ועדת המשנה לביטוח, כנסת 18, פרוטוקול מספר 15, 2012-03-13 14:05

פניה קירשנבאום: אני שמחה לראות את כולכם.

פניה קירשנבאום: ביקשתי לכנס את ועדת המשנה והיום יש לנו שני נושאים לדיון כאשר הנושא הראשון הוא חינוך פיננסי.

פניה קירשנבאום: בנושא חינוך פיננסי הקמנו ועדה וגם הקמנו שדולה וחלקכם או רובם הייתם נוכחים.

פניה קירשנבאום: אני מכנסת את ישיבת הוועדה כדי קודם כל לעקוב אחרי מה שנעשה, אולי לעשות חשיבה משותפת יחד אתכם ולראות האם הכיוון של העשייה הזאת הוא נכון, אולי צריך להכניס שיפורים ועדכונים.

פניה קירשנבאום: אני יודעת שבדרך לא היה חלל ריק אלא אנחנו נפגשנו גם עם אגף שוק ההון ועם גורמים נוספים.

פניה קירשנבאום: אני מצטערת אבל לא התאפשר לי להיפגש עם שר החינוך עקב לוח זמנים.

פניה קירשנבאום: הפגישה אתו תתקיים מחר.

פניה קירשנבאום: מכיוון שהזמן עובר ושנת הלימודים נפתחת ב-1 בספטמבר, אני לפחות חושבת שחינוך פיננסי מתחיל כחינוך בבתי ספר, באוניברסיטאות ובכל מערכות החינוך.

פניה קירשנבאום: זה הזמן להיערך לכניסה שלנו למערכת החינוך ולראות מה עושים, איך עושים, איזה מטרות אנחנו רוצים להשיג.

פניה קירשנבאום: לצערי היינו צריכים להיכנס לנושא החינוך הפיננסי משנת 2005 או מיד אחרי אבל זה לא נעשה.

פניה קירשנבאום: היינו גם צריכים לתקצב את החינוך הפיננסי אבל הוא לא תוקצב.

פניה קירשנבאום: היום אנחנו מנסים לגשר על הפערים האלה.

פניה קירשנבאום: דיברנו גם על כל מבחני ה-OECD או מבחני פיזה כפי שאנחנו קוראים להם.

פניה קירשנבאום: אני מניחה שנקבל את תוצאות השנה ונראה מה אנחנו עושים עם זה ואיך מכינים את התלמידים לקראת השנה הבאה.

פניה קירשנבאום: בשדולה דיברתי על כך – ולא ויתרתי על הרעיון – שאולי כמו שיש לנו מבחן באזרחות, נכניס גם את נושא האזרחות הפיננסית או איך שמשרד החינוך יחליט שהוא קורא לנושא.

פניה קירשנבאום: אני בוודאי לא מתכוונת להכתיב למשרד החינוך אלא אני רק באה להמליץ.

פניה קירשנבאום: יש עוד נושא אחד שאני שומעת אותו ואתם בוודאי שומעים – ולא רק שומעים אלא גם רואים – כשאני פותחת עיתון ורואה שבנקים כבר הולכים לחינוך פיננסי, עושים ליווי למשפחות, יש פרויקטים כאלה ואחרים ויש איזשהו פיזור של האמצעים.

פניה קירשנבאום: אני בעד להקים, נקרא לזה, ועדת היגוי.

פניה קירשנבאום: יש רעיון לקרוא לזה ועדה מייעצת, לעשות איגום משאבים ואם המדינה תומכת בדברים שונים, אנחנו מכירים גם את הסיטואציה ההפוכה לפיה גורמים פיננסים גורמים בהרבה פעילויות.

פניה קירשנבאום: אם בתחום הזה נוכל לאחד את המאמצים, אני חושבת שאנחנו בהחלט יכולים להגיע לתוצאות הרבה יותר טובות.

פניה קירשנבאום: יש לי הרבה שאלות שאוכל לשאול אותן עכשיו אבל אני מעדיפה לשאול אותן תוך כדי הדיון.

פניה קירשנבאום: אולי נירית תציג לנו מה נעשה, מה הולכים לעשות, היכן צריכים את העזרה שלנו ועוד.

פניה קירשנבאום: אני אשמח להתייחסותכם.

פניה קירשנבאום: נירית, את תפתחי את הדיון.

נירית גדסי: שלום לכולם.

נירית גדסי: אני נירית ממשרד האוצר, מהמחלקה החדשה לחינוך פיננסי שהוקמה לאחרונה.

נירית גדסי: אנחנו מברכים את חברת הכנסת פניה קירשנבאום על קיום הדיון ועל המעקב שמבצעים אחרי הנושא החשוב הזה.

נירית גדסי: בכנס של השקת השדולה סיפרתי שאנחנו עובדים על גיבוש של איזושהי תוכנית מדיניות לאומית, איזושהי אסטרטגיה לאומית איך לקדם את החינוך הפיננסי.

נירית גדסי: אחד הצעדים שכבר התחלנו בהם – כי ברור לכולנו שחינוך מתחיל בגיל צעיר – הוא איזשהו שיתוף פעולה מאוד מבורך עם משרד החינוך שמיד נרתם לעניין הזה.

נירית גדסי: המנכ"לית החדשה של משרד החינוך, דלית שטאובר, הרימה מיד את הכפפה והקימה צוות.

נירית גדסי: אחת הנציגות שמובילות את הצוות הזה במשותף אתנו נמצאת כאן, אסתי רוסט, ואני חושבת שכדאי שהיא תציג בקווים כלליים את התוכנית עליה אנחנו עובדים ומשם נמשיך.

אסתי רוסט: שלום, שמי אסתי רוסט ואני מהמזכירות הפדגוגית.

אסתי רוסט: כפי שאמרה נירית, התמניתי לרכז את הוועדה המשרדית והבית-משרדית בשיתוף עם משרד האוצר כדי להקים תוכנית חינוכית למשרד החינוך בנושא חינוך פיננסי.

אסתי רוסט: התוכנית היא מהגיל הרך, גני הילדים, עד כיתות י"ב, וזאת בעצם כל המערכת שלנו בכל תחומי הדעת וביחידות השונות של המשרד.

אסתי רוסט: לשם כך, לפני מספר חודשים הוקמה ועדה שכוללת נציגים מכל היחידות – מינהל חברה ונוער, שפ"י, חינוך יסודי וחינוך על יסודי, תחומי דעת שונים כמו אזרחות, מתמטיקה, לשון, מדעי החברה ותחומים נוספים – כאשר בשלב ראשון ביצענו מיפוי וראינו באיזה תחומים קיימים נושאים ותוכניות בנושא של החינוך הפיננסי אלא שהן היו מובלעות בתוך תוכניות.

אסתי רוסט: ברגע שניתן להדגיש אותן ולהציף אותן על פני התוכנית הכוללת, ניתן לבנות תוכנית יותר משמעותית.

אסתי רוסט: באמת מצאנו שיש הרבה מאוד תכנים מוכנים, למשל במולדת, חברה ואזרחות יש תוכניות מאוד יפות, בכישורי חיים, במפתח הלב, במתמטיקה – צריך קצת לשכלל ולהוסיף שאלות אורייניות אבל לאורך כל הדרך יש כאלה שקיימים ופועלים בשטח.

אסתי רוסט: כמובן בחינוך הלשוני ששם יש הרבה מאוד טקסטים שניתן דרכם לפתוח למידה ודיון.

אסתי רוסט: בעצם כל התוכניות האלה מתגבשות כרגע לתוכנית והצעה לכלל המערכת והן מוכנות להפעלה בשנת תשע"ג.

אסתי רוסט: בסוף חודש מרץ יש לנו פגישה עם מנכ"לית המשרד שנתנה את ברכתה לתוכנית ואנחנו הולכים להציע לה מסמך מסודר של כל התוכנית המוכנה לתשע"ג עם ההיבטים התקציביים לתוכנית ומקווים שנוכל באמת לצאת לדרך.

אסתי רוסט: יש תוכניות שחסרות והיינו רוצים לפתח אותן כמו אתר עם שלל תוכניות, פיתוח של שיעורים מקוונים, של סרטים, של תוכניות לימודים נוספות.

