי שאנחנו לא מדברים על אותו דבר.

אורי מקלב: נכון שאנחנו לא רוצים להפוך את הפקיד למחוקק, אני חושב שמשרד התחבורה הוא מסודר.

אורי מקלב: פקיד שמקבל החלטה, מגובה על ידי האחראי שמעליו עד למנכ"ל אם צריך.

אורי מקלב: אני סומך עליו, שבהחלטה רצינית יותר הוא ניגש למנכ"ל ובהחלטה פחות רצינית הוא פונה לאחראי עליו ויש סדר.

אורי מקלב: לא מדובר על משרד שאין בו סדר, יש מנכ"ל ויש שר והכול מסודר, הרי זה משרד שמתנהל באופן מסודר ולא מתקבלות החלטות על ידי מישהו לא מוסמך.

אורי מקלב: אנחנו יוצאים מנקודת הנחה, שחברה שמשכירה לנכים, זו פריווילגיה להשכיר לנכים, זה צריך להיות יותר מחברה רגילה.

אורי מקלב: לקבל רישיון להשכיר לנכים זה רישיון יותר מעמיק או יותר מבוקר מאשר רישיון רגיל.

אורי מקלב: יש 200 ובתוכם בוודאי יש את המנה.

אורי מקלב: מה אומרת החברה?

אורי מקלב: היא לא מבקשת להשכיר לאדם רגיל רכב שהוא כבר מאובזר, היא אומרת שנוצר מצב שבגלל האישורים ותהליכים מסוימים, חלק מכלי הרכב בצי שלהם עדיין לא מאובזר.

אורי מקלב: היא מבקשת, כחברה שאולי 15% מכלי הרכב שלה מושבת, זה מצב שעלול לגרום לחברה קשיים כלכליים - - -

אבנר עורקבי: ואז לא תהייה לנו חברה.

אורי מקלב: כאן מגיע המשך של הישיבה הקודמת, שבירכה את המוסד לביטוח לאומי שייצא מהקיבעון ומהקיפאון ושאנחנו יוצאים מהקופסה ומאפשרים.

אורי מקלב: במקרה הזה, אני כן אתן לו את האפשרות כל זמן שהרכב לא מאובזר, אין שום מניעה ואני לא רואה שום בעיה.

אורי מקלב: אם קיימת בעיה, תציפו אותה.

אורי מקלב: בשביל זה קיימת כאן הוועדה, למרות שזה גם לא היה צריך ועדה.

אורי מקלב: מפעם לפעם, המשרדים מעלים לוועדה נושאים "תקועים", שלעניות דעתנו הציבורית ובעקבות פניות הציבור, אנחנו רואים בהם דברים שבקי

אורי מקלב: בעון ובבירוקרטיה ולא דברים של שכל ישר.

אורי מקלב: זה אחד הנושאים.

חוה ראובני: זה לא עניין של קל וחומר אדוני.

חוה ראובני: זה לא שהרישיון הזה צריך רישיון רחב יותר שממילא כולל את הקטן יותר.

חוה ראובני: הוא קיבל הקלה, הוא קיבל למעשה רישיון מצומצם יותר, לעמוד בדרישות פחותות יותר בתנאי שאתה גם עושה רק פעילות מסוג מסוים.

חוה ראובני: הוא לא נדרש לקנות 30 כלי רכב למרות שצו הפיקוח אומר במפורש 30.

אורי מקלב: זה משהו במהות?

שלומית אבינח: אבל הוא היחיד שנותן את השירות.

חוה ראובני: לכן הוא קיבל רישיון, לכן אנחנו גם רוצים שכל 20 כלי הרכב האלה ישמשו את הנכים, יאבזרו וישמשו את הנכים.

חוה ראובני: אי אפשר לקבל רישיון בתנאים מקלים למטרה X ולפעול אחר כך למטרה הכוללת של חברות ההשכרה הפועלות בשוק הזה, בתנאים מקלים.

חוה ראובני: משפטית אני לא יכולה לאשר את זה.

חוה ראובני: אנחנו מקווים, שאם התקנות יקודמו כל חברות ההשכרה תכנסנה לזה, בעצמן או באיזושהי התקשרות.

דוד אזולאי: לגבי התקנות, אנחנו נפנה ליושב ראש וועדת העבודה, הרווחה והבריאות לקדם את התקנות.

