הוועדה המשותפת לוועדת הכלכלה ולוועדת הכנסת לדיון בהצעת חוק לתיקון פקודת תעבורה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 4, 2012-03-20 14:30

יריב לוין: צהריים טובים, אני פותח את הישיבה.

יריב לוין: אני רוצה בפתח הדברים להודות ללאה וליושב-ראש ועדת הכלכלה, חבר הכנסת כרמל שאמה-הכהן, שחרף העומס העצום שמוטל עליכם ונוכח חשיבות הנושא בכל זאת התאפשר למצוא חלון זמן כדי לקיים את הישיבה הזאת עוד לפני הפגרה.

יריב לוין: אני מקווה שננצל את הזמן היקר הזה באופן קונסטרוקטיבי.

יריב לוין: קיבלתי מכתב או הודעה מטעם המחלקה המשפטית של הרשות למשפט, טכנולוגיה ומידע, שאליה צורפה הנחיה מספר 1/2012 בנושא תחולת הוראת חוק הגנת הפרטיות על מאגרי מידע של מפעילי כרטיס חכם בתחבורה הציבורית.

יריב לוין: אלו הוראות שאמורות להיות הוראות ביניים עד שנצליח להשלים את תהליך החקיקה המסודר.

יריב לוין: אני רוצה לברך ולהודות.

יריב לוין: נדמה לי שמדובר - גם בעיניים הלא מקצועיות שלי בתחום הזה - בעבודה מקיפה ורצינית.

יריב לוין: אני באמת מברך עליה ואת כל מי שהיה מעורב בגיבוש המסמך הזה.

יריב לוין: הייתי מציע לשמוע בפתח הדברים את תהליכי היישום שאמורים להיות מדורגים בשני שלבים.

יריב לוין: הייתי שמח לדעת מה כבר יושם, מה מצוי בתהליך ומה הם לוחות הזמנים בשלב הביניים.

יריב לוין: אחר כך נעבור לדיון בשאלות שנוגעות להתקדמות התהליך של הדברים לקראת חקיקת החוק במתכונתו המלאה והסופית.

ניר גרסון: כמו שאדוני התחיל לפרט, כבר לפני כשלושה שבועות הוציאה הרשות הנחיה שעוסקת בכמה נושאים סביב הסדרת, הפעלת הכרטיס החכם בתחבורה הציבורית.

ניר גרסון: כמעט באופן מיידי בתחילת השבוע נכנסו לתוקף חלק גדול מההנחיות שעוסקות בחובה של המפעילים לרשום את מאגרי המידע אך ורק למטרת הפעלת כרטיס חכם, למטרת הפעלת הקווים, וגם הוראה לגבי יישום שימוש במידע לצרכים אחרים, כגון שיווק.

ניר גרסון: עוד נכנסו לתוקף מיידי הנחיות בנוגע לצורך ולמתכונת שבה המפעילים יקבלו הסכמה מהנוסעים לגבי איסוף המידע והשימוש בו, וגם הוראות לגבי האיסוף והשימוש במידע הודות קטינים, יותר נכון מידע על האפוטרופוסים של הקטינים במידת האפשר.

ניר גרסון: הנחיה נוספת שנכללה, הוראות נוספות שנכללו בהנחיה לגבי אבטחת מידע ייכנסו לתוקף ב-15 באפריל.

ניר גרסון: ההנחיה כבר מפרטת את הציפיות שלנו, את הדרישה למנות מנהל אבטחת מידע והדרישה לקבוע נוהל אבטחת מידע.

ניר גרסון: המפעילים מצופים להעביר אלינו נוהל לפי פירוט שצירפנו בנספח להנחיה עד ה-15 באפריל בנוסף על ההנחיות שייכנסו לתוקף בקרוב בנושא הצהרת כרטיס אנונימי, שהוא קצת יותר מורכב.

ניר גרסון: כפי שציינו בישיבה הקודמת של הוועדה, אנחנו מבקשים לקבל עוד עמדות מהמפעילים לפני שההנחיות לתקופת הביניים ייכנסו לתוקף.

ניר גרסון: בימים אלה המועד להגיש עמדות מסתיים.

ניר גרסון: בנוסף, אדוני, על ההנחיה שהוצאנו אנחנו ממשיכים בפיקוח על המפעילים.

ניר גרסון: שלחנו לכל המפעילים שאלונים מפורטים לגבי האופן שבו הם מיישמים את אבטחת המידע.

ניר גרסון: גם התחלנו לבצע פיקוחים בשטח אצל מפעילים.

ניר גרסון: אנחנו מחכים לתשובות לשאלונים, מתחילים לעבד את התוצאות ובטח נהיה חכמים יותר בשבועות הקרובים ונוכל לראות איך ממשיכים מכאן הלאה.

יריב לוין: מה היקף הפיקוח שאתם עושים ומתעתדים לעשות?

ניר גרסון: כמו שציינתי, המטרה העיקרית של הפיקוח – וזה בהרבה תחומים – היא להתמקד באופן אבטחת המידע.

יריב לוין: כן, ברור, על זה מדובר.

ניר גרסון: אנחנו, כמו בהרבה פיקוחים אחרים, מתחילים בשאלונים.

ניר גרסון: השאלונים נועדו לתת לנו תמונת מצב ולסמן למפוקחים מה הדרך הראויה שהם צריכים לנהוג בה.

ניר גרסון: לגבי תוצאות זה ממש מוקדם, כי לא כל התשובות לשאלונים.

ניר גרסון: .

יריב לוין: לגבי התוצאות אני לא שואל, אבל כשאתה מדבר על פיקוחים בשטח אני רוצה לדעת כמה נעשים.

יריב לוין: האם זה אנשים שהולכים, נרשמים, מבקשים לקנות כרטיס ועושים מעקב כזה?

יריב לוין: כמה כאלה עושים את זה?

יריב לוין: אדם אחד פעם בשבוע לשעה?

יריב לוין: מה היקף התהליך הזה?

יריב לוין: בסופו של עניין אנחנו נמצאים בשלב שהוא לא שלב של פיקוח שוטף, אלא בשלב שנדרש לוודא באופן מיידי שיש הטמעה של ההוראות האלו, כמובן במגבלות שהן מובנות.

יריב לוין: בוודאי צריך לחפש איזו שהיא דרך כדי לייצר ביקורת רוחבית שתוודא, לפחות תאתר אצל איזה מפעילים זה הוטמע ופועל ואצל איזה מפעילים קראו את ההנחיה והעניין ממשיך כשהיה.

ניר גרסון: הבסיס הראשוני לתמונת רוחב כפי שאדוני ציין הוא המענה לשאלונים האלה.

ניר גרסון: שאלונים או פנייה בכתב, דרישת ידיעות ומסמכים בכתב כפי שהחוק מסמיך את מפקחי הרשות זה אמצעי פיקוחי שגרתי.

ניר גרסון: התשובות לשאלונים האלה ייתנו לנו את תמונת הבסיס כדי שנוכל לדעת איך להמשיך את הפיקוח משם.

ניר גרסון: בלי קשר לזה כבר ביצענו פיקוח בשטח.

ניר גרסון: אנשים שלנו – איש אבטחת מידע ומפקחים - הלכו ובדקו אצל אחד המפעילים בשטח כבר פעמיים.

ניר גרסון: פעם אחת בפיקוח מתואם, פעם נוספת בפיקוח בהפתעה.

יריב לוין: מתי נוכל לקבל איזו שהיא תמונה של דוח על כמה בוצע, איך בוצע, מה המצב הלכה למעשה?

ניר גרסון: אני לא יכול להתחייב, אבל אני מקווה שתוך כמה שבועות.

ניר גרסון: צריך לקבל את התוצאות ולעבד אותן.

יריב לוין: אתה מעריך סדרי גודל של עד ראשית מאי?

ניר גרסון: אני יכול לבדוק את זה עם ראש מחלקת הפיקוח אצלנו.

ניר גרסון: אני מעריך בזהירות שזה עניין של כמה שבועות, אולי אחרי תחילת מאי, זאת בהתחשב בחגים ובמשימות נוספות.

יריב לוין: ברשותך עוד שאלה אחת.

יריב לוין: איך אתם מתמודדים עם פיקוח על מה שנעשה ביחס למידע שכבר ניתן ומוחזק?

יריב לוין: מעבר לזה שאנחנו לא רוצים שימשיכו לאסוף כל מיני דברים אנחנו רוצים שתהיה גריסה של המידע ומחיקתו ככל שהוא נאסף והוא לא רלוונטי.