אסתי רוסט: כל אלה, ברגע שנקבל את האישור, נוכל לצאת לדרך ולטפח אותן ואז אנחנו מקווים שבשנת תשע"ד נוכל לתת הרבה יותר בתחום.

אסתי רוסט: אני שמחה לומר שכולם רואים בזה עניין.

אסתי רוסט: זה נושא שלא שמעתי מישהו אומר שהוא לא חשוב ושלא נכון להשקיע בו.

אסתי רוסט: זה מבחינת הוועדה.

אסתי רוסט: יש תוכנית שאתם מכירים אותה, תוכנית לכיתות י' שדנה פרידמן שיושבת לצדי הייתה המובילה.

פניה קירשנבאום: זאת הייתה תוכנית פיילוט.

פניה קירשנבאום: תכף נדבר עליה.

אסתי רוסט: דנה תספר יותר בהרחבה.

אסתי רוסט: בשנת תשע"א ותשע"ב נכנסו מספר בתי ספר ואנחנו מקווים שבתשע"ג תיכנס מכסה גדולה לתוכנית הזאת.

אסתי רוסט: שוב, זה תלוי בתקציב, זה תלוי כמה בתי ספר נוכל להכניס לתוכנית.

פניה קירשנבאום: סליחה שאני קוטעת אותך, אבל יש לי שאלות.

פניה קירשנבאום: קודם כל, קצת בלבלת אותי ואומר לך מדוע.

פניה קירשנבאום: פעם אחת את אומרת שאתם מוכנים שהתוכנית תיכנס בשנת הלימודים הקרובה בכל בתי הספר אבל עכשיו את אומרת שזה תלוי תקציב.

פניה קירשנבאום: שנית, אני עדיין חשבתי – ויכול להיות שאני טועה במיוחד שאין לי תואר בחינוך ולכן אני לא יודעת לומר – שזה צריך להיות איזשהו מסלול לימודים.

פניה קירשנבאום: אם עכשיו אתם תצאו ותפרקו את החינוך הפיננסי לגורמים ותשימו אותו פעם בלשון ותיתנו מושגים, פעם במתמטיקה כאשר ילמדו אחוזים ואיך אנחנו מחשבים כסף, קצת באזרחות – מי יבחן את הנושא הזה בסופו של דבר?

פניה קירשנבאום: איך ניצור מקשה אחת שקוראים לה חינוך פיננסי?

פניה קירשנבאום: איך נבחן בסופו של דבר את הידע שאנחנו הולכים להקנות לו חינוך פיננסי?

פניה קירשנבאום: הדבר הכי משמעותי הוא איך נכשיר את המורים?

פניה קירשנבאום: את מי תשלחי עכשיו להכשרה, את כל מערכת החינוך שתעבור הכשרה של חינוך פיננסי?

פניה קירשנבאום: או שאנחנו רוצים ליצור מקצוע שהוא משתלב בתוך המקצוע הנוסף שנקרא לו או מקצוע אזרחות או לא משנה באיזה תחום ושם נכשיר קאדר של מורים שהם יהיו באמת בעלי דעה, בעלי ידע, בעלי הסמכה לעניין הזה כי אחרת – סליחה שאני אומרת – אני פוחדת שזה יהיה פרטאצ'.

אסתי רוסט: השאלות הן מאוד מאוד נכונות.

אסתי רוסט: בצוות אנחנו בודקים בדיוק את הדילמה הזאת בין לבקש שזה יהיה מקצוע כאשר גם אם לא בכל השכבות, נסמן מספר שכבות ושם המורים יעברו הכשרה או שנכשיר מורים מיוחדים לנשוא, לבין האופציה הזאת שזה יהיה חלק מתוך כלל המקצועות הקיימים.

אסתי רוסט: השאלות האלה הן שאלות שנצטרך להציג בפני המנכ"לית ולקבל ממנה תשובה.

אסתי רוסט: אין ספק שאם היה תקציב לשעות מיוחדות – וזאת תוספת שעות שאנחנו מבינים מה המשמעות שלה – היה עוזר.

נירית גדסי: מעבר לכך, זאת תוספת תקציב?

נירית גדסי: ברור שאי אפשר שכל שנה תלמידים ילמדו הרבה מאוד חינוך פיננסי כי זה יבוא על חשבון מקצועות הלימוד האחרים.

נירית גדסי: לכן מה שאנחנו בוחנים זה לראות איך אנחנו משלבים את זה.

נירית גדסי: עכשיו אנחנו לא מסוגלים להשאיר את התלמידים עוד עשר שעות נוספות בשבוע ללמוד את הנושא.

נירית גדסי: אנחנו מדברים כאן על איזושהי תקופה מאוד ארוכה, מגני הילדים, מגיל שלוש, עד כיתה י"ב.

נירית גדסי: מה שנכון לגן הילדים, לא נכון לכיתה י"ב.

פניה קירשנבאום: איך בסופו של דבר תבחני מהו הידע שהם קיבלו?

נירית גדסי: בשכבות גיל מסוימות, כמו שאסתי תיארה, זה ייכנס בתחומי לימוד כאלה ואחרים ובשכבות גל אחרות יינתן דגש יותר גדול.

נירית גדסי: כל זה באיזשהו לימוד ספיראלי שחוזר על עצמו, נבנה נדבך על נדבך לקראת התוכנית בכיתה י' שהיא בעצם תוכנית ייעודית ומקיפה ומהווה איזושהי תחנה לעשות יישור קו לתלמיד, לראות כל מה שהוא למד עד עכשיו ולתת לו דגשים נוספים וחיזוק נוסף כשאחר כך הוא גם ייבחן על זה גם במסגרת מקצוע הלימוד וגם בפיזה.

פניה קירשנבאום: באיזה כיתה נערכים מבחני פיזה?

נירית גדסי: בכיתה י'.

פניה קירשנבאום: אני לא חושבת שחינוך פיננסי זה משהו שאנחנו צריכים להגדיר שזה איזשהו לימוד שמתקיים שעה או שעתיים בשבוע בבית ספר.

פניה קירשנבאום: אני בהחלט אומרת שאפשר לשלב את זה.

פניה קירשנבאום: לא הייתי הולכת למשל לשעת חברה ולא בגלל שאני מזלזלת בשעת חברה או בשעת חינוך – אני לא מזלזלת בשעה כלשהי בבית הספר ושזה יהיה ברור – אבל אני אומרת שזה צריך להיות חלק מאיזשהו מקצוע ובהחלט הוא צריך להיות נלמד.

פניה קירשנבאום: אני לא חושבת שצריך ליצור משהו מיוחד אלא אם מורה מקבל הכשרה מסוימת, הוא יודע לשלב את זה במערכת השיעורים הוא כבר נותן.

פניה קירשנבאום: אז, כשהוא מדבר על אחוזים, הוא מביא דוגמה של הכסף.

פניה קירשנבאום: הרי אפשר לשלב בכל נושא.

פניה קירשנבאום: בהחלט אולי צריך להוסיף שעות אבל לא בקנה מידה כזה שאנחנו פותחים מקצוע חדש במערכת החינוך.

פניה קירשנבאום: לעשות ביזור בין המקצועות, אני קוראת לזה להוריד תריס.

פניה קירשנבאום: עשינו, סגרנו תריס ולהתראות, שכחנו מהעניין הזה.

פניה קירשנבאום: זה להוריד אחריות ולסמן וי שעשינו חינוך פיננסי.

אסתי רוסט: אם מותר לי להתייחס לזה, זה ממש לא מהמקום הזה.

אסתי רוסט: יש אפשרות ללכת על כמה רבדים של עבודה אבל הרובד האפשרי כרגע הוא לא רובד של בדיעבד או משהו של ברירת מחדל.

אסתי רוסט: בעצם מה שעשינו, אם אני נכנסת קצת יותר לפירוט ממוקד, מיפינו את כל הנושאים שנכון שילד בגן ידע וגם ילד בכיתה א' וכן הלאה, עד כיתה י"ב מבחינת הנושאים בתחום הפיננסי.