דוד אזולאי: אבל כרגע, השאלה אם אתם לא יכולים למצוא רעיון כדי לאפשר לחברה הזאת להתקיים?

דוד אזולאי: הם כרגע החברה היחידה שנותנת מענה לנכים.

דוד אזולאי: נכון שישנה כאן חריגה והם כבר קיבלו אישור חריג.

דוד אזולאי: הדרישה שלהם היא חריג על חריג.

דוד אזולאי: גם אני חושב שבעניין הזה צריכים לבוא לקראתם.

דוד אזולאי: לו ידעתי שישנן חברות אחרות הייתי אומר שאת צודקת והייתי מקבל את הגישה, כאן יש חברה יחידה שנותנת מענה לנכים.

דוד אזולאי: אולי תמצאו את הדרך לסייע בידם?

דוד אזולאי: זה הכול.

חוה ראובני: הצעה היא, שחמשת כלי הרכב האלה יישארו, אולם לא ישמשו את הנכים.

חוה ראובני: השאלה היא, האם זה דבר שאנחנו רוצים?

חוה ראובני: בינתיים.

עירית שביב שני: למה לא מאבזרים אותם?

ניר כהן: כבר רכשנו אותם, עכשיו הם עומדים למטה.

ניר כהן: האם לאבזר ושהם יעמדו למטה?

ניר כהן: אני אאבזר ביום הדרישה, כשאראה שאני מגיע ל- 75% של כלי רכב בחוץ, גם את החמישה האלה נאבזר.

ניר כהן: אין לי שום בעיה שתתנו לנו את ההיתר המיוחד הזה לשנה, לא יותר, תנו היתר לשנה כי אחרי שנה אם בסוף זה לא יצא - - -

חוה ראובני: אני חייבת להגיד שכל התשובות שלי הן ברמת השערה, כיוון שאני לא לוויתי את התהליך.

אבנר עורקבי: אני מצר על זה שמר נזרי לא כאן, זה הורג אותי.

דוד אזולאי: יש לי בקשה אליך אדוני.

דוד אזולאי: אני מבקש ממך כמנכ"ל החברה, שתפנה בכתב למשרד התחבורה עם העתק לוועדה.

דוד אזולאי: כשנקבל העתק נבקש גם התייחסות לנושא הזה.

דוד אזולאי: הדרישה היא באמת אובייקטיבית והיא דרישה שחייבים לתת לה פתרון כי לא קיימת כאן אופציה אחרת.

דוד אזולאי: זאת האופציה היחידה.

יעל אלבז: אני לוויתי את התהליך.

יעל אלבז: אני מתכננת תחבורה, אני יועצת לצוות הנגישות של משרד התחבורה ואנחנו מטפלים בהמון נושאים, שבחלקם התייחסו גם לנושא של השכרת רכב.

יעל אלבז: בדקנו את הנושא וגם נפגשנו רבות עם "דרך הלב" עם נמרוד, אנחנו מלווים את התהליך.

יעל אלבז: בנושא עולה עניין, לדעתי זה מה שיכול לתת איזה פתרון כדי להתמקד בתחום בו "דרך הלב" מתחמה והיא – מתן שירות לאנשים הצריכים התאמות מיוחדות.

יעל אלבז: חשוב יצירת הקשר.

יעל אלבז: שאלתי את ניר בתחילת הדיון, למיטב הבנתי עדיין לא נעשה הקשר הזה וזה עם המוסד לביטוח לאומי.

יעל אלבז: כלומר, למשרד התחבורה יש אינטרס לשמור על מבנה מסוים הקיים היום בשוק השכרת הרכב.

יעל אלבז: אני מסכימה עם חוה, שיש היגיון ויש סיבה למה הוא מובנה כפי שהוא מובנה.

עירית שביב שני: תסבירי למה הדרישה ל- 30 כלי רכב?

יעל אלבז: זה לא רלוונטי לדיון.

יעל אלבז: אני חושבת שמה שחשוב כאן, זה להתמקד על המענה לאנשים עם מוגבלות.

יעל אלבז: אם יש כבר את החברה שמתמחה בזה, לפנות לשוק, אני מסתכלת על זה מבחינה כלכלית, לפנות לשוק שעליו מדובר.

יעל אלבז: מי שמרכז את זה היום, זה המוסד לביטוח לאומי שמנהל את צי הרכב - - -

אבנר עורקבי: מה פתאום?

אבנר עורקבי: הוא לא מנהל.