יריב לוין: איך הדבר הזה אמור להתבצע?

ניר גרסון: הפיקוח שלנו נוגע גם למידע שקיים כבר במאגרים.

יריב לוין: הבנתי.

יריב לוין: זאת אומרת שהדבר הזה נעשה כתהליך מקביל להטמעה.

ניר גרסון: במקביל להנחיה שבה אנחנו משקפים למפוקחים מה אנחנו חושבים שהחוק חייב אותם עד היום ומה אנחנו מצפים כלפי העתיד.

ניר גרסון: אנחנו גם בודקים את מה שנאסף ומה שנעשה עד היום, מהעבר עד להווה.

יריב לוין: קודם כל, תודה רבה.

יריב לוין: אני חושב שאפשר לברך על המהלך החשוב הזה.

יריב לוין: הייתי מבקש ככל שניתן שבשבוע הראשון של מאי יועבר אלינו איזה שהוא דיווח גם אם הוא לא מלא, לא סופי ולא ממצה את כל הנתונים, על מה נעשה, מה הממצאים, על-מנת שבאמת נוכל לראות שהנושא הזה, עד כמה שאפשר, נסגר.

יצחק קדמן: אני רוצה לשאול ולהעיר על הדברים ששמענו.

יצחק קדמן: במגעים שהיו לנו עם רמו"ט התרשמנו שיש, לפחות מבחינתם, הסכמה על שני דברים: אלף, שלא ייאספו פרטי מידע על הקטין עצמו, אלא לחילופין, על הוריו של הקטין, והדבר השני הוא שמי שיעמוד על כך שהוא איננו מעוניין למסור פרטים אישיים יוכל לקבל כרטיס אנונימי בלי שהדבר יפגע בהנחת הנוער המקובלת באותם מקומות.

יצחק קדמן: אני מוכרח לומר ששתי ההסכמות האלו שהבנתי שמקובלות על רמו"ט לא פועלות בשטח.

יצחק קדמן: נכון לשבוע שעבר קיבלנו מכתב מאישה שפנתה אלינו על כך שהיא ביקשה להוציא עבור הבת שלה בת ה-17 בתחנה המרכזית בירושלים – זה מקום מרכזי, אפשר לבדוק אותו - כרטיס אנונימי.

יצחק קדמן: היא כמעט נזרקה מכל המדרגות.

יצחק קדמן: אמרו לה שאין דבר כזה, שהיא לא תקבל דבר כזה.

יצחק קדמן: אני לא מבין מדוע העניין הזה נמשך והולך.

יצחק קדמן: זה לא רק מאגרים ישנים שלדעתי צריך להשמיד אותם כי הם נלקחו שלא כדין, אלא גם פרטים שממשיכים לקחת מקטינים חדשים שמבקשים להצטרף לרב-קו.

יצחק קדמן: הדבר הזה הוא בלתי אפשרי.

יצחק קדמן: אני לא חושב שאנחנו יכולים לחכות עד להשלמת החקיקה.

יצחק קדמן: צר לי שמשרד התחבורה נלחם למען חברות התחבורה הציבורית במקום למען האזרחים הקטינים שזקוקים לשירותי התחבורה הציבורית, אבל אנחנו מוכרחים.

יצחק קדמן: .

שלמה כץ: משרד התחבורה נלחם למען האזרחים, למען הוריהם.

יצחק קדמן: אני מצפה ומייחל שמשרד התחבורה יתייצב לימינם של הקטינים המשתמשים בתחבורה הציבורית, שימנע מחברות התחבורה לקחת פרטים שהם מיותרים לחלוטין.

יצחק קדמן: כשם שהקטינים עד היום קיבלו כרטיסיית תלמיד בהנחה בלי למסור פרטים אישיים, כך אני רוצה שתדרשו מחברות התחבורה הציבורית לנפק רב קו לקטינים – במבוגרים שיתעסק מישהו אחר - בלי מסירת פרטים אישיים.

יצחק קדמן: אין בזה צורך, יש בזה נזק, יש בזה סכנה.

יצחק קדמן: על סמך העדות שיש לי פה בכתב העניין הזה ממשיך להתבצע גם בשבוע האחרון.

יצחק קדמן: אני לא יודע מה מידת הפיקוח, מה נכנס לתוקף ומה לא.

יצחק קדמן: אני מבקש – הדבר הזה היה לפי התרשמותי וגם על דעת יושב-ראש הוועדה הנכבדה הזאת.

יצחק קדמן: .

יריב לוין: זה נושא מהותי מכל ההיבטים.

יצחק קדמן: אני מבקש שלא נחכה עד להשלמת החקיקה שאינני יודע מתי תקרה.

יצחק קדמן: אני מבקש שהדברים שלפחות מוסכמים על רמו"ט, שהיא גוף ממשלתי בעצמו, יבוצעו בשטח מבלי שמישהו ישים להם רגליים.

שלמה כץ: אולי כדאי להעיר לד"ר קדמן שהסמכות בעניין הזה היא במשרד התחבורה, לכן אנחנו לא יכולים להיות אחראים לשום סיכום שמגיעים אליו עם רמו"ט.

יצחק קדמן: לא אמרתי שהגעתי לסיכום.

עדנה הראל: הייתה הנחה בדברים של ד"ר קדמן שאני חושבת שהיא לא מדויקת לגבי העמדה של רמו"ט וההנחיות.

עדנה הראל: העניין של קבלת פרטים באמצעות האפוטרופוס נכנס להנחיה בחלק המחייב שבה.

עדנה הראל: האמירה שקטין זכאי לקבל הנחת קטין לגבי כרטיס אנונימי לא נכנס בהנחיה כחלק מחייב.

עדנה הראל: הוא חלק שנמצא בשימוע ונמצא בדיונים.

עדנה הראל: יש בו גם היבטים נוספים שהם חלק מהמדיניות שנמצאת על שולחננו לעניין הסדר הקבע.

יריב לוין: זה ברור.

יריב לוין: אין ספק שהוראה כזאת רמו"ט לא תכתוב כי זה חורג מתפקידה הרלוונטי.

יריב לוין: ההנחיה שניתנה כאן היא לגזרה שהם אמונים עליה.

יריב לוין: מהבחינה הזאת היא כיסתה את כל רוחב היריעה שהם יכולים להיכנס אליה.

יריב לוין: ברור שהסוגיה הזאת תקבל מענה בתוך הסדר הקבע.

יריב לוין: גם בזה אין שאלה.

יריב לוין: נקודת ההנחה שמשותפת לכולם, אלא אם מישהו יעיר את עיני במשהו אחר, היא שהדרך של אפשרות לעשות שימוש בכרטיס אנונימי תוך מתן הנחות לקטינים ומבלי שהדבר הזה ייפרץ לכל מיני שימושים שאינם במקומם היא הדרך הכי טובה שאפשר להעלות על הדעת כדי לבצע את הדבר הזה.

יריב לוין: אם זאת ההנחה, אז השאלה הנשאלת היא מה אנחנו יכולים לעשות כדי להביא אותה לידי ביצוע בזמן המהיר ביותר שניתן, בלי שום קשר לצורך להסדיר אותה בהסדר הקבע.

יריב לוין: זאת השאלה על השולחן.

שלמה כץ: יש כמה נושאים שמתחבאים בשאלה הזאת.

שלמה כץ: יש שאלה אחת שנוגעת לעניינים של מדיניות תעריפים.

שלמה כץ: מדיניות תעריפים זה לא עניינו של החוק הזה, זה לא בתחום ההסמכה שאנחנו קיבלנו מהממשלה.

שלמה כץ: זה עניין אחר.

שלמה כץ: העניין של מדיניות תעריפים, איזו הנחה נכנסת לאיזה כרטיס זאת שאלה נכבדת, רק שזה לא ..

יריב לוין: את זה אני לא מצליח להבין.

יריב לוין: איפה אמור להינתן לי המענה?

שלמה כץ: אנחנו עוד לא באנו ודנו בזה.

יריב לוין: אם אנחנו מסדירים את הכרטיס החכם אנחנו לא אמורים במסגרת הזאת.

יריב לוין: .?

שלמה כץ: אני מנסה לעזור.

שלמה כץ: אחרי ששמענו את החשש של הנציגים של האגודה לשלום הילד, ובלי שאנחנו מסכימים לחששות שלהם.

שלמה כץ: .

יריב לוין: זה לא חשש.

יריב לוין: זה נתון שאין עליו מחלוקת.

שלמה כץ: תן לי להביע את עמדתי.