אסתי רוסט: בדקנו כל נושא כזה האם יש לו איזשהו ביטוי במקצועות הקיימים.

אסתי רוסט: אנחנו יודעים למקד שבכיתה ב' בתחום כישורי חיים, הילדים ילמדו את הנושאים האלה והאלה והם צריכים לצורך העניין חמישה שיעורים.

אסתי רוסט: אז זה ממוקד.

אסתי רוסט: יש מערכי שיעור שייבנו בנויים וממוקדים למושגים האלה שילד צריך לדעת בכיתה ב'.

אסתי רוסט: כנ"ל לגבי כיתה ג' ו-ד'.

אסתי רוסט: אם נצליח לקבל תוספת שעות לשכבות מסוימות ושם לטפח תוכנית עוד יותר רחבה ועמוקה, דומה שאף אחד לא יתנגד לזה.

אסתי רוסט: אנחנו רוצים להיות בטוחים בתנאים הנוכחיים, אנחנו גם מציעים למערכת תוכנית מספיק טובה.

פניה קירשנבאום: את מי תכשירי בקיץ הזה לקראת השנה הבאה?

אסתי רוסט: כרגע באותם תחומי למידה אותם אנחנו מסמנים כאלה ששם הנושאים שקיימים בתוך התוכנית הקיימת.

אסתי רוסט: בפיתוח המקצועי של המורים, זה ייכנס לתוך תוכנית הפיתוח המקצועי.

אסתי רוסט: שם זה יבוא לידי ביטוי.

פניה קירשנבאום: אני מאוד מתלבטת.

פניה קירשנבאום: אני מעריכה את מה שאתן עושות.

פניה קירשנבאום: אני לא באה ממקום רע אלא אני באה מקום טוב.

פניה קירשנבאום: אנחנו כאן בדיוק כדי ללמוד את הנושא ביחד ולראות האם אפשר להתקדם וכל פעם לעלות שלב נוסף.

פניה קירשנבאום: אני מבינה שאתן מתחילות מאפס ובונות את התוכניות.

פניה קירשנבאום: אני מעריכה את מה שנעשה אבל אני חושבת שאנחנו כאן כדי להסיט את הדיון ולכוון אותו אולי קצת ימינה או שמאלה עד שביחד נמצא את הדרך הנכונה ביותר.

פניה קירשנבאום: כך אני רואה את הדברים.

פניה קירשנבאום: דנה, את רוצה להתייחס?

פניה קירשנבאום: קודם כל, לך כבר יש ניסיון של הפיילוט ובאמת הייתי רוצה לשמוע האם יש פידבקים של המורים לגבי הפיילוט או של התלמידים והאם יש לנו משהו שאפשר למשש אותו ולהרגיש מה קרה?

דנה פרידמן: אני מרכזת את תוכנית הלימודים לכיתות י' בפיילוט שהתחיל השנה ונמשך גם השנה במטרה להרחיב אותו.

דנה פרידמן: בשנת הלימודים הנוכחית נכנסו מעל מאה בתי ספר עם קרוב ל-35 אלף תלמידים בכיתות י' שכבר למדו את התוכנית.

דנה פרידמן: במהלך הקיץ האחרון – מאחר והתחלנו את זה כפיילוט – התוכנית עברה שדרוג מאוד מאוד רציני כולל סרטונים מאוד אטרקטיביים ואחד המציגים אפילו יושב כאן, טל, ועיבדנו גם את תוצאות מחקר הערכה של הפיילוט והתוצאות מלמדות על מודעות מאוד מאוד גדולה של התלמידים על אף שמדובר בתוכנית של שלושים שעות.

דנה פרידמן: התלמידים הפנימו את הנושא והם יודעים היום שצריך לפנות לעזרה, הם יודעים שצריך לשאול שאלות, הם יודעים לא ללכת שולל אחרי פרסומות אם זה בנושא של צרכנות נבונה וכולי ואפילו מתייחסים להוצאות של הבית בצורה יותר ביקורתית.

דנה פרידמן: הם מסתכלים על זה אחרת ורואים שיש הרבה דברים שאולי צריך להסתכל עליהם בצורה אחרת.

דנה פרידמן: ההורים מעורבים.

דנה פרידמן: זאת אמנם לא הייתה המטרה, אנחנו לא עובדים עם ההורים אם כי אנחנו כן חושבים על איזשהו תהליך שיבוצע גם עם ההורים במשותף כדי לעורר יותר מודעות, אבל ההורים מעורבים והם נכנסים לאתר – זאת תוכנית שחלקה מתוקשב – והם שותפים.

דנה פרידמן: לפחות חמישים אחוזים מההורים היו שותפים לתהליכים.

דנה פרידמן: המורים מאוד מחויבים.

דנה פרידמן: קרה כאן תהליך מדהים.

דנה פרידמן: יש כאן איזושהי אמונה במטרה והמורים עצמם, המורים שנכנסו לתהליכים האלה, מרגישים מאוד מחויבים כלפי התהליכים ולא רק ברמה של ללמד את התלמידים אלא הם מלווים אותם.

פניה קירשנבאום: כמה ילדים השתתפו בפיילוט?

דנה פרידמן: אני צריכה לעשות חישוב מהיר.

דנה פרידמן: תני לי דקה ואני אומר לך.

דנה פרידמן: מעל שלושים אלף תלמידים.

דנה פרידמן: מתוכננת הרחבה לשנה הבאה באותו היקף של שעות.

דנה פרידמן: נלמד את מבחני פיזה שאמורים להתקיים כרגע, בימים אלו.

פניה קירשנבאום: הם למדו את זה כשעות נפרדות או למדו את זה במסגרת מקצועות אחרים?

דנה פרידמן: התוכנית של כיתות י' היא תוכנית שעומדת בפני עצמה.

פניה קירשנבאום: הורים הוכשרו במיוחד לתוכנית הזאת.

דנה פרידמן: כן, המורים הוכשרו במיוחד.

דנה פרידמן: הם כרגע הוכשרו להוראת התוכנית ובהמשך, כבר מהקיץ הזה, הם יוכשרו לתכנים נוספים שירחיבו אצלם את הידע.

פניה קירשנבאום: היו כאלה שעברו את התוכנית שנבחנו בפיזה?

דנה פרידמן: הנושא של אוריינות פיננסית במבחני פיזה השנה הוא רשות ולא חובה.

דנה פרידמן: מאחר שאנחנו לא יודעים מי בתי הספר שיעשו את המבחנים, לא בהכרח שהם נחשפו בכלל לתוכנית בשנת הלימודים הנוכחית.

דנה פרידמן: אנחנו נלמד את פיזה בקיץ.

דנה פרידמן: במאי יש לי סדנת עבודה בה יציגו את כל מה שקשור להוראת החינוך הפיננסי בעולם.

דנה פרידמן: ישתתפו נציגים מארצות שונות והם יציפו את כל הקשיים כמו למשל האם ללמד בתוך מסגרת של תחומי דעת, האם ללמד את זה בנפרד, מי המורים שצריכים להכשיר אותם.

דנה פרידמן: לכל זה יש סדנאות נפרדות.

דנה פרידמן: את מעלה שאלות נכונות שגם הוועדה מתחבטת בהן אבל אלה שאלות שכנראה גם בעולם עוד לא קיבלו מענה.

פניה קירשנבאום: אם יש בתי ספר שעברו את התוכנית והם לא ייבחנו בפיזה, האם אתם לא שוקלים לבחון אותם רק כדי לקבל איזושהי הערכה ולראות האם זה תרם או לא תרם?

פניה קירשנבאום: אולי סתם העברנו שיעורי חברה וזה לא הביא לתוצאות?

דנה פרידמן: לכל אורך התוכנית מתייחסים ליחידות הלימוד שהם למדו.

דנה פרידמן: מעבר לזה, בסוף לימוד התוכנית יש להם גם מבחן מסכם שמראה את התכנים, את ההבנה והיכולת שלהם להתמודד עם תכנים של אוריינות פיננסית.

