ועדת הכספים, כנסת 18, פרוטוקול מספר 1046, 2012-03-14 10:30

משה גפני: אני פותח את ישיבת ועדת הכספים.

משה גפני: על סדר היום תקנות הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל) (כללי השקעה החלים על חברות מנהלות ומבטחים), התשע"ב-2012 - תקנות 10 ו- 11.

משה גפני: אנחנו עברנו על התקנות.

משה גפני: היה ויכוח לגבי החמישה אחוזים כאשר היו כאלה שאמרו שזה פחות מדי והיו כאלה שאמרו שזה יותר מדי.

משה גפני: אני אמרתי שתיקחו כמה ימים ותגיעו להסכמות במשרד האוצר.

שי חרמש: זה החמש פלוס ה-2.5.

עודד שריג: כן.

משה גפני: אני ביקשתי שתגיעו להסכמה.

משה גפני: שמנו את זה על סדר היום ואני שומע שהגעתם להסכמה.

משה גפני: בינתיים פנו אלי כאלה שיש להם פרויקט לאומי והם מבקשים - על החברה שהם מקימים לצורך הפרויקט הלאומי – התייחסות שלך לעניין.

משה גפני: אני מבקש, אם אתה יכול להציג את ההסכמות ולפתור לי גם כמה בעיות.

ציון פיניאן: עוד הערה.

ציון פיניאן: האם כתוצאה מכך אתה לא חושש שיהיה מחנק באשראי?

עודד שריג: אני אתייחס לכל הדברים.

עודד שריג: ראשית, אנחנו באמת דיברנו עם איגוד הבנקים.

עודד שריג: אני לא יודע אם למה שהגענו אפשר לקרוא הסכמה אבל הם נמצאים כאן והם יאמרו את דעתם.

משה גפני: קודם כל דיברנו על הסכמה בתוך משרד האוצר.

עודד שריג: בתוך משרד האוצר הייתה הסכמה.

עודד שריג: חילוקי דעות תמיד היו במשרד האוצר.

משה גפני: אבל אני מבין שהגעתם להסכמה.

עודד שריג: אני מייצג את עמדת שר האוצר.

עודד שריג: יש החלטה וההחלטה היא של שר האוצר שהתקנות הן בחתימת ידו והן מייצגות את עמדת האוצר וככזו כולנו מחויבים לה, כולל החשבת הכללית.

משה גפני: החשבת הכללית לא הייתה היחידה.

משה גפני: דיברו אתי גם בכירים אחרים.

עודד שריג: אני יודע.

עודד שריג: היו חילוקי דעות.

עודד שריג: היו כאלה שחשבו שצריך להוריד את החמישה אחוזים והיו כאלה שצריך להעלות את החמישה אחוזים.

משה גפני: נכון.

עודד שריג: אנחנו חושבים שהחמישה אחוזים הם מידתיים וזה בהתאם למה שמקובל בעולם וזאת לא המצאה ייחודית של ישראל.

משה גפני: העמדה שלכם היום היא חמישה אחוזים כפי שהצגת אותה.

עודד שריג: נכון.

עודד שריג: אני אומר עוד דבר אחד, בסייג אחד.

עודד שריג: לבנקים יש עוד 2.5 אחוזים נוספים שהם בפיקדונות.

עודד שריג: פיקדונות, זה לא מה שאנחנו חושבים כפיקדונות של יחידים כי הפיקדונות של גופים גדולים זה מה שנקרא פיקדונות ג'מבו והם יכולים להיות בתנאים שונים ובמסגרות שונות.

עודד שריג: לכן אלה לא אותם פיקדונות שאנחנו רואים לנגד עינינו.

עודד שריג: אנחנו עושים פיקדון של 10,000 שקלים בבנק.

עודד שריג: זאת מסגרת אחרת אבל עדיין יש לה מסגרת של 2.5 אחוזים נוספים.

עודד שריג: בחלק מהדברים אנחנו כן מסכימים ובחלק מהדברים לא מסכימים.

עודד שריג: ראשית, הייתה שאלה לגבי הנתונים.