שלמה כץ: יש מחלוקת עליו, אבל זה לא חשוב.

יריב לוין: יש מחלוקת על כך שיש מצב שבו כל הפרטים של כל ילדי ישראל מסתובבים ושזה מצב בעייתי?

שלמה כץ: נשאלת השאלה איזה פרטים, איפה הם נמצאים ומה השירות שאפשר לתת לציבור בעניין הזה.

לאה ורון: מה השירות שאפשר לתת לציבור?

שלמה כץ: בואו נסכם באופן עקרוני שאין סיבה שפרט שאי אפשר לתת בגינו אחר כך שירות ייאסף.

שלמה כץ: אין חולק על הדבר הזה.

שלמה כץ: אם יש פרטים שאני אוסף אני חייב להגיד איזה שירות אני נותן בגין הדבר הזה.

שלמה כץ: יש לזה איזה שהוא ערך.

שלמה כץ: בעניין הזה, מבלי להיכנס מי צודק ומי לא צודק, את העמדה שהוצגה קיבלנו.

שלמה כץ: באנו ואמרנו שאנחנו מוכנים להגיע להסדר שלפיו הפרטים של כרטיס ילד יישמרו על שם ההורה של הילד.

שלמה כץ: על העיקרון הזה אנחנו מסכימים.

שלמה כץ: כדי ליישם את העניין הזה צריכים לקרות שני דברים.

שלמה כץ: אנחנו קודם כל צריכים לסכם, וזה נעשה עכשיו בדיון מטה בתוך הממשלה לגבי איך בדיוק רושמים את העניין הזה, על איזה הורה זה יירשם.

יריב לוין: שלמה, סלח לי, יש דבר אחד שאני לא מבין.

יריב לוין: ישנם שני מסלולים שבהם אפשר ללכת.

יריב לוין: יש מסלול אחד, שבעיני צריך להיות דרך המלך, והוא מסלול אנונימי.

יריב לוין: אנונימי זה לא במובן הזה שעל הכרטיס לא רושמים את שמו של האדם או עושים משהו, אלא אנונימי במובן זה שהפרטים האלה לא יושבים במחשבים.

שלמה כץ: אנונימי מזוהה, מה שנקרא אצלנו.

קריאה: אנונימי למחצה.

יריב לוין: לא, הוא לא אנונימי למחצה.

יריב לוין: צריך שיהיה מצב שאפשר יהיה לזהות את האדם מול הכרטיס שלו כאשר באים לעשות ביקורת.

יריב לוין: על זה אף אחד לא מתווכח.

יריב לוין: השאלה אם לצורך הדבר הזה צריך לשמור את כל פרטיו ואת ההיסטוריה שלו באיזה שהוא מחשב, או שאפשר לעשות את זה בדרכים אחרות.

יריב לוין: נדמה לי שאין ויכוח שאפשר ושזאת הדרך הנכונה.

יריב לוין: הכלל הוא להימנע עד כמה שניתן מכל הצורך הזה במתן הפרטים.

יריב לוין: יכול להיות שיש מצבים מסוימים, הנחות מסוימות, דברים מסוימים שכן מחייבים מתן יותר פרטים וכן הלאה.

יריב לוין: אלו השאלות שצריך לעסוק בהן לקראת ההשלמה של הסדר הקבע.

יריב לוין: אם אנחנו יוצאים מנקודת הנחה שאנחנו רוצים לייצר מערכת של כרטוס אנונימית למבוגרים – אני לא נכנס כרגע לקטינים – אז ברור שאם יש כזאת למבוגרים צריך להגיע למצב שקטינים, שברוב המקרים ניתנים לזיהוי בקלות ככאלה, יוכלו לעשות שימוש באותה מערכת.

יריב לוין: אז הפרטים שלהם לא יהיו על שם הוריהם או על שמם.

שלמה כץ: אתה נכנס למקום שאתה אומר שתיכנס אליו בסוף החקיקה.

יריב לוין: תתקנו אותי אם אני טועה.

שלמה כץ: תשים לב מה אתה אומר.

שלמה כץ: אתה אומר שאתה רוצה להיכנס למדיניות תעריפים.

ניר גרסון: זה לא מדיניות תעריפים.

ניר גרסון: זה מה שהיה עד עכשיו.

יריב לוין: זאת לא מדיניות תעריפים.

יריב לוין: כשעולה היום ילד ואומר לנהג למכור לו כרטיסיית ילד, אז הנהג מוכר לו כרטיסיית ילד.

שלמה כץ: נכון, משרד התחבורה החליט בצו הפיקוח על מצרכים ושירותים שיש מוצר כזה שנקרא כרטיסייה של ילד שמקבלת 30% הנחה.

שלמה כץ: זאת מדינית תעריפים.

יריב לוין: מאה אחוז.

יריב לוין: עכשיו אמרנו שאנחנו מפסיקים להשתמש בכרטיסיות.

יריב לוין: לא יכול להיות שזה מהלך שהתוצאה שלו תהיה שאנחנו מפסיקים לתת הנחות לילדים.

יריב לוין: אף אחד לא מעלה את זה על דעתו.

יריב לוין: השאלה שעומדת לפנינו היא שאלה טכנית, והיא איך אני מייבא את ההנחה שממילא ישנה.

יריב לוין: אני לא ממציא מדיניות תעריפים חדשה.

שלמה כץ: אני לא יכול לעשות חצי הסדר, כי מהניסיון שלנו רוב הציבור או רוב ההורים לילדים מעוניינים בביטוח על הכרטיס.

קריאה: מה פתאום, זה בכלל לא נכון.

יריב לוין: אני לא שם.

שלמה כץ: אל תגיד לי שאתה לא שם.

יריב לוין: אני לא נמצא שם פעמיים.

יריב לוין: אני לא נמצא שם פעם אחת כי יכול להיות שבמאזן השיקולים בין הרצון לבטח את הכרטיס ובין הבעייתיות שישנה בנושא של הפרטים והמידע נעדיף לוותר על הביטוח.

יריב לוין: אני לא יודע.

יריב לוין: אני לא שם בכלל.

יריב לוין: אני נמצא במקום שבו הורה אומר שהוא לא רוצה, שהוא מוותר על הביטוח הזה, שהוא רוצה לקנות כרטיס בדיוק כמו שהוא קנה כרטיסיית נייר.

יריב לוין: למה הדבר הכל כך פשוט הזה לא ניתן לביצוע?

שלמה כץ: אתה מניח שהמוצר שקוראים לו אנונימי חצי מזוהה הוא מוצר שקיים אצלי היום.

שלמה כץ: זה לא המצב.

יריב לוין: אני שואל מה עושים כדי לייצר אותו.

יריב לוין: לא יכול להיות ויכוח שהוא מוצר שצריך לעמוד על המדף, אלא אם מישהו יגיד לי שלא צריך.

שלמה כץ: אתה צריך להבין שכל מוצר כזה שאתה מבקש מחייב אחר כך התאמות במערכות המידע.

שלמה כץ: אי אפשר להתאים כל מידע לכל מיני כיוונים.

יריב לוין: שלמה, השאלה ששאלתי לא הייתה למה אין לי את זה ברגע זה.

יריב לוין: השאלה היא פשוטה.

יריב לוין: אם יש הבנה והסכמה שמוצר מדף כזה אמור להיות על השולחן.

יריב לוין: .

יריב לוין: אתה יודע מה, אני אגיד לך יותר מזה, אפשר אם רוצים לעשות עוד צעד גם לייצר אותו בצורה שסכומו יהיה מוגבל בצורה כזו שהסיכון שלוקח מי שקונה אותו ועלול לאבד אותו לא יהיה יותר מידי גדול כמו שהוא היה עם כרטיסיית נייר שהיא לא ל-100 נסיעות אלא להרבה פחות.

יריב לוין: בהנחה שזה דבר שרוצים אותו.

יריב לוין: .

יריב לוין: אני מבין שאי אפשר לייצר אותו מהיום למחר בבוקר, אני רק שואל מה עשינו עד היום כדי שהוא לא יהיה מחר אלא בעוד חודש.

שלמה כץ: עכשיו באנו - לא משנה כרגע אם זה במכתב של רמו"ט או משרד התחבורה – ואמרנו למפעילים שזה המוצר שאנחנו רוצים.

שלמה כץ: אנחנו עכשיו ממתינים.

שלמה כץ: חלק מההתייחסות בתשובה שתהיה למכתב של רמו"ט - המכתב של רמו"ט יצא על דעתנו - זאת בעצם התייחסות לאפשרויות של היישום של הדבר הזה.