דנה פרידמן: מאחר שעדיין לא שוחררו גרסאות של מבחנים, כולם – גם בעולם – אנשים בונים את השאלונים שלהם כרגע בצורה שבה הם מבינים עד שיהיה המבחן הראשון השנה.

דנה פרידמן: יש לנו גם מעקב מאוד שוטף על העשייה של התלמידים.

דנה פרידמן: בעצם זאת תוכנית שבפעם הראשונה יש מעקב שוטף אחרי העשייה של התלמיד בכל חלק וחלק בתוכנית, במה הוא מתקשה, ומורה יכול לחזק אותו באותם תכנים, האם הוא מבצע את המשימות, האם הוא לא מבצע את המשימות, באיזה היקף ומה עוד הוא צריך.

דנה פרידמן: גם תלמידים חזקים וגם תלמידים חלשים לומדים את התוכנית שמותאמת לרמות שונות.

דנה פרידמן: בתוך התכנים השונים אנחנו ממליצים למורים בהתאם לרמת הכיתה על המטלות שהתלמידים צריכים לבצע כחובה וכרשות.

פניה קירשנבאום: מתי אתם תקבלו החלטה?

פניה קירשנבאום: אני אדבר מחר עם השר אבל מתי בכל זאת תגבשו את העמדה והדעה שלכם איך תראה שנת הלימודים הבאה?

פניה קירשנבאום: אני שוב חוזרת ואומרת שהזמן ממש קצר.

נירית גדסי: יש שני דברים.

נירית גדסי: התוכנית של דנה היא תוכנית שרצה ועובדת וכל הזמן היא מתרחבת כאשר עוד ועוד בתי ספר מצטרפים לתוכנית.

נירית גדסי: זה תהליך שהוא הדרגתי אבל אני מאמינה שגם בשנה הקרובה יצטרפו בתי ספר נוספים והמעגל הזה יתרחב.

נירית גדסי: זה דבר שהוא קיים ומתמשך.

נירית גדסי: התוכנית שאנחנו עובדים עליה בנוסף, שהיא תוכנית משלימה לתוכנית של כיתות י', אנחנו עובדים על גיבוש של המלצות בחודש הקרוב והמלצות אלו יוגשו למנכ"לית משרד החינוך כשיחד אתה נראה איך אנחנו מקדמים את זה הלאה.

פניה קירשנבאום: שמעתי על כל הנושא של הסרטים והחינוך המשלים לחינוך פיננסי.

פניה קירשנבאום: בסך הכול אני שוב חוזרת לנושא של איגום משאבים.

פניה קירשנבאום: יש הרבה גופים, ולא רק גופים פיננסים כמו בנקים, כמו רשויות ממשלתיות.

פניה קירשנבאום: בהחלט למשל אחד הגופים כמו רשות לניירות ערך יכול לטפל בכל הנושא של סרטים או חינוך כזה או אחר במט"ח אבל צריך ליצור מנגנון של תיאום כי אם כל אחד ירוץ בשדה לבד, בסוף העגלה לא תזוז.

דנה פרידמן: האמת היא שאנחנו כן רוקמים את שיתופי הפעולה ברמות שונות.

דנה פרידמן: קודם כל, יש לנו שיתוף פעולה שנוצר עם בנק ישראל להפקה משותפת של יחידות ושל חומרים נוספים, משחקים או כל דבר אחר.

דנה פרידמן: אנחנו מורים לשבת בעוד פחות מחודש לישיבה משותפת.

דנה פרידמן: יש לנו כרגע קשרים גם עם גופים נוספים בארץ שפיתחו תוכניות ואנחנו בוחנים את האפשרויות לשתף פעולה גם אתם ולהטמיע את זה לתוכנית אחת.

פניה קירשנבאום: זה טוב שיש תיאום אבל אני חושבת שצריכה להיות איזושהי ועדה מייעצת או ועדה לאיגום משאבים אבל היא צריכה להיות סטטוטורית ולכלול נציגים מכל הרשויות.

פניה קירשנבאום: זה לא יכול להיות משהו וולנטרי לגמרי.

נירית גדסי: אנחנו עובדים על איזושהי הצעת חוק אבל אני לא מאמינה שהיא תצליח לעבור במושב הזה אבל אני מקווה שבמושב הבא נצליח לקדם אותה.

פניה קירשנבאום: אם יש לכם בעיה, אני אעזור לכם להעביר חוקים.

נירית גדסי: יופי.

נירית גדסי: נשמח מאוד.

נירית גדסי: ההצעה הזאת מדברת בין היתר על הקמה של איזשהו גוף מייעץ, סוג של ועדת היגוי שיהיו בה נציגים גם ממשרדים שונים בממשלה, גם גופים פיננסיים, גם נציגי אקדמיה וארגונים נוספים.

פניה קירשנבאום: אנחנו מדברים גם על ההשכלה הגבוהה כמובן.

פניה קירשנבאום: נמצא אתנו גיל גרשלר מהמכללה למינהל שבינתיים הוא המוסד להשכלה גבוהה היחיד שאני מכירה – אלא אם תתקנו אותי – שכן הכניס בתוכנית הלימודים חינוך פיננסי.

פניה קירשנבאום: אני הייתי מצפה ש-ור"ה תיכנס לעניין הזה ולא רק מכללות אלא גם האוניברסיטאות בסופו של דבר יתייחסו לזה.

דבורה מרגוליס: אני אעביר את המסר.

פניה קירשנבאום: כן, תעבירי.

פניה קירשנבאום: אנחנו כאן נעקוב אחרי המסר שאנחנו מעבירים.

דבורה מרגוליס: האוניברסיטאות הן גוף מורכב, יש חופש אקדמי, אישור המועצה להשכלה גבוהה וכולי.

פניה קירשנבאום: חופש אקדמי זה דבר טוב אבל בסופו של דבר השוק הוא זה שקובע.

פניה קירשנבאום: אם תוכנית הלימודים במכללות תהיה יותר אטרקטיבית והרוב יזרום למכללות ולא רק בגלל תנאים אחרים אלא גם בגלל תוכנית הלימודים, ואתם רוצים להיות עדיין אטרקטיביים, תחשבו על העניין הזה.

פניה קירשנבאום: גיל, אתה רוצה לומר לנו משהו על התוכניות במכללה?

גיל גרשלר: יושבת לידי יעל שמלמדת אתי הקורסים.

גיל גרשלר: אנחנו מתחבטים בדיוק במה שכאן עולה.

גיל גרשלר: הרי אי אפשר לעשות קורס כל שנה וכל סימסטר על חינוך פיננסי אלא זה צריך לבוא מהבטן של האנשים.

גיל גרשלר: אם בכל מקצוע ייתנו כמה דוגמאות וכולי, לא צריך בכלל קורס בחינוך פיננסי.

גיל גרשלר: מצד שני, זה יכול ללכת לאיבוד כי אין שליטה על מה שעושים.

גיל גרשלר: אצלנו מה שמנסים לעשות זה מאמץ ממוקד.

גיל גרשלר: האחד, כן לתת לתלמידים חינוך פיננסי, וזה הקורס שהתחיל, הפיילוטים שלנו רצו ובסימסטר ראשון למדו קבוצות של תלמידים את הנושא ובסימסטר הזה עוד פעם לומדים כאשר עכשיו יש משהו מאוד נחמד – עובדים ובני המשפחה שלהם.

גיל גרשלר: הזמנו את בני המשפחה וכולם יושבים יחד וזה מאוד מאוד נחמד ומעניין.

גיל גרשלר: יהיו לקחים.

גיל גרשלר: במכללה הרבה יותר קל בקורסים הפיננסיים – רק לתלמידים שלומדים מקצועות פיננסיים – להכניס כל מיני דוגמאות כמו ריבית דריבית, אחוזים וכולי, אבל צריך להבין שרוב התלמידים לא לומדים פיננסים.

גיל גרשלר: במשרד החינוך, אולי שם במתמטיקה אפשר לתת דוגמאות אבל באופן כללי גם שם צריך לפחות פעם אחת משהו כי אין את זה בשום מקום מרוכז.

גיל גרשלר: פעם אחת צריך לתת משהו ולהשתדל להטמיע את זה איכשהו ביתר התוכניות.