עודד שריג: הייתה אמירה שהנתונים שלנו הם לא נכונים, הם לא מבוססים, הם לא ראויים.

עודד שריג: היום קיבלנו אישור בניירות של איגוד הבנקים והם מסכימים עם המספרים שלנו.

עודד שריג: אם כן, המספרים שלנו הם נכונים.

משה גפני: מר פרל, זה בסדר.

משה פרל: תהיה לי את דרכי להציג את הדברים.

משה פרל: אני בינתיים מקשיב ולומד.

עודד שריג: הבנק הגדול מכולם מהווה שלושה אחוזים מהמערכת כולה, הבנק אחריו הוא כשניים וחצי אחוזים, יש מרחב נשימה למערכת הבנקאית מפה ועד הודעה חדשה.

עודד שריג: חילוקי הדעות שנותרו הם השאלה מה אנחנו עושים בכל מסלול ומסלול.

עודד שריג: איגוד הבנקים אכן מצא שניים או שלושה מסלולים, אני לא זוכר, באחד מהם זה 5.38 נדמה לי ואחד מהם הוא 5.18, שיש חריגה קטנה מהחמישה אחוזים והם יצטרכו לעשות התאמה.

עודד שריג: כנגד זה יש מסלולים בהם אפילו לא נמצא אחוז אחד מהבנקים.

עודד שריג: זאת אומרת, יש מסלולים בהם נמצאים על הגבול ויש מסלולים שנמצאים הרבה מתחת לגבול ולכן אפשר לתאם.

עודד שריג: עם איגוד הבנקים אנחנו לא מסכימים בעניין הזה בשני מובנים.

עודד שריג: האחד, הם חושבים שעצם זה שיש מסלולים מסוימים שחסומים בפניהם, זה לא אומר שהמסלולים האחרים הם בהכרח יפותחו והם לא רוצים להתחיל לראות אם במסלול כזה או אחר.

עודד שריג: אני חושב שזה נובע מחוסר הבנה של הדרך בה הגופים המוסדיים מתנהלים.

עודד שריג: בצורה שבה הגופים המוסדיים מתנהלים, אין משמעות למסלול מבחינה אופרטיבית אבל אני שם את זה לרגע בצד.

עודד שריג: הנקודה השנייה, ואני חושב שגם אותה חשוב לזכור, היא שהיום הגופים המוסדיים – כשאנחנו מדברים על הלוואות הבנקים – גוף כמו מליסרון, גוף שעוסק בנדל"ן והבנקים רוצים לתת לו הלוואה, הגוף המוסדי נותן כסף לבנק, הבנק לוקח את הכסף ומעביר אותו לחברה שרוצה להשקיע ובדרך הבנק לוקח את החלק שלו.

עודד שריג: אין שום מניעה שהגוף המוסדי לא יעביר את ההלוואות באופן ישיר לגופים ולא דרך המערכת הבנקאית.

עודד שריג: המערכת הבנקאית היא צינור טוב במקרים מסוימים, צינור מיותר במקרים אחרים אבל היא צינור.

עודד שריג: בסופו של דבר אפשר לעשות את זה גם בלי.

עודד שריג: לכן אנחנו לא חוששים.

עודד שריג: בהינתן שאין בעיה מבחינת ההיקפים גם לבנק הגדול במדינה לגייס כספים, לממן ולעשות את זה דרך הגופים המוסדיים, אנחנו לא חוששים.

עודד שריג: אבל בפרט זה נכון כאשר הבנק עצמו הכריז שהמדיניות שלהם היום היא להתמקד בעסקים הבינוניים והקטנים ולא בגדולים, וזה בהחלט מייתר.

עודד שריג: אני אומר עוד דבר אחד.

עודד שריג: להבנתי העמדה הזאת גם נתמכת על ידי עמדתו של בנק ישראל.

עודד שריג: כפי שאני מבין, בסימולציות שלהם הם מגיעים לתוצאות דומות.

עודד שריג: מכיוון שכך, שני דברים.