שלמה כץ: אז נוכל לדעת מה צריך לעשות ואיזו הנחיה לתת.

יריב לוין: שלמה, דל הידע המקצועי שיש לי לעומת מה שיש לך בזה.

שלמה כץ: בגלל זה צריך לסמוך עלי.

יריב לוין: .

יריב לוין: אני מודע לפער העצום הזה, לכן אני נזהר מאוד בדבריי.

יריב לוין: אני בטוח שאתה עושה את המקסימום, שאתה יודע לאתר בעיות שאולי אני לא רואה אותן, אבל אני בכל זאת שואל שאלה שאני לא מצליח להבין את התשובה עליה.

יריב לוין: יש כרטיס שאדם קונה עם מספר הנסיעות שהוא מונה אותן.

יריב לוין: כתוב על הכרטיס הזה באותיות של קידוש לבנה שהוא מיועד לנוער עד גיל 18.

שלמה כץ: כרגע במערכת הממוחשבת.

שלמה כץ: .

יריב לוין: בא המפקח ועולה לאוטובוס.

יריב לוין: ילד אחד מראה כרטיסיית נייר עם ניקוב שכתוב עליה נוער עד גיל 18, ילד שני מראה למפקח שהוא תיקף את הכרטיס החכם שכתוב עליו נוער עד גיל 18.

יריב לוין: מה ההבדל ואיפה הבעיה?

שלמה כץ: בוא נלך צעד אחד אחורה.

שלמה כץ: כרגע המערכת הממוחשבת מתוכנתת לעבוד ככה שבא ילד לעמדת הנפקה ודורש פרופיל ילד.

שלמה כץ: יש בדיקות לוגיות שהמערכת עושה אם מגיע לו או לא מגיע לו.

שלמה כץ: הוא מציג את התעודה וממלא רשימה של פרטים שהם כרגע שדות חובה.

יריב לוין: נניח שויתרנו על כל התהליך הזה.

שלמה כץ: עכשיו צריכים ללכת למערכת ולתכנת אותה כדי שתבטל את הבדיקות הלוגיות האלו.

שלמה כץ: .

קריאה: זאת בעיה?

שלמה כץ: לעשות בדיקות פרמאביליות.

יריב לוין: כמה זמן זה לוקח?

יצחק קדמן: תחזירו את הכרטיסיות וגמרנו.

יריב לוין: כמה זה לוקח?

יריב לוין: שבוע?

יריב לוין: חודש?

יריב לוין: שנה?

יריב לוין: מה נעשה עד עכשיו כדי שזה יקרה, הרי זה כל כך אלמנטרי?

שלמה כץ: זה בדיוק מה שעשינו.

שלמה כץ: חלק מההנחיה של רמו"ט אומרת, חבר'ה, זה מה שאנחנו רוצים לעשות.

שלמה כץ: נקבל את התייחסות המפעילים לגבי מה זה אומר לעשות את התכנות הזה, מה המשמעות של הדבר הזה, נבין מה זה אומר ונוכל לחזור אליכם כדי להגיד לכם כמה זמן זה ייקח.

יריב לוין: כמה זמן הדבר הזה ייקח?

יריב לוין: אני לא איש תוכנה, אבל יש דברים שלא מצריכים לא את זה ולא את זה.

יריב לוין: כשבא מישהו ואומר לך שיש לו מערכת שבשביל להנפיק דרכה כרטיס הוא חייב להכניס שורה שלמה של פרטים, כאשר אם אתה רוצה עכשיו פרטים נוספים זה מחייב אותו לבנות שדות חדשים.

שלמה כץ: לא, אני רוצה לבטל.

יריב לוין: אני מבין שזה קצת יותר מסובך.

יריב לוין: אני בא ואומר למישהו שייצר במערכת שכשפותחים את המסך של הפרטים צריך רק יהיה ללחוץ אנטר כדי לעבור למסך הבא שמוציא את הכרטיס בלי פרטים.

יריב לוין: מה מסובך?

יריב לוין: שמישהו ידע להסביר לי למה זה צריך לקחת שנתיים, למה זה לוקח כל כך הרבה זמן, למה זה מסובך.

שלמה הלוי: אנחנו צריכים לזכור אחרי הכל שבכל שינוי שאנחנו באים ועושים מדובר במערכת כספית שאפשר להשוות אותה למערכת בנקאית.

שלמה הלוי: כל שינוי שאתה עושה, בין אם הוספת פרט כזה או אחר, יש לו השלכות על הפדיון של כל מפעיל ומפעיל.

שלמה הלוי: כל שימוש שאתה בא ומבקש הוא שינוי רוחבי לאורך כל המערכת, לכן יש לו השלכות.

שלמה הלוי: זה אחרי שקיבלנו איזה דברים צריך לבצע.

יריב לוין: האם קיבלתם עד היום?

שלמה הלוי: את כל מה שקיבלנו עד היום ביצענו.

שלמה כץ: כרגע..

עדנה הראל: מה ששלמה מנסה לומר זה שהם רצו לשמוע את התגובות לעניין אופן היישום של החצי אנונימי כדי שהם ידעו איזה הוראות לתת, בין אם זה יהיה בהסדר הקבוע ובין אם הם יצליחו קודם.

עדנה הראל: כך אני מסבירה את מה שהוא אומר.

שלמה כץ: בדיוק כך.

עדנה הראל: התפישה שלנו הייתה שלא יהיה נכון ליצור יותר מידי שינויים.

עדנה הראל: אני חושבת שהעלינו את זה גם בישיבה הקודמת.

עדנה הראל: יש עכשיו את השינויים בטיוטת הביניים ואת השינויים שיוסכמו בהסדר הקבע.

עדנה הראל: השאלה היא אם להיות במצב שבאמצע יש עוד פאזה של שינויים.

עדנה הראל: זה דבר שכולל היערכות.

יריב לוין: אני מסכים איתך שהרעיון הוא שמה שאנחנו עושים בתקופת הביניים כולו יוטמע לקבע עם תוספות שנצטרך לעשות, לא ללכת הלוך וחזור.

עדנה הראל: אני רוצה לאתגר בכיוון הזה.

עדנה הראל: יש פה בחלק הזה של הטיוטה, בהנחיה של רמו"ט שנוגעת לחצי אנונימי תפישה מסוימת של מקסימום אנונימיות.

עדנה הראל: יכול להיות שעכשיו אפשר להגיע ליותר אנונימיות, אני לא יודעת.

עדנה הראל: אני גם לא בטוחה שהיינו רוצים להיות במצב שאותו דבר כרגע..

עדנה הראל: נניח שייגמר השימוע, באופן מיידי תטמיעו את זה ואחר כך נגיע בהסדר הקבע למשהו עוד יותר אנונימי.

יצחק קדמן: בינתיים הנזק נגרם.

עדנה הראל: אנחנו עוד לא שם.

יריב לוין: אני רוצה לשאול שאלה בצד הטכני.

יריב לוין: בהנחה שמישהו מגיע היום ואומר - אני לא נכנס לפרטי ההנחיות, לרזולוציה נמוכה - שהוא מבקש לייצר מסלול שבו מנפקים כרטיס שכתוב עליו מבוגר במחיר של מבוגר שאין בו זיהוי שמי ואין פרטים בתוך מערכת, וכרטיס ילד שכתוב ילד בתעריף ילד ללא זיהוי שמי בתוך המערכת, כמה זמן זה צריך לקחת?

שלמה הלוי: כרטיס אנונימי למבוגר קיים היום.

שלמה הלוי: לא לוותיק, אלא לאדם רגיל שלא זכאי להנחה מיוחדת מעבר ל-20% הנחה.

יריב לוין: בהינתן העובדה שמבוגר יש לנו בתצורה כזאת או אחרת, כמה זמן זה ייקח כדי להגיע טכנית?

שלמה הלוי: למבוגר יש כבר היום בשטח.

שלמה הלוי: מבוגר שזכאי ל-20% הנחה לא צריך לעשות שום דבר, למיטב ידיעתי, גם אצל שאר המפעילים.

שלמה הלוי: יש כרטיסים וכרטיסיות שניתן לקנות ב-20% בלי שום צורך להזדהות.

שלמה הלוי: זה קיים ועובד בכל המקומות, כולל בירושלים.

לאה ורון: מה ההנחה שיש לכרטיס שהוא לא אנונימי?

לאה ורון: יש הנחה בשיעור גבוה יותר?

שלמה הלוי: כן.