גיל גרשלר: אנחנו מאוד מאוד נהנים ויש ביקורות מאוד טובות של התלמידים וזה הדבר החשוב.

גיל גרשלר: הם אוהבים את זה.

צבי סטפק: צבי סטפק, בעלים של בית השקעות מיטב ומכללת מיטב שאני יושב ראש שלה.

צבי סטפק: זאת מכללה לחינוך פיננסי שהקמנו לפני עשרים שנים.

צבי סטפק: אני מאוד מזדהה עם מה שאמרת קודם לגבי פיזור מאמצים כי אני מניח שמסביב לשולחן הזה וגם מחוץ לשולחן הזה יש הרבה רצון טוב, אבל הרושם שלי הוא שהוא מתפזר והולך לאיבוד.

צבי סטפק: התובנות שיש לי מניסיון – אגב, אני עסקתי גם בהוראה בתיכון אקסטרני לפני שנים רבות, עוד לפני שנכנסתי לשוק ההון – אני חושב שהגישה ללמד במשרד החינוך, גישה שכאן באה לידי ביטוי, בתוך מקצועות תפיסות של מידע פיננסי תוך מתן דוגמאות, זה לא יביא לשום מקום.

צבי סטפק: אני מסכים אתך לגמרי שזה לסמן וי, עמדנו במשימה, עשינו את העבודה ושלום.

צבי סטפק: אנחנו נשלם על כך מחיר יקר, אם זאת תהיה הדרך.

צבי סטפק: הדרך חייבת להיות מאמץ מרוכז.

צבי סטפק: יש להבדיל כמובן בין גן ילדים וכיתות א', ב' ו-ג' נניח לבין כיתות ד' ואילך.

צבי סטפק: נאמר שאנחנו שמים את הקו בכיתות ד', אבל זה לא תורה למשה מסיני.

צבי סטפק: בגיל הרך בהחלט אפשר ללמד את זה תוך כדי פעילויות ודברים אחרים, אבל מגיע איזשהו גיל שצריך להחליט עליו שבו הלימוד צריך להיות לימוד לנושא הזה.

צבי סטפק: אחת משתיים: או שחושבים שזה מקצוע לא חשוב, אז באמת נכניס דוגמה, ריבית דריבית וכולי, אבל אם מחליטים שאוריינות פיננסית היא תחום חשוב, חלק ממה שהוזכר כאן ככישורי חיים, זה צריך להיות מקצוע לכל דבר שצריך גם להיבחן עליו וזה חייב להיות מאמץ רציף.

צבי סטפק: זאת אומרת, תהליך חינוכי הוא מהלך רציף מאוד שכמובן הוא בדרגות קושי שונות.

צבי סטפק: פה ושם יש פיילוטים וזה נחמד וטוב, אבל לא זה מה שיעשה את העובדה.

צבי סטפק: למשל, גמלאים, גם הם זקוקים לחינוך פיננסי.

פניה קירשנבאום: עוד לא הגענו לגיל הזה אבל זה מופיע.

פניה קירשנבאום: היום אנחנו דנים רק במערכת החינוך, אבל בהחלט יש לנו עוד את הצבא עליו לא דיברנו, כל המעסיקים שמתחילים להעסיק וכולי, אבל אנחנו כרגע לא נכנסים לזה.

צבי סטפק: אני אומר שזה תהליך רציף שעובר לכל אורך חיי הבן אדם.

צבי סטפק: גם חברי כנסת זקוקים לחינוך פיננסי.

פניה קירשנבאום: אני מסכימה אתך.

צבי סטפק: אגב, לפני שנתיים וחצי כבר הצעתי במכתב לוועדת הכספים שיעברו חינוך פיננסי, שיעברו השתלמויות פיננסיות כי את התוצאות ראינו למשל, להבדיל, באופן הדיון שהתנהל לאחרונה לגבי קופות הגמל עם דמי הניהול.

צבי סטפק: הרבה פעמים אומרים שהיצרנים, בתי ההשקעות, מעוניינים שהלקוחות שלהם יהיו – סליחה על הביטוי – בורים ועמי ארצות בתחום הזה.

צבי סטפק: אין דבר פחות נכון מזה.

צבי סטפק: האינטרס שלנו כבתי השקעות – אני לא מדבר עכשיו על הפן של המכללה – הוא שהלקוחות שלנו יבינו את הדברים ויפנימו אותם, כי אם הם לא מבינים ולא מפנימים, זה עלול לחזור לבית ההשקעות כבומרנג.

צבי סטפק: לכן יש לנו אינטרס שהלקוחות שלנו יבינו במה מדובר.

צבי סטפק: אגב, חינוך פיננסי, גם משקיעים מוסדיים צריכים חינוך פיננסי וגם אנחנו צריכים חינוך פיננסי בהיבטים של שוק הון שהוא דינאמי כל הזמן והוא משתנה כל הזמן.

צבי סטפק: יש היום למשל נושא הסדרי חוב שהוא תופעה חדשה יחסית של שלוש השנים האחרונות.

צבי סטפק: גם משקיעים פיננסיים צריכים לעבור סדרת חינוך, נקרא לזה כך, בקטע של אקטיביזם מוסדי ועוד הרבה תחומים.

פניה קירשנבאום: אתם מקבלים את זה דרך תקנות וחקיקה.

צבי סטפק: גם, אבל גם יוזמות שלנו.

צבי סטפק: אני יכול לתת דוגמה.

צבי סטפק: אנחנו בזמנו קיימנו קורס חינם לציבור הרחב.

צבי סטפק: הזמנו את הציבור הרחב ונתנו קורס חינם לו הייתה היענות גדולה מאוד.

צבי סטפק: בתל אביב למשל באו 300 אנשים לשמוע סדרה של ארבעה מפגשים, ארבע שעות כל מפגש.

צבי סטפק: זאת אומרת, יש צמא בציבור לידע פיננסי.

צבי סטפק: הבן שלי היום מלמד בבית ספר ביהוד, לחירשים, כיתות י"א-י"ב, חינוך פיננסי.

צבי סטפק: הוא לימד בכיתה ה'-ו' באחד המושבים בשרון חינוך פיננסי.

צבי סטפק: סדרה של עשרה מפגשים כשכל מפגש אורך שעה וחצי.

צבי סטפק: זה לא בהכרח אומר – כפי שזה כאן הוצג – תקציבים וכולי.

צבי סטפק: לא צריך ללמד בכיתה ט' שלוש שעות בשבוע חינוך פיננסי.

צבי סטפק: מספיק אם ילמדו מתוך שנת הלימודים איקס שבועות – נניח במשך עשרה שבועות – שיעור אחד כל פעם או שיעור וחצי כל פעם, שני שיעורים באורך של שעה וחצי, זה בהחלט די והותר.

צבי סטפק: יש לי בעיה נוספת.

צבי סטפק: נושא המורים.

צבי סטפק: אני לא מכיר את המורים ואני לא רוצה להטיל דופי באף אחד אבל מתוך היכרות שלי עם מורים לכלכלה אפילו – לא ניקח מורים למתמטיקה שהוכשרו – הידע שלהם, היכולת שלהם – וכמו שאמרתי, אני עסקתי בהוראה – להעביר שיעור בחינוך פיננסי בראייה שלי הוא מאוד מאוד בעייתי וזה כולל מורים לכלכלה.

צבי סטפק: זאת אומרת, ההכשרה של המורים כאן היא המפתח להצלחת התוכנית.

צבי סטפק: המורים צריכים לעבור הכשרה כמו שצריך.

פניה קירשנבאום: הזמן להכשרה הוא בקיץ.

צבי סטפק: נכון.

צבי סטפק: היו צריכים להתחיל את זה אחרי רפורמת בכר בתהליך איטי.

פניה קירשנבאום: נכון.

פניה קירשנבאום: היינו מגדלים דור של מחנכים לחינוך פיננסי.

צבי סטפק: נכון.

צבי סטפק: כאן אנחנו נקלענו לעניין הזה ואנחנו יודעים בדיוק שזה בעקבות ה-OECD כי אחרת אני לא בטוח שהיינו יושבים ומדברים כאן היום על חינוך פיננסי או אולי מדברים אבל לא עושים.