יעל אלבז: הוא לא מנהל, אבל הוא מספק.

יעל אלבז: כלומר, אם רכב מבוטח יש לו את הכוח לשעבד רכב למוסד לביטוח לאומי.

דוד אזולאי: מה זה קשור לזה?

יעל אלבז: אני אסביר.

יעל אלבז: אם היום נגנב רכב, המגבלה של "דרך הלב" היא השעבוד של המוסד לביטוח לאומי, אם המוסד לביטוח לאומי מתקשר עם "דרך הלב" ומפנה את - - -

אבנר עורקבי: אין שום קשר לזה, מה את מדברת?

דוד אזולאי: אין, המוסד לביטוח לאומי לא קשור לנושא.

אבנר עורקבי: אני עושה ביטוח רגיל, אני מבטח ב"מנורה", או ב"פניקס", זה לא קשור למוסד לביטוח לאומי.

יעל אלבז: המוסד לביטוח לאומי נותן את האישור.

נעמי מורביה: למשרד הביטחון יש צי של כלי רכב, למוסד לביטוח לאומי אין חיה כזאת.

חוה ראובני: למשרד הביטחון יש פול כלי רכב, רק לנכים עם מאה אחוז פלוס.

נעמי מורביה: יש להם פול.

יעל אלבז: אם המוסד לביטוח לאומי היה מקבל פנייה לרכב, עד שמקבלים את האישור הוא היה מפנה אנשים.

יעל אלבז: הרי מה ש"דרך הלב" אומרת זה, "חסר לנו פרסום".

אבנר עורקבי: אין חיה כזאת במוסד לביטוח לאומי, הוא לא חייב לנכה.

דוד אזולאי: אני שואל את נציג חברת "דרך הלב", האם התקנות שעדיין לא אושרו מעכבות אתכם להמשיך את הפעילות?

ניר כהן: לא, אני לא קשור לתקנות.

ניר כהן: אני כבר הלכתי והחמרתי מעבר לתקנות, אני כבר מוכן.

דוד אזולאי: אתה כבר מוכן, הבעיה שלך כרגע היא שאין ביקוש?

ניר כהן: יש ביקוש קטן.

דוד אזולאי: מהי הסיבה?

ניר כהן: כי מעולם לא הייתה חברת השכרה לנכים בארץ ומעולם לא היו רכבי השכרה לנכים בארץ.

ניר כהן: הציבור לא יודע על זה בכלל, הוא רגיל שאין וזה אותו דבר גם בעולם.

ניר כהן: על פי בדיקות שעשינו, חוץ מחלק מארה"ב, קנדה וחלק מאירופה אין, לא יודעים.

ניר כהן: לנו אין את האפשרות להגיע לכל אדם מוגבל ניידות בחו"ל - - -

דוד אזולאי: עזוב כרגע את חו"ל, אני מדבר כרגע בארץ.

דוד אזולאי: למה אתם לא מביאים לידיעת כל חברות ההשכרה בארץ?

דוד אזולאי: יושב כאן נציג כל החברות, האם החברות מודעות לכך שישנה חברה להשכרת רכב לנכים?

נמרוד הגלילי: בהחלט.

דוד אזולאי: מודעים לכך?

דוד אזולאי: ברגע שמגיע אליכם אדם עם דרישה לרכב מיוחד, האם אתם עושים עבורו את הפנייה או שאתם מפנים אותו לחברה?

נמרוד הגלילי: בחלק מהחברות יש פתרון כבר היום.

אבנר עורקבי: יש להן וואנים?

נמרוד הגלילי: כשמדובר במשהו יותר מורכב, אני יודע שחלק מהחברות מפנות.

נמרוד הגלילי: הביקוש הוא מאוד קטן.

אבנר עורקבי: הן לא מפנות, הן אומרות "אין לנו".

נמרוד הגלילי: גם כשתהיינה תקנות, אני יכול לומר לך שיעבור הרבה זמן- - -

אבנר עורקבי: זה יעלה לתקשורת.

אבנר עורקבי: נמרוד, זה יעלה בתקשורת שהן אומרות "אין לנו".

דוד אזולאי: אבנר אני חושב גם שעם כל הכבוד אתם לא צריכים לסמוך רק, הייתי מצפה קודם כל מהחברות, להפגין קצת יותר רגישות בעניין הזה.

דוד אזולאי: כשנכה מבקש לשכור רכב, שיפנו אותו.