שלמה הלוי: ותיק זכאי ל-50%.

לאה ורון: אני לא שואלת על ילדים.

שלמה הלוי: זכאי ביטוח לאומי מגיע ל-33%.

יריב לוין: האם לאדם כמוני שלא זכאי לשום הנחה עולה אותו דבר אם אני לוקח אנונימי או לוקח רגיל לא אנונימי?

רן בן-דוד: לא.

רן בן-דוד: אדם רגיל שהוא לא זכאי ולא ותיק יכול לקנות עם הכרטיס הפרסונאלי חופשי חודשי שמגלם הנחה גבוהה יותר, כאשר עם האנונימי כרטיסייה בהנחה של 20%.

שלמה כץ: זה מה שהיה עד היום.

יריב לוין: לכמה נסיעות הכרטיס האנונימי תקף?

רן בן-דוד: לכמות הניקובים שיש בכרטיסייה, אם זה 10, 20.

חוה ראובני: כמה שטוענים אותו.

יריב לוין: בהנחה שיש לנו כבר מערכת כזאת שעובדת – אני לא נכנס לצד התעריפי – כמה זמן ייקח לייצר את המערכת מבחינה טכנית כדי שחוץ מאשר כרטיס המבוגר הזה היא תעשה את אותו דבר גם לילד?

שלמה הלוי: איך היא תזהה שהוא ילד?

יריב לוין: איך הנהג מזה שזה ילד?

שלמה הלוי: דרך הכרטיס.

יריב לוין: לא.

יריב לוין: איך הוא מזהה כשהילד קונה כרטיס נייר?

שלמה הלוי: לפי המראה או לפי תעודת זהות.

שלמה הלוי: מהיום שנכנס כרטיס החכם, אז הכרטיס החכם מגלם את ההנחה.

יריב לוין: סבא שלי היה נהג אגד.

יריב לוין: אני נסעתי באגד.

יריב לוין: הילדים שלי לא זוכים לנסוע באגד כי אצלם יש שירות של ויאוליה.

יריב לוין: מהם לא ביקשו תעודת זהות.

יריב לוין: זה מזל גדול, כי אם בגיל 11 ו-7 יבקשו מהם תעודת זהות הם יישארו בתחנה, אין להם מה להראות.

שלמה כץ: על 11 ו-7 אין שאלה.

שלמה כץ: השאלה מה קורה בגיל 16.

יריב לוין: כשיש מישהו גבוה שנראה גבולי מבחינת הנהג והוא לא יכול לאבחן, אז יש לנו את אותה בעיה גם אם הוא יקנה כרטיס אנונימי ויתקף אותו וגם אם הוא יקנה כרטיס נייר.

יריב לוין: אני לא נכנס לזה עכשיו.

יריב לוין: אני שואל ברמה הטכנית של הניפוק.

יריב לוין: מה הבעיה הטכנית לנפק כרטיס אנונימי שהתעריף שלו הוא ילד וכתוב עליו באותיות קידוש לבנה ילד?

יריב לוין: כמה זמן זה צריך לקחת בהנחה שמחר נותנים לך הנחיה להיות ערוך לנפק את הכרטיס הזה?

שלמה כץ: להבנתי הטכנית המועטה, זמן היישום לעשות כרטיס שיהיה בתוכו כרטיסיית נוער ולא חודשי חופשי לא אמור להיות נורא ארוך.

שלמה כץ: אם לעשות את זה או לא לעשות את זה זאת שאלת מדיניות תעריפים.

שלמה כץ: כרגע אני לא הסמכות לדון בזה.

יריב לוין: שאלתי ואני חוזר על השאלה.

יריב לוין: כשאומרים לי לא נורא ארוך.

יריב לוין: .

יריב לוין: כבר הגענו להסכמה אחת פה שההבנה שלנו מה ארוך ומה קצר לא כל כך תואמת.

יריב לוין: כמה זמן?

יריב לוין: שבועיים?

יריב לוין: חודשיים?

יריב לוין: 12 שנה?

יריב לוין: אני יכול לקבל תשובה פשוטה בהנחה שעכשיו קיבלת הנחיה מסודרת שאומרת לך להיערך כמו שאתה מנפק כרטיס אנונימי למבוגר לעשות כזה גם לילד עם תעריף של ילד?

יריב לוין: כמה זמן זה לוקח?

שלמה כץ: זאת החלטה מינהלית.

יריב לוין: זאת החלטה מינהלית שלך.

יריב לוין: שלמה, אתה יודע מה לימדו אותי?

יריב לוין: אותי לימדו שבונים כמו בתהליך השלום, מלמטה למעלה.

יריב לוין: כשמנסים מלמעלה למטה זה לא עובד.

יריב לוין: אני לא רוצה שתיתן הנחיות מינהליות שאחר כך יתנפצו אל סלעי המערכת המחשובית.

יריב לוין: אני אומר בוא נראה מה המחשב יכול.

שלמה כץ: כנראה שאין בעיה במחשב בעניין הזה.

יריב לוין: אני לא עוסק בניחושים .

יריב לוין: יושב אדם שיכול לענות לי אם יש בעיה, אין בעיה וכמה זמן ייקח.

צבי דביר: עד ינואר זה היה קיים, היו כרטיסיות.

צבי דביר: אפשר להדפיס את הכרטיסיות וזה אותו דבר.

יצחק קדמן: השאלה רק אם רוצים או לא רוצים.

שלמה כץ: אנחנו אומרים שאנחנו לא רוצים.

חוה ראובני: אנחנו לא רוצים לחזור לעידן הנייר.

יריב לוין: אני מודה לכם שהזכרתם לי נשכחות מהימים שהייתי מופיע כעו"ד בבתי משפט והייתי צריך לתרגל את הדברים האלה.

יריב לוין: הבנו כבר שמבחינה טכנית אין בעיה.

יריב לוין: עכשיו נשארה שאלה של מדיניות, אם רוצים את זה או לא רוצים את זה.

יריב לוין: אני מאוד רוצה את זה, אתם פחות רוצים את זה.

יריב לוין: בואו תסבירו לנו למה.

יריב לוין: אולי אתם צודקים.

שלמה כץ: אנחנו חושבים שלכרטיס אנונימי יש לא מעט סיכונים של שימוש לרעה.

שלמה כץ: אנחנו צריכים לעשות הערכה של השימושים לרעה האלה, מצד אחד, מצד שני בכלים שניתנו לנו לפקח, למנוע את השימושים לרעה האלה לבוא ולהגיד כמה עולה הסיכון הזה.

שלמה כץ: אנחנו צריכים לעשות את ההתייעצות הנדרשת עם משרד האוצר שצריך לתקצב את הסיכון ולהגיד אם שווה לנו להשקיע את הסכום הזה בשביל הדבר הזה, או שאנחנו.

שלמה כץ: .

יריב לוין: איפה נמצאת הבעיה של שימושים לרעה?

שלמה כץ: חלק מהנחת העבודה שלי בחלק מנושא הכרטוס זה שנתתי לך הנחה מסחרית כי קנית ממני 20 נסיעות.

שלמה כץ: אני מצפה שגם חברך שיושב לידך יקנה כרטיס עם 20 נסיעות.

שלמה כץ: לא התכוונתי לתת 20 נסיעות ושכל הכיתה תשתמש באותו כרטיס בודד.

צבי דביר: למה?

צבי דביר: זה אפשרי עם הכרטיסיות הנוכחיות.

שלמה כץ: אני רק נותן דוגמה לשינויים של תעריפים.

עדנה הראל: יש לך בעיה שייסעו על כרטיסייה אחת עם ערך צבור של 20 נסיעות כמה אנשים?

שלמה כץ: כשאני חישבתי.

שלמה כץ: .

שלמה כץ: זה לא עניין של בעיה.

יריב לוין: כשאני קונה כרטיסייה ומנקב עליה ל-20 אנשים.

יריב לוין: .

צבי דביר: לפי ההנחיות הנוכחיות זה אפשרי.

עדנה הראל: בכרטיסייה עם ערך צבור של 20 נסיעות אני יכולה לנסוע באותו יום 20 פעם ואני יכולה לנסוע עם כל החברים שלי פעם אחת.

יצחק קדמן: כשאני קונה תלוש לספרים אתה תגיד לי למי לתת את זה?

יצחק קדמן: אני אתן את זה למי שאני רוצה.

יריב לוין: שלמה, כשהיינו ילדים לא קנינו כרטיס נייר וניקבנו לכל החברים שלנו?