צבי סטפק: כאן חייב להיות מאמץ מאוד מרוכז.

צבי סטפק: הסינים אומרים שמהלך של אלף מייל מתחיל בצעד אחד קטן, ואכן זה תהליך רציף מאוד עקבי.

צבי סטפק: מבחינת הרשויות, משרד האוצר חייב ברוח רפורמת בכר להבטיח תקציב רב שנתי.

צבי סטפק: לא שנתי כאשר השנה התחשק לו לתת כסף ובשנה הבאה לא יתחשק לו לתת כסף.

צבי סטפק: משרד האוצר חייב לגלות מחויבות תקציבית רב שנתית.

צבי סטפק: זה לא יכול להיות שמשרד האוצר עכשיו יגיד: קחו חמישה מיליון שקלים ותעשו מה שאתם רוצים.

צבי סטפק: רשות ניירות ערך והבורסה עשו כל מיני קמפיינים בעבר והשקיעו כספים אבל זה פשוט נמס.

צבי סטפק: זה כמו ללכת על קרח.

צבי סטפק: יש כאן תהליך שחייבים לרכז את המאמצים, להבטיח תקציבים כי אחרת אנחנו נשב ונדבר כאן בעוד חמש שנים על אותו הדבר.

פניה קירשנבאום: אין ספק.

פניה קירשנבאום: אני רואה כאן שתי מטרות והן לאו דווקא צריכות להיות באותו גוף.

פניה קירשנבאום: זאת אומרת, צריך להיות גוף אחד שמאגד את הנושא התקציבי, גוף שמטפל בנושא תקציבי והוא זה שצריך ליצור את הקשר בין הגופים העסקיים.

פניה קירשנבאום: צריך להיות גוף שני שצריך לכתוב תוכניות.

צבי סטפק: ולהכשיר מורים.

פניה קירשנבאום: ולהכשיר מורים.

פניה קירשנבאום: זה לא יכול להיות אותו גוף כי אלה שתי מטרות שונות לגמרי ואלה לא בתחום הזה ואלה לא בתחום הזה.

פניה קירשנבאום: אני אצטרך לחשוב.

פניה קירשנבאום: אנחנו בוודאי עוד ניפגש עם נירית ונשב כדי לחשוב על כל הנושא הזה.

פניה קירשנבאום: נשב גם עם עוד אנשים.

נירית גדסי: גם לא בהכרח המדינה אולי צריכה לממן את הכול.

נירית גדסי: יש דברים שאולי גופים שפועלים בתחום יוכלו לממן.

פניה קירשנבאום: אני לא רוצה שהגופים האלה ילכו לבד ויעשו את זה אלא אני רוצה שזה ייעשה דרך המערכת.

נירית גדסי: בוודאי.

נירית גדסי: צריך להיות איזשהו תיאום.

צבי סטפק: המדינה צריכה לממן.

צבי סטפק: ראשית, ברפורמת בכר נקבע במפורש שהמדינה צריכה לממן.

צבי סטפק: זה שהמדינה לא קיימה את מה שהיא דורשת מגופים אחרים, זה סיפור אחר.

צבי סטפק: המדינה צריכה לממן כי זה צריך להיות תקציב רב שנתי ולא תקציב חד פעמי.

צבי סטפק: האחריות של המדינה היא כפולה ואומר מדוע.

צבי סטפק: רפורמת בכר הטילה משטר של אפוטרופסות, שהמדינה מחליטה מה טוב בשבילך ומה לא, אם אתה בבנק הפועלים – יש לך גדיש, ואם אתה במקום אחר, יש לך עוצמה וכולי.

צבי סטפק: מהמשטר הזה יצא שהבן אדם לא היה צריך בכלל לחשוב.

פניה קירשנבאום: אנחנו בתקופה אחרת לגמרי.

פניה קירשנבאום: אנחנו בעולם אחר לגמרי.

צבי סטפק: הטלנו אחריות על בן אדם אבל לא נתנו לו כל כלי להתמודד עם מה שנפל עליו.

צבי סטפק: ראינו מה קרה במשבר 2008 וזה חלק מהתוצאה.

צבי סטפק: במשבר 2008 אנשים גרמו נזק לעצמם בגלל חוסר מושג איך לנהוג במצבי משבר כאלה.

צבי סטפק: אני כבר לא מדבר על ימים רגילים שגם בהם אנשים עושים שטויות.

פניה קירשנבאום: אנחנו נתחיל להתכנס לסיכומים.

נועם שפלטר: אני מאורים שפלטר השכלה פיננסית.

נועם שפלטר: אני גם בכובע של נציג לשכת יועצי השקעות ומנהלי תיקים.

נועם שפלטר: בגלל נושא הישיבה אני אתמקד במערכת החינוך כרגע למרות שיש לי הרבה מה לומר לגבי הגילאים האחרים.

נועם שפלטר: אני תומך במה שנאמר קודם על ידי גיל ועל ידי צבי.

נועם שפלטר: חייבים למקד את זה בתחום אחד כי אחרת זה יתבזבז, כמו שאומרים בסלנג, למרות שבהיבט של מערכת החינוך, אני מבין את ההיגיון למה לשים את הדגשים אבל הילדים ילכו לאיבוד.

נועם שפלטר: חייבים למקד את זה ולבחון את זה, מה גם שאנחנו נמדדים כאן ברמה בינלאומית בפיזה וחייבים מערכות בקרה ושליטה.

נועם שפלטר: טל יספר על מערכות שפותחו כדי לעקוב אחרי ההתפתחות וכדומה.

נועם שפלטר: בשבריר משפט הוזכר כאן – לדעתי דנה אמרה את זה – שמכניסים סרטונים ומערכות מתוקשבות.

נועם שפלטר: חייבים לזכור – וכאן זה גם עניין תקציבי שהוא לא בשמים – שהילדים היום יושבים בשיעור, וקראתי כתבה שהכל יהיה היום במחשבים, עם לפטופים והם בפייסבוק.

נועם שפלטר: זאת אומרת, המורה מדברת והם במחשב.

נועם שפלטר: הילדים בכיתה ד' כבר יודעים לעקוף את כל המערכות של מערכת החינוך ואפילו בקלות.

נועם שפלטר: חייבים לרתום את היכולות של הילדים.

נועם שפלטר: לילדים היום תתנו מחשב, תתנו להם מערכת אתר וחייבים להשתמש בכלים האלה כדי לתפוס את הילדים.

נועם שפלטר: הילדים, מה שיש בשיעור פחות מעניין אותם.

נועם שפלטר: מעניין אותם שיהיה מעניין, מעניין אותם שזה יהיה מחשב, מעניין אותם שזה יהיה חברתי עם החברים שלהם כי אחרת יאבדו אותם לגמרי.

נועם שפלטר: אלה לא הילדים של פעם שישבו מול מורה והתנהלו בכיתה.

נועם שפלטר: שם חייבים לשים את הדגש.

נועם שפלטר: לגבי תקציב.

נועם שפלטר: כמו שאמר מר סטפק, זה חייב להיות תקציב של משרד האוצר שיקציב לטווח ארוך.

נועם שפלטר: שהוא יתקצב גם את משרד החינוך, גם את הצבא, גם את המועצה להשכלה גבוהה אותה צריך לרתום לנושא הזה.

נועם שפלטר: חייבים בכל שלבי החיים, בכל שלב, לתת את התכנים שלו גם אם זה אומר שמבחינה תקציבית מוציאים חוברת מידע.

נועם שפלטר: אני מזכיר לכולם שלפני שנתיים כולם קיבלו מפיקוד העורף חוברת הביתה האומרת מה לעשות במקרה חירום והתגוננות.

נועם שפלטר: אני אקצין לרגע, אבל 2008 היה מקרה חירום של משבר פיננסי בגלל טיפשות האנשים ולא מעבר לזה.

נועם שפלטר: פחות הגופים הפיננסים.

נועם שפלטר: הגופים הפיננסים רצו להרוויח ונתנו הלוואות חינם אבל האנשים לא היו מודעים לכסף שהם מקבלים כביכול בחינם.