עודד שריג: האחד, אנחנו מבקשים לתת זמן להתארגנות כדי שלא יהיה מצב שבו כתוצאה מלחץ זמן הדברים נעשים במהירות ולכן יש לנו בקשה לתקן בהתאם להבנה הזאת כך שאפשר יהיה להתאים את האחזקות כבר בהוראת מעבר ולא בהוראה מיוחדת במהלך 18 חודשים.

עודד שריג: זאת אומרת, יש עכשיו שנה וחצי להתארגנות כדי שלא יהיה לחץ.

עודד שריג: זאת תוספת חדשה.

שגית אפיק: הוראת מעבר.

עודד שריג: הוראת מעבר שביקשנו להוסיף.

עודד שריג: ביקשנו להאריך את זה ל-18 חודשים במקום לשישה חודשים.

שי חרמש: זה מוארך בשנה.

עודד שריג: כן.

שגית אפיק: נקריא את הסיפא הזה.

שגית אפיק: עמוד 24, תקנה 43(א)(3).

שגית אפיק: השקיע כדין בנכס סחיר אשר אינו מנוי בפסקאות (1) ו-(2), בניגוד להוראות תקנות אלה, רשאי להמשיך ולהחזיק בנכס עד תום שישה חודשים מיום פרסומן של תקנות אלה ואולם, השקיע כדין בנכס סחיר כאמור בניגוד לתקנות 10 או 11 – אלה התקנות המדוברות לעניין חמישה אחוזים – לתקנות אלה, רשאי להמשיך ולהחזיק בנכס עד תום שמונה עשר חודשים מיום פרסומן של תקנות אלה.

עודד שריג: זאת התוספת.

עודד שריג: הבקשה השנייה של שר האוצר.

עודד שריג: כרגע יש לו סמכות, על פי תקנה 26, במקרה שאנחנו נתנו אורכה של חצי שנה, לתת אורכה של שנה וחצי נוספת.

משה גפני: אנחנו דנו על זה בישיבה הקודמת.

עודד שריג: נכון.

משה גפני: אנחנו הגענו להסכמה מקצועית שמדובר על שנתיים.

עודד שריג: נכון.

משה גפני: מה מבקש שר האוצר?

עודד שריג: הוא מבקש שתהיה לו סמכות לעשות את זה שלוש שנים.

משה גפני: הבנתי.

משה גפני: אני אתן תשובה בסוף.

עודד שריג: בסדר.

שי חרמש: יש לי מחויבות מקצועית לעודד ויש לי כמה שאלות.

עודד שריג: השאלה השנייה ששאלת היא לגבי ה-BOT.

עודד שריג: היו לנו שיחות מאוד ארוכות בנושא הזה עם מנהלת אחת החברות הגדולות והיא העלתה את כל השאלות.

עודד שריג: אנחנו קיימנו דיון מקצועי וגם הראינו את המספרים.

עודד שריג: מה שקורה זה שהספירה נעשית לפי הזיהוי של חברה.

עודד שריג: הזיהוי של חברה הוא באמצעות ח"פ – חברה פרטית מקבלת מספר ח"פ מסוים – ולכן אין בעיה.

עודד שריג: אותו גוף לדוגמה – אני לא יכול לבחון את זה בכל מאות המסלולים שקיימים כי יש כאלף מסלולים – בדקנו את זה בחמשת הגופים הגדולים ביותר ונמצא במקסימום ב-0.52 אחוזים מסך התיקים והוא יכול להגיע לחמישה.

עודד שריג: משום שההשקעות נעשות תחת ח"פ נפרד, תחת זיהוי נפרד, אין בעיה גם ב-BOT.

עודד שריג: יותר מזה, הגופים יכולים להשקיע ב-BOT באופן עצמאי בעצמם.

עודד שריג: זאת אומרת, הם יכולים להיות חלק מהמממנים של ה-BOT.

עודד שריג: הם לא חייבים לעבור דרך החברה המנהלת.

משה גפני: זאת אומרת, חברת הבת יכולה להיות בפרויקט לאומי ויכולה להיות לבד.

עודד שריג: נכון.

עודד שריג: יש לה חברה מנהלת, שמפתחת ומנהלת, אחרי שהיא מתחילה לנהל – לצורך העניין כדוגמה, כביש 6 שהוא הפרויקט הגדול מכולם, המימון שלו יכול להיעשות על ידי אנשים שאינם בחברה המנהלת.