דוד אזולאי: להפעיל את הלב, לא רק את הראש.

אבנר עורקבי: אין לב.

דוד אזולאי: אתם ארגוני הנכים, בבקשה מכם, גם אתם צריכים להביא לידיעת הציבור שלכם דרך האתרים שלכם שקיימת האפשרות לנכה לשכור רכב, זה אפשרי.

דוד אזולאי: יתכן שלא מודעים לכך, חשוב מאוד הפרסום לציבור הזה.

דוד אזולאי: אנחנו לא מתעסקים כרגע איך משווקים את החברה, כי זה לא התפקיד שלנו, כאן צריכה להיות פנייה.

דוד אזולאי: יושבת כאן חברה ואומרת, שהיא לוקחת על עצמה את השירות הזה לכלל אזרחי מדינת ישראל, הזקוקים לשירות.

אבנר עורקבי: גם בעולם.

דוד אזולאי: אני רוצה להתעסק ב-ד' אמותיי.

אורלי בן פרח: גם בעולם, זאת הבעיה שלי.

דוד אזולאי: נתחיל בקטן ונתקדם בגדול.

דוד אזולאי: יושב כאן נציג חברה, שאומר: "זה עניין של זמן ואני סוגר את העסק".

דוד אזולאי: לא כדאי לו ובצדק, אדם שמחזיק חברה עם מטרה מסוימת והוא לא מצליח להתקדם, אין לו מה לחפש - - -

יעל אלבז: צריך להתמקד בתחום הזה.

יעל אלבז: כי ברגע שהוא יתחיל לפתוח את השירותים שלו, זה אולי יהווה מתחרה לחברות האחרות.

דוד אזולאי: עולה כאן טענה צודקת, אני מסכים איתה.

דוד אזולאי: ברגע שאתה מתמחה בתחום מסוים, תתפתח בתחום הזה ואל תנסה לפעול באפיקים אחרים, את צודקת.

חוה ראובני: חוץ מזה, הן לא תפנינה אם הוא מתחרה שלהן.

דוד אזולאי: את צודקת, אבל יש כרגע מצב נתון.

דוד אזולאי: אני אומר, שלפחות באופן זמני, היות וכרגע הם היחידים ומדובר בסך הכול בחריגה של חמישה כלי רכב, זו בעיה זמנית שלדעתי משרד התחבורה יכול לתת לה מענה ואני מבין את הרגישות בנושא הזה.

חוה ראובני: אני מוכנה לבדוק.

חוה ראובני: אני לא רוצה לתת תשובה מחייבת, לא לפה ולא לשם.

דוד אזולאי: אני לא מצפה שתתני לי כעת תשובה, לכן גם ביקשתי ממנהל החברה לפנות עם העתק לוועדה, אני אבקש לבדוק זאת ברגישות יתירה, זה באמת נושא מאוד רגיש.

דוד אזולאי: לדעתי וללא שום קשר, גם אנחנו נפנה וחייבים לפנות לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות, לבקש מהם לאשר את התקנות לאלתר.

דוד אזולאי: אני לא יודע מדוע הן מעוכבות שם, אין לי מושג ונבדוק את זה.

אבנר עורקבי: אולי יש אינטרס מוסתר.

דוד אזולאי: אבנר, למה אתה מחפש בפינות חשוכות?

אבנר עורקבי: אני לא יודע, אני מחפש.

אבנר עורקבי: כבודו יודע וקודמך יודע, שלמעלה משנה אני מנסה להעלות את זה, אולי זה בפינה אפלה שלא רוצים להעלות את זה.

דוד אזולאי: אני רוצה לסכם את הדיון.

דוד אזולאי: יש למישהו להוסיף דבר?

דוד אזולאי: אני רוצה לפנות, לנציב שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות.

דוד אזולאי: אני מכיר דיונים אחרים שאתם מאוד מעורבים, אולם דווקא כאן משום מה, יש לי את הרושם שזה לא נוגע לכם בכלל, זה לא שייך לכם?

עירית שביב שני: זה נוגע לנו מאוד.

דוד אזולאי: זה לא הרושם שאני מקבל כרגע.

דוד אזולאי: יש כאן התכתבויות, יש כאן פניות ואתם בשום מקום.