נועם שפלטר: בסופו של דבר הריבית עלתה וזה מה שגרם למה שקרה.

נועם שפלטר: דרך הילדים - כי אנחנו מדברים כאן על מערכת החינוך - צריך לשלב את ההורים.

נועם שפלטר: אחד הדברים המסוכנים הוא שיהיו כאן אוכלוסיות שהילד ידע יותר טוב מההורה וזה יצור חיכוכים מאוד מאוד בעייתיים ברמה החברתית.

נועם שפלטר: יש אזורים מסוימים או ערים מסוימות או שכונות מסוימות שאם הילדים לא יערבו את ההורים והילד יבוא הביתה, הוא ידע יותר מההורים.

נועם שפלטר: הילדים הם לא טיפשים.

נועם שפלטר: ילד ידע שההורה שלו לא יודע דברים, הוא ינצל את זה לטובתו.

נועם שפלטר: חייבים למצוא דרך לרתום את ההורים למערכת הזאת.

נועם שפלטר: לפני חודש הוקמה לשכת יועצי השקעות.

נועם שפלטר: נכון לעכשיו רשומים אלף אנשים בלשכה, מתוך כ-12 אלף בעלי רישיון.

נועם שפלטר: אחד הדברים המרכזיים ששמו למטרה בלשכה זה קידום כל נושא החינוך הפיננסי בישראל.

נועם שפלטר: בעלי הרישיון, כל מי שעוסק בהשקעות, אפשר לומר שבמידה כזו או אחרת הוא מחנך פיננסי, הוא עוזר לאנשים ומדריך אותם מה לעשות.

נועם שפלטר: אחרי המשבר האחרון יש מודעות מאוד גדולה להיעזר באנשי מקצוע.

נועם שפלטר: בגלל שאחת המטרות ששמנו בלשכה היא לקדם את החינוך הפיננסי, הבהרנו את העמדה הזאת גם לאגף שוק ההון באוצר וגם כאן, היועצים מוכנים – ושוחחנו כבר עם עשרות יועצים – להירתם ולתרום שעות מעצמם, להחזיר לקהילה בלי קשר לגופים הפיננסים.

נועם שפלטר: זאת אומרת, היועצים עצמם, החברים בלשכה, מוכנים להעביר הרצאות במערכת החינוך או בצבא או בכל מסגרת אחרת כי הם נוגעים באנשים והם מבינים את המשמעות של בורות פיננסית.

נועם שפלטר: אמרה קודם היושבת ראש שחייבים להקים ועדה סטטוטורית.

נועם שפלטר: בארצות הברית יש טסק פורס לנושא הזה וכך גם בקנדה, באוסטרליה וב-OECD.

נועם שפלטר: אני אקצין ואומר שגם בניגריה יש משהו שעוסקים בנושא הזה וגם כך בלבנון.

נועם שפלטר: אני לא הולך בכוונה למדינות עולם שלישי ורביעי אבל אנחנו מאחורי העולם בהרבה מובנים וכאן היושבת ראש חייבת להרים את הכפפה וברמה הסטטוטורית גם לקדם את הנושא הזה.

נועם שפלטר: זה צריך לבוא ברמה הסטטוטורית.

טל עקרוני: טל עקרוני מארגון חבר.

טל עקרוני: אני מייצג כאן גם את צה"ל.

טל עקרוני: שלושה דברים קצרים.

טל עקרוני: הראשון, חייבים לרכז כאן משאבים.

טל עקרוני: היום הגוף שעושה את זה היא המועצה הלאומית לכלכלה שעשתה את המחקר הראשוני.

טל עקרוני: כרגע זה הועבר למחלקה במשרד האוצר, אבל אני יודע שבנק ישראל עובד על תוכניות משלו וכך גם הרשות לניירות ערך והצבא.

פניה קירשנבאום: ומערכת החינוך.

טל עקרוני: אני לא מדבר על מה שדיברנו עד עכשיו אלא על דברים נוספים וברור שאין כאן מיצוי משאבים וסינרגיה בין הדברים.

טל עקרוני: אני אפילו לא מדבר על הרמה המתודולוגית אלא רק על הרמה התקציבית.

טל עקרוני: הדבר השני הוא לגבי הנדבכים שאנחנו רוצים לפזר את הנושאים בתוך תחומי ידע במערכת החינוך.

טל עקרוני: לחינוך פיננסי יש שני נדבכים כאשר הראשון הוא ידע והשני הוא התנהגות.

טל עקרוני: אנחנו לא יכולים לתת רק ידע בתוך מקצועות קיימים כמו בוא תלמד איך מחשבים ריבית בשיעור מתמטיקה או בוא תלמד איך לא עובדים עליך בשיעור אזרחות.

טל עקרוני: אלה דברים שחייבים לבוא ביחד ולכן זה חייב לבוא כשיעור שהוא מסתכל על הדברים ברמה ההוליסטית ולא כמערכת שלמה שמסתכלת על דברים ברמה הוליסטית כי אז אתה גם לא יכול לבחון את זה ובסופו של דבר אתה לא תצליח להתקדם ולקדם את האנשים במקום ההתנהגותי.

טל עקרוני: אולי בידע הם ידעו קצת יותר, אבל בהתנהגות הם ילכו ויעשו שטויות, ייקחו משכנתאות לא נכונות וייכנסו למינוס.

טל עקרוני: היום אנשים יודעים שהריבית על המינוס יקרה.

טל עקרוני: יודעים.

טל עקרוני: מה עושים עם זה?

טל עקרוני: לא יותר מדי.

שמואל מלכיס: השאלה אם יש להם אלטרנטיבות.

שמואל מלכיס: לפעמים הם יודעים אבל אין להם אלטרנטיבות.

טל עקרוני: זאת תפיסה אחת.

פניה קירשנבאום: תפיסה אחרת היא לבדוק את כלכלת הבית, להוריד את ההוצאות ולהוריד את המינוס.

טל עקרוני: הדבר השלישי אליו אני רוצה להתייחס הוא הנושא של הבקרה.

טל עקרוני: היום לא משנה כמה חינוך פיננסי תעשה, בן אדם מקבל לבית שלו כל רבעון כמויות דירות של נתונים עם מיליון ואחד אחוזים, הלוואות וריביות והוא לא יודע לקרוא את זה.

טל עקרוני: צריך לפשט את זה ללקוחות.

טל עקרוני: פגשנו לא מזמן איזשהו מנהל של בית השקעות, הוא הסתכל על התדפיסים שהוציאו לו מבית ההשקעות שלו, ולא הצליח לקרוא את זה.

טל עקרוני: צריך מערכת שתדע לנרמל את הנתונים ולהביא אותם ללקוח ברמה מאוד מאוד פשוטה.

טל עקרוני: זה חלק אינטגרלי מהחינוך הפיננסי.

עקיבא אופנבכר: עקיבא אופנבכר מבנק ישראל.

עקיבא אופנבכר: בהמשך לדברים של טל.

עקיבא אופנבכר: אני מלווה את הנושא בפורום של יוג'ין יחד עם טל, דנה ואחרים כבר יותר משנתיים.

עקיבא אופנבכר: אני רוצה להדגיש את הנושא שטל הזכיר, את הנושא ההוליסטי וכי צריך עכשיו במהירות להקים ועדת היגוי שתמפה את כל האלמנטים שהועלו כאן ותחשוב על המהלך הזה של חינוך פיננסי.

עקיבא אופנבכר: את תלמיד התיכון לא מעניינות תוכניות פנסיה.

עקיבא אופנבכר: מצד שני, סטודנט מדעי הרוח באוניברסיטה שבאמת רוצה אבל מפחד מריבית דריבית, הוא צריך את הריבית דריבית בתיכון.

עקיבא אופנבכר: צריך לחשוב על כל התהליכים האלה ובקשתי היא להקים ועדת היגוי ולמפות.

עקיבא אופנבכר: בקיץ היה לי סטודנט שחיפש דברים מהסוג הזה באתרים בעולם, הוא ישב חודש שלם אבל לא מצא.