עודד שריג: לכן גם במצב הקיים אין בעיה ובוודאי שאנחנו לא רואים בעיה עתידית.

שגית אפיק: איך תחשב את חמשת האחוזים לחברת האם?

שגית אפיק: זאת אומרת, לחברה הגדולה.

עודד שריג: זה התיקון הנוסף.

ציון פיניאן: אם כך, אני מבין שאין חשש למחנק אשראי.

עודד שריג: אני לא חושש למחנק אשראי.

עודד שריג: אני אומר שגם במערכת הבנקאית יש הבדל בין הבנקים.

עודד שריג: יש בנקים שאין בהם כבר היום מחנק אשראי, יש בנקים שהיום מדברים וזה כמובן באופן טבעי הבנקים הגדולים ולכן מוצאים את עצמם בבעיה.

עודד שריג: אני אומר עוד דבר אחד.

עודד שריג: ועדת הריכוזיות הוציאה את הדוח שלה בצורה תמציתית והיא תצא עם הדוח הסופי.

עודד שריג: ועדת הריכוזיות גם היא רואה איזושהי בעייתיות בריכוז אשראי גבוה מדי במערכת הבנקאית אצל שני הבנקים הגדולים.

עודד שריג: גם זה ברקע.

עודד שריג: זה לא בשיקולים שלנו.

עודד שריג: אנחנו באים מטעמים אחרים.

עודד שריג: אנחנו מגיעים מטעמים אחרים אבל בדוח של ועדת הריכוזיות יש המלצה מפורשת לנו, בין היתר לדאוג לכך שיהיה איזשהו פיזור רחב יותר של האשראי, בין היתר באמצעות התקנות הספציפיות האלה.

עודד שריג: גם זה ברקע אבל אני לא רואה בעיה במחנק אשראי ואני גם רוצה להסביר.

עודד שריג: הכסף של המוסדיים יגיע לשוק ההון כי הם חייבים להשקיע אותו והוא ייעשה בין אם דרך הבנקים או בדרך של השקעה ישירה.

עודד שריג: זה לא משנה אם זה זורם דרך הבנקים או זה זורם ישירות לחברות.

עודד שריג: הכסף הזה יושקע ולכן הוא לא יעלם מהמערכת בזה שאנחנו אומרים שהוא לא יעבור דרך הבנקים אלא יגיע ישירות.

עודד שריג: לא.

עודד שריג: כתוצאה מכך לא יהיה מחנק אשראי.

משה גפני: שאלות.

שי חרמש: ייווצר מצב נקודתי בשנה הקרובה בו מוסדיים יצטרכו להשתחרר מהשקעות.

שי חרמש: התהליך הזה בהכרח יביא למצב שבו בנקודות כאלה ואחרות מוסדיים יצטרכו להשתחרר מהשקעות.

שי חרמש: אני מניח שהתהליך יהיה כזה או אחר של זריקת סחורה לתוך השוק כי אין ברירה, אם נצטרך לצאת מזה, נצטרך לצאת מזה.

שי חרמש: אתה זורק סחורה לשוק, התהליך הוא ברור.

שי חרמש: המחירים יורדים וערך החברות יורד.

שי חרמש: הביטחונות יורדים.

שי חרמש: זה חוזר בחזרה לתוך המערכת הבנקאית.

שי חרמש: חלק מהביטחונות הוא ערך ניירות הערך וברגע שערך ניירות הערך יורד כי זורקים סחורה - אין לך ביטחונות.

שי חרמש: השאלה אם אתה לא חושש היום שחלק מהחוסן של הבנקים ייפגע כתוצאה מכך שחלק מערכם של הניירות האלה ירד.

עודד שריג: תשובה קצרה.

עודד שריג: מדובר כאן בחריגה פסיבית ולא בחריגה אקטיבית.

עודד שריג: חריגה פסיבית יכולה להיות מתוקנת באופן הדרגתי.

עודד שריג: אין שום סיבה לזרוק את זה כרגע.