דוד אזולאי: מדינת ישראל עושה רבות בכל מיני תחומים למען הנגשה לנכים, אנחנו מכירים את זה ואני מכיר את זה ממשרד הפנים, מוועדת הפנים, מוועדת העבודה, הרווחה והבריאות, יש כל מיני סעיפים שהכנסנו.

דוד אזולאי: יש יום מיוחד בכנסת שמדבר על הנגשה, כלומר יש מודעות שהנושא חשוב, אתה לא יכול לקבל טופס 4 מבלי לקדם את כל הסעיפים הקטנים.

דוד אזולאי: אני שואל, האם רכב זה לא הנגשה?

עירית שביב שני: נכון, אבל יש תקנות שמשרד התחבורה צריך לקדם אותן.

דוד אזולאי: מה אתם עשיתם בנושא?

עירית שביב שני: אנחנו עובדים איתם בשיתוף פעולה.

דוד אזולאי: הרי אתם מייצגים קבוצה מסוימת, גוף מסוים, מה אתם עשיתם כדי לקדם את התקנות האלה?

דוד אזולאי: זאת השאלה.

עירית שביב שני: לפי מה שהנציג שלנו אמר לי, כרגע מחכים להבהרות ממשרד התחבורה.

אורי מקלב: זה כבר שנים.

דוד אזולאי: כמה זמן מחכים להבהרות האלה?

דוד אזולאי: זה לא שבוע ולא שבועיים.

חוה ראובני: לי ידוע, שהתקנות האלה בשלות לאישור.

עירית שביב שני: לי ידוע, שהיועץ המשפטי איל ביקש מכם הבהרות.

חוה ראובני: ישבו איתו והחליפו איתו נוסחים באוקטובר.

אבנר עורקבי: אני מבקש לעלות הצעה כבודו.

אבנר עורקבי: יש חוק ומי שלא מקיים את החוק, שיסגרו לו את החברה.

אורי מקלב: זה תקנות וכל זמן שהתקנות לא בתוקף, אי אפשר.

דוד אזולאי: התקנות באות להשלים את החוק, ברגע שאין תקנות אי אפשר להתקדם.

דוד אזולאי: אני פונה אליכם בבקשה, לגלות יותר מעורבות, תבדקו איפה העניינים עומדים.

עירית שביב שני: אנחנו מעורבים.

עירית שביב שני: אדוני, אני אמסור לעורך דין שמטפל בזה את מה שאתה אומר, אבל הוא מעורב בנושא באופן שוטף.

דוד אזולאי: אני מבקש, שתגלו יותר מעורבות ותדחפו את אישור התקנות.

דוד אזולאי: אנחנו נפנה ליושב ראש וועדת העבודה, הרווחה והבריאות ונבקש את התערבותו המיידית על מנת לקדם את - - -

אורי מקלב: אני לא בטוח שלא צריך לפנות לשר התחבורה, אני לא משוכנע שהתקנות נמצאות על שולחן הוועדה.

אבנר עורקבי: לפי מה שאמרו לי, התקנות אושרו במשרד התחבורה.

חוה ראובני: התקנות הונחו על שולחנו של שר התחבורה, שהניח את התקנות על שולחן הוועדה בינואר 2011.

חוה ראובני: ביוני שנה שעברה, התקיים דיון שבו החלק על ההשכרה אושר רובו ככולו, החלק של האוטובוסים המיוחדים - - -

שלומית אבינח: ב- 14 ביוני 2011, התקיים דיון בראשותו של חבר הכנסת אילן גילאון.

חוה ראובני: טעיתי במספר שבועות.

אורי מקלב: זה הגיע עם עוד תקנות, אולי אפשר לקחת את הפרק הזה ולפצל אותו משאר התקנות - - -

דוד אזולאי: לא, כל התקנות אושרו.

שלומית אבינח: הכל אושר.

חוה ראובני: בנושא האוטובוסים, עלתה טענה שארגון חברות ההסעה לא ראה אותן, בדיעבד התברר, שהם כן ראו אותן ושלחנו להם שוב ואין להם הערות.

חוה ראובני: היתה שיחה בין היועץ המשפטי של הוועדה לבין הייעוץ המשפטי שלנו, לגבי פרטי הנוסח שיביא לידי ביטוי, את הדברים שסוכם עליהם בדיון בוועדה.

חוה ראובני: וועדת המשנה טיפלה בזה, היה דיבור עם היועץ המשפטי כדי להביא לידי ביטוי את הסיכומים של הוועדה שהחליטה על שיוניים בנוסח, סוכם להכין נוסח שיהיה - - -

דוד אזולאי: יש לי בקשה אליך - - -

חוה ראובני: גם זה הסתיים, ככל שידוע לי באוקטובר.