עקיבא אופנבכר: אין כל כך הרבה חשיבה ואנחנו לכן צריכים לעשות זאת בעצמנו ולגבש עמדות.

רועי קציר: רועי קציר, בנק הפועלים.

רועי קציר: כגוף פיננסי מהמובילים שיש במשק, הבנק חרט לפני ארבע שנים כערך עיקרי בחזון שלו את החירות הפיננסית, להלן חינוך פיננסי.

רועי קציר: יש לי הרבה דברים מה לומר לטל – ואני מאוד מסכים עם עקיבא – אבל אומר לו זאת אחר כך.

רועי קציר: הבנק רוצה להיות חלק מהצוות הזה.

רועי קציר: בארבע השנים אנחנו עושים עשייה ומתחילים בה עם ילדים בגיל ארבע בקייטנות.

רועי קציר: דן חסכן.

רועי קציר: עברנו בשנתיים האחרונות מעל 25 אלף ילדים שחוו חוויה מדהימה וחשו מה זה חינוך פיננסי ולא רק לדבר עליו.

רועי קציר: מהגיל הזה, דרך בתי ספר יסודיים, 12 אלף עובדי בנק הפועלים, אחוזים גדולים מהם, יחד עם עמותת סיפור אחר, מלווים ומרצים מדי יום בבתי ספר.

רועי קציר: יחד עם רשת אורט שמהווה מעל 12 אחוזים ממערכת החינוך, אם אני לא טועה, פיתחנו מערך שלם כדי להבין את הכסף.

רועי קציר: אני חושב שגם ילדים, כשיושבים אתם על שיעור שלא חובה להיות בחובה, בחסכון או ביטחון, חוכמת השופינג ואיך לחסוך כמה שקלים להורים לפני שיוצאים לטיול.

רועי קציר: זה מחלחל והם כן יושבים ושומעים.

רועי קציר: אנחנו מפתחים אפליקציה באייפד שכאשר הולכים בקניון, מבינים איך מחברים קופון לחינוך פיננסי כי זה מה שהם יודעים, מה זה קופונים, וזה ממשיך אחר כך לבני המשפחה.

רועי קציר: אנחנו עושים סדנאות בסניפים ואנשים מגיעים מבחוץ ולא רק לקוחות בנק הפועלים.

רועי קציר: זה לא פתוח רק ללקוחות בנק הפועלים אלא לכולם, בשכונות בכל הארץ ואנשים מגיעים.

רועי קציר: ההיענות היא מדהימה.

רועי קציר: זה צורך קיים.

רועי קציר: זה ממשיך גם בגיל המבוגר עם חינוך פנסיוני אותו אנחנו מתחילים להפעיל, בלי ייעוץ פנסיוני לצערי לאור בעיות אחרות שקיימות.

רועי קציר: היועצים הפנסיונים שלנו שכרגע אין להם הרבה עבודה ביום יום, הולכים ומלמדים.

רועי קציר: זה קורה דרך עמותות בצפון לאוכלוסיות מעוטות יכולת.

רועי קציר: יש לנו הרבה מאוד ידע, הבנה וניסיון אמיתי ומעשי בפיתוח שיעורים, בפיתוח מערכים שנוגעים באנשים ולא רק ליצור מס שפתיים אלא ממש לגעת באנשים מגיל 3-4 ועד 80-90.

רועי קציר: אנחנו רוצים מאוד להיות שותפים ולהוות חלק פעיל בצוות.

פניה קירשנבאום: תודה.

פניה קירשנבאום: שאלו מה לעשות ואיך מתמודדים עם הריבית הגבוהה ואתה כאן מדבר על הקופונים.

פניה קירשנבאום: אני באמת לא רוצה להיכנס עכשיו לתיאוריות האם קופונים הוא נושא טוב.

פניה קירשנבאום: הקופונים אכן נותנים לנו הנחה אבל הרבה פעמים מבזבזים יותר כסף על דברים שלא צריכים רק כי מציעים לך הנחה.

פניה קירשנבאום: אולי כאן צריך להיכנס ולומר שיעזבו את הקופונים ושיקנו רק מה שצריך.

פניה קירשנבאום: באידיאל שלי, בחלום הטוב שלי, הייתי רואה הקמה של רשות לחינוך פיננסי כשהוא כמובן משותפת לכל האגפים הפיננסים ולחינוך.

פניה קירשנבאום: אני לא יודעת מי יוביל את זה ואני לא מתיימרת לומר.

פניה קירשנבאום: אני לא רוצה לפגוע באף אחד, לא באלה שיושבים כאן ולא באלה שלא יושבים כאן.

פניה קירשנבאום: מישהו שיעמוד בראש, זה מישהו שחוץ מפניה קירשנבאום שמזמנת לכאן פעם בחודשיים ישיבת ועדה אלא מישהו שבבוקר מתעורר וחושב חינוך פיננסי וב-11 בלילה הוא הולך לישון וחושב חינוך פיננסי.

פניה קירשנבאום: מישהו שחושב מהיכן הוא מביא כסף לחינוך פיננסי ואיך הוא לוקח כסף מבנק הפועלים ובמקום שהוא יעשה את התוכניות, מביא את הכסף לתוכניות במערכת החינוך.

פניה קירשנבאום: זה מה שהייתי רוצה שזה מה שיקרה.

פניה קירשנבאום: זה אמור לא רק לגבי בנק הפועלים אלא יש עוד הרבה גופים פיננסיים שמעניינם שזה יקרה ואני הייתי רוצה שזה מה שיקרה.

פניה קירשנבאום: אם אני אוכל להגיע לנקודה הזאת, אני לא יודעת אבל אני מקווה.

פניה קירשנבאום: זה לפחות היעד אליו ננסה להגיע, אבל אם לא נגיע, אני מתחייבת שאנחנו כאן נמשיך לעקוב.

פניה קירשנבאום: בין ישיבה לישיבה כאן, אני מבטיחה לכם שאני ממשיכה להיפגש עם אנשים ולקדם, לעשות ולקחת בחשבון כל מה שנאמר כאן.

פניה קירשנבאום: אני גם מקיימת פגישות עם הרבה אנשים אתם אני נפגשת מעבר לשולחן הזה.

שירה קולמן גולובינסקי: אני מעמותת פעמונים.

שירה קולמן גולובינסקי: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה עם גופים רבים והמטרה שלנו היא באמת להגיע לכל בית בישראל.

שירה קולמן גולובינסקי: אנחנו רואים איך זה עובד יפה בחינוך.

שירה קולמן גולובינסקי: אנחנו מעבירים הרצאות וסדנאות גם למבוגרים.

שירה קולמן גולובינסקי: אנחנו רואים את הקליטה היפה אצל הילד ואיך בשתי דקות אפשר להסביר למבוגר.

שירה קולמן גולובינסקי: אם נצליח להגיע לילדים בזמן, זה יהיה הרבה יותר טוב.

שירה קולמן גולובינסקי: כשהם ילדים מאוד חשוב להם לא לצאת פריירים.

שירה קולמן גולובינסקי: אם אנחנו נלמד את הילדים בשפה שלהם ונראה להם את הדברים בעיניים שלהם, הם עושים מזה השלכות הלאה.

שירה קולמן גולובינסקי: לא אחת אנחנו נתקלים בשיעורים בילדים שמעלים שאלות כדי ללכת וללמד את ההורים.

שירה קולמן גולובינסקי: זאת אומרת, אנחנו כאן גם מלמדים את הילדים ובמקום כלשהו מגיעים להורים.

שירה קולמן גולובינסקי: אנחנו רואים את זה גם בערב כי אנחנו מלווים משפחות שהגיעו למצב כלכלי קשה ואנחנו מבינים שבמצב הכלכלי הקשה בו הם נמצאים, הם מלמדים גם את הילדים שלהם איך להתנהל באותה צורה.

שירה קולמן גולובינסקי: זה גלגל שהולך וגדל.

פניה קירשנבאום: תודה.

פניה קירשנבאום: תודה לכולכם שהגעתם.

פניה קירשנבאום: תודה על התרומה שלכם.

פניה קירשנבאום: נמשיך לעבוד יחד.