עודד שריג: אנחנו נותנים להם סמכות לעשות את זה על פני הרבה זמן באופן מדוד תוך התחשבות במחירי שוק.

עודד שריג: לכן אני לא חושש שתהיה זריקה כי לא אמורה להיות זריקה.

עודד שריג: כדי לוודא שלפחות במקרה אחד שזה המצב שלפנינו, שזה הבנקים, נתנו 18 חודשים מפורשות אבל גם אם לא, זאת חריגה פסיבית אפשר לפרוס אותה גם על שנתיים.

שי חרמש: השוק יודע לתמחר את הציפיות.

שי חרמש: ברגע שיש אחזקה גדולה בבנק, אני מראש היום יודע שלא תהיה ברירה.

שי חרמש: אנחנו הרי יודעים לתמחר ציפיות.

שי חרמש: ברגע שהשוק מזהה שנייר מסוים נמצא היום בעודף אחזקה, הוא יודע שהיום, מחר, מחרתיים, בעוד חודש-חודשיים ימכרו אותו.

עודד שריג: אם כך, אני במצב טוב כי התקנות האלה נמצאות בחוץ מזה שנה וחצי.

שי חרמש: לא האמינו שהן יאושרו.

עודד שריג: אני לא חושב.

עודד שריג: אני חושב שהתקנות נמצאות בחוץ מזה שנה וחצי.

עודד שריג: המספרים היו ידועים ואני מקווה שבמקרה הזה המערכת הבנקאית מתנהלת בדרך כלל בצורה יותר טובה מכפי שהתנהלה כאן כי במשך שנה וחצי לא שמענו מהם לא מילה ולא חצי מילה.

עודד שריג: אני מניח שהשוק שמע וטיפל.

פניה קירשנבאום: כאחת שכל הזמן דיברה על רגולציה, בזמן האחרון יש לי הרגשה שאנחנו נמצאים על גבול של אובר רגולציה.

פניה קירשנבאום: אני קוראת שיש הגבלה למוסדיים של חמישה אחוזים בהשקעות בתשתיות.

עודד שריג: אין.

פניה קירשנבאום: הייתה כתבה על כך שהייתה הגבלה למוסדיים להשקיע מעל לחמישה אחוזים של ההון שלהם בתשתיות.

משה גפני: עודד, זה נכון?

עודד שריג: לא.

עודד שריג: אולי ראוי להכניס את זה אבל זה לא בתקנות.

פניה קירשנבאום: יכול להיות שזאת המצאה.

עודד שריג: לא, אין הגבלה כזאת.

פניה קירשנבאום: אנחנו נמצאים בסיכום ועדת הריכוזיות כשיש הפרדה בין פיננסי וריאלי ואתה אומר שאין בעיה לירידת ערך הנכסים אבל אנחנו יודעים שדווקא בעקבות זה יש הרבה נכסים שנמצאים בשוק במכירה ויכול להיות שכן תהיה ירידה.

פניה קירשנבאום: אנחנו כבר רואים, גם בגלל המצב הכללי פוליטי, שיש עזיבה של משקיעים זרים את השוק הישראלי וזה במקום להביא את המשקיעים לכאן.

פניה קירשנבאום: אני שואלת האם ההתערבות בעניין הזה והקשחת התהליכים, האם זה באמת לא יביא למצב של אי כניסת משקיעים חדשים לשווקים בגלל בעיית אשראי ובגלל אי זמינות האשראי בשוק?

פניה קירשנבאום: אתה אומר שלא תהיה בעיה של האשראי, אבל זה לא מספיק מציאותי.

פניה קירשנבאום: זאת גם איזושהי אווירה שנוצרת סביב הסיפור הזה.

פניה קירשנבאום: אני שואלת האם האווירה בה אנחנו נמצאים היא באמת לא אווירה של אובר חקיקה, אובר רגולציה ולא מהווה בעיה של אשראי שמקשה על משקיעים זרים להיכנס לשוק.

עודד שריג: אני מאוד רגיש לעניין הזה של רגולציה.

עודד שריג: אני חושב שהתקנות האלה הן חלק מהעניין.