יריב לוין: המורה הייתה קונה כשהיינו נוסעים באוטובוס לתיאטרון ירושלים.

שלמה כץ: נכון, שאני לא אגיד לך..

קריאה: זה אומר שיש שינוי מדיניות תעריפית מוסווית.

יריב לוין: כדי שנמנע מהמורים לקנות את ה..

יצחק קדמן: למה למנוע מהם?

יריב לוין: נניח.

יריב לוין: בשביל זה ניקח את הפרטים של כל ילדי ישראל?

שלמה כץ: הנה לך ניסים ונפלאות.

שלמה כץ: לא המורה קונה.

שלמה כץ: בעידן של טרום הרב-קו מנהל בית הספר היה קונה.

שלמה כץ: היינו מוצאים את עצמנו בסיטואציה שמנהל בית ספר במקום להזמין נסיעה מיוחדת לטיול השנתי של הכיתה לגן החיות - מקרה שאני חקרתי אותו בזמנו - הוא קנה כרטיסיות ומשרד התחבורה סבסד לו את הנסיעה לגן החיות.

יריב לוין: שלמה, אתה שומע על מה אתה מדבר?

יצחק קדמן: מה, הוא גנב משהו?

יצחק קדמן: הוא שילם במיטב כספו.

שלמה כץ: לא במיטב כספו, במיטב כספי.

חוה ראובני: זה מכספי הציבור.

חוה ראובני: זאת הסובסידיה.

יריב לוין: בכל המעבר לשיטה של תיקוף כרטיסים יש גם שינוי תפישה שמבוסס על הנחת עבודה שאנחנו נותנים אמון באנשים ויוצרים איזה שהוא סטנדרט התנהגות שונה ממה שהיה מקובל עד היום.

יריב לוין: אם עד היום חשבנו שבישראל אם לא ינקבו לבן אדם בכניסה אין שום סיכוי שהוא ישלם, היום אנחנו יוצאים מאיזו שהיא נקודה אחרת.

יריב לוין: נכון שאנחנו עושים פיקוח ועושים קנסות, זה ברור, זה צריך להיות וזה קיים, אבל עדיין ברור שברשת הזאת יש הרבה מאוד חורים ומי שרוצה לרמות עד רמה של לא לשלם יש לו הרבה יותר דרכים לעשות את זה היום ממה שהיה לו קודם.

יריב לוין: זה המחיר שאנחנו משלמים אותו פעם אחת כי אנחנו חושבים שלאורך זמן נסגל התנהגות כזאת שהתופעות האלו ילכו ויפחתו, ופעם שנייה משום שהתועלות שיש בעניין הזה מבחינת ניצול הזמן והדברים האחרים שאנחנו מכירים אותם הם כאלה שבמאזן הכולל החלטתם - לא אנחנו - שאתם מוכנים לשלם את המחיר ולקחת את הסיכון הזה.

יריב לוין: אם זה ההיגיון אני חושב שצריך ללכת איתו עד הסוף.

יריב לוין: אין שום היגיון לבוא פתאום בסוגיה הזאת, להתחיל לחזור לימי בראשית ולהגיד שאתם לא מאמינים, שאתם בחשש שהאבא ייקח את הכרטיס של הילד ויתקף אותו.

יריב לוין: הוא גם היום יכול להגיד שהוא התבלבל, שהוא לא שם לב.

יריב לוין: הוא יכול להגיד את זה באותה מידה גם אם הכרטיס הוא אנונימי או לא אנונימי.

יריב לוין: התוצאה היא אותה תוצאה.

יריב לוין: אם מישהו ירצה לרמות הוא ינסה לרמות.

יריב לוין: אם הפיקוח תפס אותו הוא תפס אותו, אם הפיקוח לא תפס אותו, אז הוא הצליח בתרגיל הזה, בין אם הוא לא תיקף את הכרטיס בכלל ובין אם הוא ביצע תיקוף לכרטיס שלא מתאים לסוג הנסיעה שהוא עושה.

שלמה כץ: ככל שאני מוריד את הרמה של המידע.

שלמה כץ: .

שלמה כץ: במערכות ממוחשבות יש יותר מדרך אחת לעשות פיקוח, בין היתר לעשות ביקורות לוגיות לשימושים.

שלמה כץ: אתה בא ואומר שלא סביר שבכרטיס רב קו ישתמשו 300 פעם בחודש.

יריב לוין: מה זה מפריע לך?

שלמה כץ: אתה רוצה כרטיס אנונימי שאני לא יכול לעשות עליו בקרה, שאין לי עדיין בחוק אפשרות לעלות ולבקש מהאדם להזדהות, בטח לא..

צבי דביר: בטח שיש.

צבי דביר: לפקח יש אפשרות לבקש מבן אדם להזדהות.

שלמה כץ: כן, אבל אם האדם אומר לו שהוא לא רוצה להזדהות אין לו סמכות לעשות כלום.

צבי דביר: יש לו סמכות לעכב אותו.

שלמה כץ: לא, אין לו.

יריב לוין: שלמה, אני לא רוצה בכלל את הויכוח הזה.

יריב לוין: שמעתי עכשיו מהנציג של אגד שהסביר לנו בצורה הכי ברורה שאת החופשי חודשי לגבי מבוגר אתה יכול לקנות היום רק כאשר הוא שמי.

יריב לוין: אני לא רוצה להתווכח אם זה נכון או לא נכון, זה כרגע הנתון.

יריב לוין: אם אתה ממילא עובר לשיטה שאתה מנפק את האנונימי רק לפר נסיעות ולא לכרטיס חודשי שאפשר לנסוע איתו 300 פעם, למה לא לייצר את אותו כרטיס לילד?

יריב לוין: אני פשוט לא מצליח להבין.

שלמה כץ: התועלת מהכרטיס הזה היא שולית שבשולית.

יריב לוין: למה?

שלמה כץ: כי ילדים, בהיותם משתמשים כבדים של תחבורה ציבורית, נוסעים בחופשי חודשי, לא בכרטיסיות.

יריב לוין: לא בטוח.

קריאה: בדרך כלל בכרטיסיות.

יריב לוין: אז, לשיטתך, הסיכון שלך הוא אפסי.

יריב לוין: תן להם אופציה כזאת, לפחות בשלב הביניים.

רן בן-דוד: העניין הוא שצריך קודם כל לזהות את בעל ההנחה.

רן בן-דוד: בכל שלב שהוא מנצל את ההנחה צריך לזהות אותו.

יריב לוין: למה?

יריב לוין: זאת בדיוק הנקודה.

יריב לוין: למה אתה צריך לזהות אותו?

צבי דביר: נכנסתי לאתר של אגד.

צבי דביר: בוא נעזוב שנייה בצד את החופשי חודשי, שזה דבר נפרד.

צבי דביר: אני מדבר כרגע על כרטיסיות נוער, על כרטיסיות ילדים וכן הלאה.

צבי דביר: נכנסתי לאתר של אגד וראיתי שנשאלה שם השאלה אם מספר אנשים יכולים להשתמש באותה כרטיסייה.

צבי דביר: התשובה היא שניתן לעשות שימוש מרובה בכרטיסיות רגילות ונוער.

צבי דביר: גם בכרטיס הרב קו הפרסונאלי לנוער תלמיד יכול לנקב על חבר שלו.

צבי דביר: באותה מידה תלמיד גם יכול לקנות כרטיסייה של 20 ניקובים ולנקב על כל הכיתה כמו שהיה בעבר.

צבי דביר: אגד לא מפסידה, אף אחד לא מפסיד כי זה עדיין 20 נסיעות.

צבי דביר: .

שלמה כץ: רק המדינה מפסידה.

צבי דביר: לא, זה לא נכון.

צבי דביר: זאת דרך הפעולה הנוכחית של התחבורה הציבורית.

יריב לוין: שלמה, זה בטל בשישים.

שלמה כץ: אם יש מארז של 4 חבילות מגבונים בסופר ומקבלים עליו הנחה, האם הקופאית תיתן את אותה הנחה ל-4 אנשים שעומדים בתור וקונים כל אחד חבילה?

יריב לוין: מה אם הלכתי וקניתי 4 מגבונים בסופר וכל אחד החזיר לי רבע מהמחיר?

יריב לוין: מה קרה?

יריב לוין: לא הפסיד הסופר ולא הפסידו האנשים.

שלמה כץ: באנו ואמרנו בהתחלה שכל אחד מנקב בעד עצמו.

שלמה כץ: באו ושאלו מה לעשות במקרים שבא מישהו.