דוד אזולאי: יש כאן הצעה ואולי תאמצו אותה, תפצלו את הנושאים שיש הסכמה - - -

חוה ראובני: אבל יש הסכמה גם על היתר.

דוד אזולאי: יש הסכמה?

חוה ראובני: כן.

שלומית אבינח: אולי כדאי לפנות ליועץ המשפטי של הכנסת.

חוה ראובני: לא.

דוד אזולאי: לממונה על היועצים המשפטיים.

חוה ראובני: אני מניחה שהוא יחד היועץ המשפטי של אותה הוועדה, אני מתנצלת כי אני לא זוכרת את שמו, אולי אייל בן לביא, סוכם איתו ומן הסתם הוא דיווח למנהלת הוועדה שהעניין גמור, העניין בשל להמשך דיון.

אבנר עורקבי: אני דיברתי לפני שלושה שבועות עם אילן גילאון, הוא אמר לי: "זה הכול משרד התחבורה".

חוה ראובני: אולי הוא לא מודע לזה שזה חזר, אני לא יודעת.

דוד אזולאי: נעשה סדר בדברים.

דוד אזולאי: הוועדה תפנה ליועץ המשפטי של הכנסת מר איל ינון כדי לבדוק מה מעכב את התקנות של משרד התחבורה 'תקנות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות" (נגישות רכב השכרה ואוטובוסים) התשע"א 2011.

דוד אזולאי: אני אבקש להוציא מכתב בנושא הזה.

דוד אזולאי: הוועדה מבקשת מנציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות לפנות בעניין הזה, לברר מדוע זה לא מקודם.

דוד אזולאי: אני לא אפנה כרגע למשרד התחבורה כי מבחינתם הם הגישו את החומר.

דוד אזולאי: חברת "דרך הלב" אני אבקש מכם, היות ואנחנו כוועדה לא מתפקידנו לקדם את האינטרס שלכם, לא אומר לך שזה לא מעניינו, אבל לא נעשה את זה.

דוד אזולאי: אני כן מבקש ממך לפנות למשרד התחבורה כדי לבררמיהו הגורם המטפל במשרד בנושא הזה- - -

אבנר עורקבי: אבל יש כאן גורם שמטפל בנושא.

דוד אזולאי: תפנה אליהם בכתב עם העתק לוועדה, כשנקבל את הפנייה שלכם, נפנה גם בבקשה לזרז את הנושא.

דוד אזולאי: הוועדה תקיים ישיבת מעקב בתחילת מושב הקיץ.

דוד אזולאי: אם התקנות תאושרנה אני מבין ששחררנו את החסם.

דוד אזולאי: כך אני מתרשם מדבריכם.

חוה ראובני: ברגע שהוועדה תקבע שזה יאושר, מעבירים את זה לפרסום.

חוה ראובני: התקנות יכללו הוראת כניסתם לתוקף, אבל עדיין כל חברות השכרה צריכות זמן כדי להיערך לזה.

חוה ראובני: הן תצטרכנה להצטייד ולאבזר כלי רכב, בעת שהן תדענה מה נדרש מהן.

חוה ראובני: היום, כל חברה מאבזרת לפי שיקול דעתה, מה נראה שכדאי לה, מה נראה שיש ביקוש.

דוד אזולאי: גברת ראובני, אני שואל שאלה.

דוד אזולאי: מבחינת

דוד אזולאי: כם משרד התחבורה, ברגע שתאושרנה התקנות הוסר החסם?

חוה ראובני: כן.

דוד אזולאי: הוועדה תמשיך לעקוב וגם תפנה ליועץ המשפטי, גם אתם תפנו.

דוד אזולאי: נקבל תשובות ולאחר מכן נתאם את הדברים.

דוד אזולאי: אם מדובר בבעיה בכנסת אני מקווה שנפתור אותה ואם זה משרד התחבורה נפנה אליכם ונבקש שתקדמו אתם את החקיקה.

דוד אזולאי: נכון לרגע זה אני לא פונה אליכם כי אני סומך על דברייך שנאמרו כאן שאכן את מה שעליכם לעשות עשיתם.

דוד אזולאי: תודה רבה לכולם, הישיבה נעולה.