עודד שריג: יש היום מספר תקנות השקעה, מעורבב, מורכב ולא ידוע והתקנות האלה מפשטות את ההשקעה.

עודד שריג: לכן אנחנו מודעים לעניין של העומס הרגולטורי ומשתדלים לעשות אותו מסודר.

עודד שריג: זאת תמונת ראי של מה שאנחנו עושים.

עודד שריג: צריך לזכור שהרגולציה בישראל היא הרבה פחותה למשל מהרגולציה הבריטית או מהרגולציה האמריקאית.

עודד שריג: רגולציה עוזרת לשווקים להתנהל אבל היא צריכה להיעשות בצורה חכמה.

פניה קירשנבאום: רגולציה צריכה להכתיב מדיניות.

פניה קירשנבאום: היא לא צריכה להיכנס.

עודד שריג: החמישה אחוזים, זאת לא המצאה שלנו אלא זה מספר שהוא מקובל בעולם.

עודד שריג: לכן אני לא חושש.

משה גפני: תודה.

משה גפני: מר פרל, בבקשה.

משה פרל: אני אומר את השורה התחתונה.

משה פרל: אני חולק באופן יסודי על הדברים שהוצגו על ידי משרד האוצר מבחינת התוצאה.

משה פרל: אין ספק שבאופן ראוי ניסו לעשות כאן פיזור של השקעות חוסכי הפנסיה.

משה פרל: זה דבר נכון ודבר ראוי.

משה פרל: להחשיב מעמד של בנק כמו של חברת נדל"ן או חברת מלונאות ולתת לשניהם אותה מכסה של חמישה אחוזים, לדעתנו יכול ליצור אפקט מובהק של מחנק אשראי ואני אנמק את הדברים באופן הקצר שאני יכול.

משה פרל: קודם כל, לגבי המספרים.

משה פרל: אנחנו אכן בדקנו וראינו שיש מספר גדול מאוד של גופים מוסדיים, מיעוטם כבר נמצא מעבר למגבלה, חלקם נמצא ברמה גבולית אבל מה שחשוב לי להבהיר, עודד, זה את הטענה העקרונית.

משה פרל: אי אפשר להתייחס לנקודת זמן שרירותית היום, בטח לא כשמבינים את כל תהליך השבחת ההון, אדוני היושב ראש, שהבנקים עתידים לעבור בשנתיים-שלוש הקרובות כדי להתייחס אליו כאל תמונת מצב.

משה פרל: כל בנק, יש לו את הקצב, את הדרך ואת האופן שבו הוא יצטרך לחזק את ההון שלו והתוצאה תהיה שכבר היום על חלק מהבנקים אנחנו יודעים שזה יכניס אותם למקום שבו הם יהיו מאוד מוגבלים ביכולת שלהם לתת אשראי לעומת המצב הקיים.

משה פרל: לכן, לאלה מכאן ששאלו מה יהיו ההשלכות למחנק אשראי, אני חושב שאנחנו משחקים כאן, כמעט הייתי אומר באש, וכן צריך לשקול את הסוגיה הזאת באופן מובהק.

משה פרל: ההצעה שלי, כדי לנטרל את הסיכון הזה, בכפוף לאותו פיזור שאני כן מחייב, היא פשוט להשהות את המגבלה שמורידים מעשרה אחוזים, את המכסה שהיום קיימת על בנקים, לחמישה אחוזים.

משה פרל: להשהות את זה לפחות לכמה שנים, לתת להם להישאר על רמה של שבעה וחצי אחוזים בלי ההבחנה שבין חמש לשניים וחצי אחוזים, לפחות לאורך תהליך באזל שלוש, ואז לבדוק ולהמשיך הלאה.

משה פרל: נדמה לי שזה ינטרל חלק גדול מהחשש של מחנק אשראי מצד אחד ומצד שני ישיג את המטרה של האוצר, המוצדקת, לפזר את האופן שבו מושקעים כספי עמיתי הפנסיה כך שהסיכון שלהם ירד.

משה גפני: תודה.

משה גפני: רונן.

רונן סולומון: את העמדה שלנו הבענו והצגנו אותה גם בדיונים הקודמים.