שלמה כץ: באנו ואמרנו שנעשה חריג ונתיר את העניין.

שלמה כץ: אכן התרנו את העניין.

שלמה כץ: עכשיו אומרים שזאת ההוכחה שזה ההסדר הרצוי.

צבי דביר: זה ההסדר שהיה עד עכשיו.

צבי דביר: עד ינואר.

צבי דביר: .

שלמה כץ: אתה אומר שטעינו שהסכמנו.

יריב לוין: מה פתאום.

יריב לוין: אני אומר שהמחשבה שאי אפשר שיעלה איתך לאוטובוס עוד מישהו כאשר יש לך כרטיסיית ניקובים זה דבר בלתי הגיוני, זה דבר בלתי סביר.

יריב לוין: החיים לא בנויים כך.

שלמה כץ: אני אומר שההנחה תשתנה.

יריב לוין: לי יש ויכוח גדול עם התפישה שיש דברים שאתה יכול לקנות בכרטיס הרגיל – חופשי חודשי יכול להיות רק ברגיל - ולא באנונימי.

יריב לוין: הדבר היחיד בעיני שיכול להצדיק מסירת פרטים זה רק הנחות מאוד מאוד ספציפיות.

יריב לוין: גם לזה יכול להיות שאפשר למצוא פתרון.

יריב לוין: אם הכרטיס הוא כרטיס של נכה ויש לו צבע אחר זה פותר את הבעיה, כי את הדברים האלה אנשים רואים בדרך כלל בעיניים.

יריב לוין: יכול להיות שיש מצבים חריגים.

יריב לוין: אני לא שם.

יריב לוין: אני אומר שהלכתם בנתיב הזה וכאשר נגיע להסדר הקבע נתמודד איתו.

יריב לוין: יש דבר אחד שבעיני חייב להיות וצריך להיעשות מיידית.

יריב לוין: כמו שאנחנו שומעים, גם אין בעיה טכנית לעשות אותו מיידית.

רן בן-דוד: לא אמרנו שאין בעיה.

רן בן-דוד: .

יריב לוין: כרטיס ניקובים, מה שנקרא כרטיסייה שלא מבוססת על זמן אלא על מספר נסיעות, על מספר שימושים זה דבר שאין שום בעיה לייצר אותו אנונימי גם לנוער.

שלמה הלוי: זה לא מה שאמרנו.

שלמה הלוי: מה שאמרנו זה שלחזור מבחינה טכנית לכרטיסיות נייר זה ב-0 זמן.

יריב לוין: מי חזר לכרטיסיות נייר?

חוה ראובני: כרטיס אנונימי פרופיל ילד שאפשר.

חוה ראובני: .

עדנה הראל: מה הבעיה לעשות את זה?

שלמה כץ: זאת לא בעיה טכנולוגית, להבנתי.

יריב לוין: גם אם יהיו שותפים להנחה שיושב מולך אידיוט, לפחות תסכים איתי שהוא לא מושלם.

יריב לוין: תאמין לי, הבנתי, שמעתי.

יריב לוין: אל תעשה פליק פלאק, כי זה לא ילך.

שלמה הלוי: טכנולוגית אין בעיה.

שלמה הלוי: שאלת אותי רק לגבי זמן.

יריב לוין: המון זמן, כאשר מענק הסתגלות יקצר את הזמן.

יריב לוין: רבותיי, אל תעבדו עלינו, זה לא ילך.

שלמה כץ: אף אחד לא טען.

שלמה כץ: .

יריב לוין: הצד הטכנולוגי מאחורינו, אני לא חוזר אליו.

יריב לוין: אני שואל אותך בצד של המדיניות.

יריב לוין: למה שלא תתנו להם הנחיה מיידית לייצר את הכרטיס הזה?

שלמה כץ: מאחר ולמדיניות התעריפים יש יותר משותף אחד, כלומר לא רק משרד התחבורה - גם במשרד התחבורה לא אני הקובע - אז אני אחזור לאנשים שמקבלים את ההחלטות, אני אתייעץ עם החברים במשרד האוצר ואחזור אליכם עם תשובה.

יריב לוין: מתי?

שלמה כץ: כמה שיותר מהר.

יריב לוין: שלמה, הרי אנחנו כולנו באותו צד של לייצר כרטיס נוער שאפשר להשתמש בו פר נסיעות.

יריב לוין: מה מסובך כל כך?

יריב לוין: לא עולה, לא מסובך.

שלמה כץ: החברים שלנו במשרד האוצר יחזרו מהמילואים השבוע.

שלמה כץ: מיד בשבוע הבא נשב איתם ונחזור אליכם.

יריב לוין: הציבור בוכה.

יריב לוין: הכוונות שלכם טובות, המקצועיות שלכם היא לעילא ולעילא, אבל אנשים בוכים.

יריב לוין: הכוונות הטובות ברורות.

צבי דביר: מכיוון שבכל מקרה כשתלמיד עולה עם חבר שלו ומנקב לחבר שלו הנהג צריך להסתכל על זה שהחבר נראה כמו ילד ואם הוא נראה גבולי לבקש ממנו תעודה, אז זה לא שינוי יותר מידי גדול ממה שכרגע נמצא וממה שהיה בינואר השנה.

צבי דביר: מה ששלמה עושה כאן זה שהוא מנצל את זה שהוא החליף כרטיסיות נייר בכרטיסיות אלקטרוניות בשביל לעשות שינוי תעריפים מוסווה.

יריב לוין: לא, הוא לא אומר את זה.

יריב לוין: הוא אומר שהוא רוצה להדק את הפיקוח.

יריב לוין: זאת תפישה לגיטימית.

יריב לוין: השאלה מה המחיר שאתה משלם.

יריב לוין: בכל דבר השאלה היא תמיד מה לשים כדי לחסום את האחד שיצליח בכל זאת להתגבר על המכשולים, איפה עובר הקו של עלות מול תועלת.

יריב לוין: זה ברור.

יריב לוין: אני מקבל את מה ששלמה כאן הציע.

יריב לוין: אני מודה לו.

יריב לוין: אני בטוח שזה ייעשה בנפש חפצה, כדי לפחות למצוא מתווה לעניין הזה.

יריב לוין: לצערי, אין לנו יותר מידי זמן.

יריב לוין: אני רוצה רק עוד שתי שאלות להעלות, מאחר שאי אפשר את כל רוחב היריעה לסגור בישיבה אחת.

יריב לוין: אני רוצה לדעת איפה אנחנו עומדים עם התהליך של ההיערכות להסדר מבחינת לוחות הזמנים.

יריב לוין: אני רוצה להביא לידיעת

יריב לוין: כם שקיבלתי משמעון דהרי ומבן בדרי מארגון מוניות השירות הודעה שבעקבות הישיבה הקודמת התחיל תהליך של התדיינות אינטנסיבית ומסודרת מול משרד התחבורה, שאני מבין שנעשית באופן פרודוקטיבי לשביעות רצון שני הצדדים.

יריב לוין: אני מפציר בכם גם בשם ציבור הנוסעים שהדבר הזה יתקדם ויסתיים כמה שיותר מהר.

יריב לוין: אני מבין שהתהליך הזה נמצא בהידברות קונסטרוקטיבית.

יריב לוין: אנחנו מברכים על זה.

יריב לוין: אנחנו מחזקים את ידכם משני צידי השולחן להשלים את העניין הזה כמה שיותר מהר, כדי שהציבור יוכל ליהנות גם מההסדר הזה.

יריב לוין: אני מבקש לקבל, אם אפשר, איזו שהיא התייחסות לנושא של לוחות הזמנים מבחינת העבודה על הסוגיות של הסדרי הקבע, מה נעשה מאז הישיבה הקודמת, מה הצפי הלאה.

יריב לוין: בזה אנחנו בשלב הזה נסיים.

עדנה הראל: התחלנו בעבודה, עשינו מיון של השאלות, קבענו רצף של 7 ישיבות עד סוף אפריל.

עדנה הראל: מדובר בקבוצה די גדולה של אנשים שנוגעים לדבר מכל מיני היבטים.

עדנה הראל: ההתרשמות שלי היא שלא נוכל לעשות את זה פחות מ-7 הישיבות האלו.

עדנה הראל: הישיבות הן עד סוף אפריל.

יריב לוין: עד סוף אפריל זה לגמרי סביר.

יריב לוין: אלה היו לוחות הזמנים שדיברתם עליהם.

עדנה הראל: אני מקווה שתתגבש תמונה במחצית השנייה של אפריל, לראות אם אנחנו באמת יכולים לתת מכלול מלא של תשובות, או שאנחנו צריכים עוד קצת זמן.