משה גפני: תציג את עצמך.

רונן סולומון: רונן סולומון, מנהל תחום שוק ההון באיגוד לשכות המסחר ואני גם מנהל איגוד קופות הגמל.

רונן סולומון: אני אציג את הדברים בקצרה כי כבר הצגנו אותם.

רונן סולומון: אנחנו מדברים כאן על הגבלה מסוימת על השקעות של גופים מוסדיים שעשויה לגרום כהשלכות רוחב גם מבחינת מחנק אשראי – ואני תכף אסביר מה הכוונה במחנק אשראי – וגם גורמים להסטה של כספים.

רונן סולומון: ברגע שאומרים שאנחנו מורידים את היקף ההשקעה לחמישה אחוזים, או שהגוף המוסדי יחפש השקעה בשוק ההון הישראלי בחברות קטנות יותר ותנודתיות יותר, ואולי מסוכנות יותר, או שהוא ישקול ויתחיל להסיט את הכספים לחוץ לארץ.

רונן סולומון: לצערי הגופים המוסדיים יסיטו את הכספים לחוץ לארץ ויממנו פרויקטים של תשתיות בחוץ לארץ, בקנדה, בתורכיה ובעוד מקומות ועניי עירך לא יהיו קודמים.

רונן סולומון: כלומר, כשיהיה כאן מחר פרויקט BOT חדש ויחפש מימון, הוא יבוא לגופים המוסדיים, ישבו שם עם מגבלות ההשקעה שחלות עליהם והם יאמרו שהם לא נכנסים עכשיו לסיבוכים האלה וכי יותר קל להם לממן פרויקט תשתית בחוץ לארץ.

רונן סולומון: אז נדבר כאן על מחנק אשראי בעוד כמה שנים וננסה להבין למה משקיעים זרים לא באים לישראל כי כמו שאמרה חברת הכנסת קירשנבאום יש עודף רגולטורי, לא צריך להכחיש את זה, במיוחד בשוק ההון.

רונן סולומון: יש כאן עודף רגולטורי שאנחנו מודעים לו.

רונן סולומון: זאת מעין תנועת מלחציים שאני לא יודע איך מסתכלים עליה כאשר מצד אחד מורידים את דמי הניהול ומצד שני מעלים את ההוצאות.

רונן סולומון: אני כבר לא יודע מה יהיה באמצע ולדעתי החברות בקושי יחזיקו מעמד.

רונן סולומון: כבר שמענו בשבוע שעבר שחברת פיתוח מחוץ לארץ יצאה מישראל.

רונן סולומון: היא הבינה שאת התענוג שלה בישראל היא סיימה.

פניה קירשנבאום: חמישה אחוזים, בכמה כסף מדובר במשק היום?

רונן סולומון: לדעתי כמה מיליארדים.

רונן סולומון: גם כאשר מותר לגופים מוסדיים להיות בחריגה פסיבית, לצערי אף גוף מוסדי, במיוחד כשהוא יודע את התקנות ואת האופק שהן הולכות להיות, לא רוצה להיות האחרון שמכבה את השלטר, האחרון שמכבה את האור.

רונן סולומון: ידוע שסחורה תצא כאן לשוק ואנחנו מדברים על מיליארדים שיצאו.

רונן סולומון: אין לי כאן מספרים, אבל אלה מיליארדים.

משה גפני: תודה.

משה גפני: אתה רוצה לומר משפט?

רונן וינוגרד: משפט וחצי.

רונן וינוגרד: רונן וינוגרד, היועץ המשפטי של איגוד קופות הגמל.

רונן וינוגרד: אני רק רוצה להתייחס לדברים שעודד אמר.

רונן וינוגרד: ראשית, עודד הציג נתונים של כלל חשיפת המערכת ונתן נתון של שלושה אחוזים לבנק הפועלים אם אני לא טועה.

רונן וינוגרד: צריך להבין שלגופים מוסדיים שונים יש DNA שונה ולא ניתן לעשות שיפטינג בהשקעות מגוף מוסדי אחד לשני.

רונן וינוגרד: אם יש גוף אחד שסבור שהוא צריך להיות חשוף לבנקים פחות מהממוצע, יש גופים אחרים כקונטרה שסבורים שצריך להיות חשוף יותר מהממוצע ולא צריך להתייחס לממוצע.

משה גפני: אני מציע לא לחזור על מה שדיברנו כבר בישיבה הקודמת.

משה גפני: תודה.

שי חרמש: שאלה קצרה.

משה גפני: אני עכשיו בוחן מה פירוש המילה קצרה אצל שי חרמש.

משה גפני: אני במתח.

שי חרמש: חמש, שתיים וחצי, אחד בפיקדונות ואחד בנכסים, האם במערכת הבנקאית יש לך בעיה מבחינת מחויבות הביטחונות לתת ניידות מלאה מהחמש לשתיים וחצי וליצור מכלול אחד של שבע וחצי?

שי חרמש: זה ירכך במידה מסוימת את המכה.

עודד שריג: כן, יש לי בעיה עם זה.

משה פרל: לפחות לפרק זמן סביר.

עודד שריג: יש לי בעיה עם זה ואני יכול להסביר.

עודד שריג: אם אתה סומך עלי, אני אסביר לך אחר כך.

עודד שריג: התשובה היא כן.

שי חרמש: תסביר לפרוטוקול.

עודד שריג: אנחנו לא מדברים רק על עניין של חדלות פירעון אלא אנחנו מדברים גם על תנודתיות בדרך.

עודד שריג: התנודתיות בדרך היא פונקציה של אופי הנכס.

עודד שריג: אני מזכיר לכם מה היה ב-2008 ואני מזכיר להם היכן נמצאים מחירי המניות כיום.

עודד שריג: אנשים בפנסיה לא רק נמצאים בסוף הדרך אלא גם נכנסים ויוצאים.

עודד שריג: חוסכים ופורשים תוך כדי.

עודד שריג: לכן חשובה גם התנודתיות בדרך ולא רק בחדלות פירעון.

שי חרמש: זאת אומרת, לא הולך חמישה ושבעה וחצי אחוזים.

עודד שריג: לא, זה לא מתקזז.

עודד שריג: גם כך הם קיבלו הקלה שהיא מסויגת, מידתית ואני לא בטוח שאני רוצה להמשיך ולומר עוד כמה תיאורים.

משה גפני: הנושא הוא תקנות הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל) (כללי השקעה החלים על חברות מנהלות ומבטחים), התשע"ב-2012 - תקנות 10 ו- 11.

משה גפני: בכפוף למה שאמר הממונה על שוק ההון לגבי ה-BOT, לגבי פרויקט לאומי של חברת בת, לגבי הבקשה שלך לגבי שלוש שנים, אני לא נעתר לבקשה הזאת ואני גם אומר לך מדוע.

משה גפני: לא יכול להיות מצב – אני לא זוכר, על כל פנים לא בתקופה שלי – לאפשר לשר אוצר שבעוד שלוש שנים אני גם לא יודע מי הוא יהיה, לאפשר לשר האוצר על דעת עצמו דבר כזה מבלי שיהיה אישור של ועדת הכספים ומבלי שיתקיים כאן איזה דיון.

משה גפני: עם כל הכבוד, היום אני סומך על שר האוצר ואני סומך על הממונה על שוק ההון, אני מוכן לאשר את זה לשלוש שנים ובתנאי שאתה חותם לי שבעוד שלוש שנים יובל שטייניץ הוא שר האוצר ואתה הממונה על שוק ההון.

משה גפני: אתה יכול להתחייב?

עודד שריג: אני על פי חוק יכול להתחייב לך שלא אהיה כי אני מוגבל.

משה גפני: אני לא מקבל את הבקשה הזאת.

משה גפני: אנחנו מצביעים על אישור התקנות.

משה גפני: בעד אישור התקנות – פה אחד התקנות אושרו

משה גפני: התקנות אושרו.

שגית אפיק: בנוסח המתוקן שהונח על שולחן הוועדה.

משה גפני: כן.

משה גפני: בנוסח המתוקן.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: הישיבה נעולה.