יריב לוין: אני מבקש שבשבוע הראשון של מאי יהיה לנו איזה שהוא דיווח שפחות או יותר מסכם את תמונת המצב.

יריב לוין: רבותיי, יש לנו עוד לא מעט נושאים שנוגעים לעניין הזה.

יריב לוין: יש לנו עוד סוגיה של רישיונות המפעיל שנוגעת לחוק הזה, שגם אותה אולי אפשר יהיה להפריד ולסיים במקביל.

יריב לוין: אנחנו נתכנס לישיבה נוספת אחרי הפגרה.

יריב לוין: אני באמת אשמח אם תיקחו את כל מכלול הנושאים שעלו פה גם בישיבות הקודמות ותמצאו להם פתרונות תוך כדי תנועה.

יריב לוין: בסופו של דבר המטרה של כולנו משותפת.

אורי מקלב: אני מאוד מודה לך שלקחת את הנושא הזה, את החקיקה הזאת ואתה לא מעביר את זה במהירות.

יריב לוין: אל תודה לי.

יריב לוין: אני מכחיש שאני אשם בעניין הזה.

אורי מקלב: אני לא רק מודה לך, אני מודה לכל הצוות המקצועי שבסבלנות עומדים ודנים בעניין הזה.

אורי מקלב: החלק הערכי, ההתנהגותי הוא לא פחות חשוב.

אורי מקלב: אחת התובנות שיש לי אם היום הייתה מגיעה החקיקה הזאת זה שהיינו צריכים לחשוב אחרת לגבי הסמכות שניתנה לסיטיפס לתת דוחות.

אורי מקלב: אני אומר לכם, משרד התחבורה, שמי שמקלקל ומי שגודע את הענף שהוא יושב עליו זה אתם עצמכם בזה שאתם ממשיכים את מה שקורה היום ברחובה של עיר, ברחובה של בירת מדינת ישראל.

אורי מקלב: במשך כל חודש אלפי אנשים מקבלים דוחות על לא עוול בכפם.

אורי מקלב: מדובר באנשים ישרי דרך , אנשים שמורדים מהרכבת כאילו הם היו מאחרוני הגנבים.

אורי מקלב: מדובר באנשים שיש להם כרטיס חופשי חודשי, הם לא נסעו בחינם, הם לא התפלחו לרכבת.

אורי מקלב: יש להם חופשי חודשי.

אורי מקלב: הם לא חייבים לשלם את זה, הם פטורים מתשלום.

אורי מקלב: הוא קידד את זה בכניסה, אבל כנראה שהוא לא ידע להבחין שהמכשיר לא קלט את הקידוד שלו.

אורי מקלב: אותו אחד מקבל קנס של 180 שקל, מורד מהרכבת, מסביבו 6 גברתנים או גברתניות.

אורי מקלב: כנוהל כך צריך להתנהל ברכבת, אלה המפגשים שלו.

אורי מקלב: אני אומר לכם דוגמה אחת מיני רבות.

אורי מקלב: אני לא מדבר על הדוגמאות של אלפי אנשים שקיבלו דוח על כך שהם קנו כרטיס מעבר באגד.

אורי מקלב: אמרתם שהכרטיס הזה תקף לגבי הרכבת.

אורי מקלב: בסנכרון בין המחשבים או בגלל סיבות טכניות כל האנשים קיבלו דוחות במשך תקופה ארוכה ואתם עומדים מהצד.

אורי מקלב: הייתם צריכים להפסיק את זה מיידית.

אורי מקלב: הכל בגלל הסמכות שנתנו לכם, בגלל שהקמנו ועדה והיינו טובי לב.

אורי מקלב: אמרנו שאנחנו לא יכולים להרשות לעצמנו שאנשים ייסעו ברכבת ללא תשלום.

אורי מקלב: שמעתי היום דבר חמור ביותר.

אורי מקלב: יש כאן החלטה מושכלת בשיתוף פעולה של משרד התחבורה יחד עם חברת סיטיפס לגבי כך שיש רק דרך אחת לחנך את הישראלים, וזה בדרך הכוח של לתת להם בהתחלה - ההתחלה הזאת נמשכת הרבה חודשים - דוחות על ימין ועל שמאל.

אורי מקלב: כן מגיע, לא מגיע, העיקר שהם ילמדו שברכבת נוסעים רק בתשלום.

אורי מקלב: 80% מאלה שמקבלים את הדוחות, לפי המידע שיש לי, כולל מפקחים שירדו מהרכבת ואמרו שהם לא יכולים לעמוד בזה, שהם לא יכולים להתנהל כאשר מכנס אותם המנכ"ל ואומר להם שאין להם שיקול דעת, שאם הם רואים תיירת שנוסעת ליד ושם שקנתה כרטיס ולא יודעת אם היא כן ידעה לקדד או לא, מיד לתת לה קנסות ולהוריד אותה מהרכבת.

אורי מקלב: .

אורי מקלב: כך אנחנו מקבלים תיירים בישראל.

אורי מקלב: הדבר הזה צולם והופץ לעיני כל ישראל באחד הערוצים בטלוויזיה.

אורי מקלב: אני לא יודע אם בערוץ 2, בערוץ 10 או בערוץ אחר ששידר את זה.

אורי מקלב: עוד ועוד דברים כאלה.

אורי מקלב: ילדים היו צריכים לרדת.

אורי מקלב: הורידו ילדים בתחנות.

אורי מקלב: יש מאות מכתבים - ללא הגזמה - רק בלשכה שלי כי הייתי יושב-ראש הוועדה לפניות הציבור.

אורי מקלב: אתם עומדים בצד.

אורי מקלב: כשהגעתי לאחד הדיונים עם משרד התחבורה התווכחתי עם אחד הפקידים המוצלחים על הנושא הזה.

אורי מקלב: הוא אמר לי שסיטיפס לא מקבלים את הכסף הזה.

אורי מקלב: הם אמרו לי שאם אני לא מקדד..

אורי מקלב: זה נכון שאני לא עבריין ושאני לא נוסע חינם, אבל חברת סיטיפס לא מקבלת מהם כסף.

אורי מקלב: שאלתי למה לא ניגשים איתו אותם פקחים למכונה שמקדדת ומקדדים ואז הם לא יפסידו.

אורי מקלב: הוא אמר שהוא ילך לומר להם שיבצעו את זה.

אורי מקלב: זה היה לפני חודש.

אורי מקלב: למה רק אתמול אדם שוב קיבל דוח?

אורי מקלב: אנחנו מדברים עכשיו על שלב של התחלה, על שלב של הטמעה של העניין הזה.

שלמה כץ: חבר הכנסת מקלב, הנושא הזה עלה על ידך בוועדה לפניות הציבור.

אורי מקלב: מה קרה מאז?

אורי מקלב: מה שמתסכל אותי שלא קרה כלום.

שלמה כץ: אתה מעמיד אותי במצב לא נוח שאני צריך להגן עכשיו על הפקחים של סיטיפס.

אורי מקלב: אבל אתה הרגולטור.

שלמה כץ: בוועדה לפניות הציבור הופיעו הנציגים של סיטיפס, כולל פקחית שתיארה – היא לא הייתה כל כך גברתנית, היא יותר דמתה לעלמת חן.

שלמה כץ: .

אורי מקלב: הצלחתם לבחור מישהי שתבוא לוועדה.

אורי מקלב: אני אבחר לכם.

שלמה כץ: מציגים תמונה של גברתנים שמתנפלים.

אורי מקלב: זה כל מה שיש לך לענות לי, אם זה גברתנים או עלמות חן?

אורי מקלב: זאת התשובה?

שלמה כץ: אני באמת לא רוצה להגן..

לאה ורון: אתה לא בפוזיציה להגן על הפקחים, אבל אתה כן בפוזיציה לקרוא למנכ"ל חברת סיטיפס ולאנשים הבכירים בחברה ולומר שאתם לא מעוניינים להגיע 3 פעמים לכנסת, לשמוע גערות וטענות כנגד החברה ושתעשו כל מה שאתם יכולים כדי לשים לזה קץ.

שלמה כץ: אני מסכים איתך.

אורי מקלב: יפה, ככה הדברים צריכים להיאמר.

אורי מקלב: בנוגע לרב קו עצמו שאי אפשר לקנות אנונימי.

אורי מקלב: בנושא של מידע חשוף, אדוני היושב-ראש, יש גם קצת מימד אישי.

אורי מקלב: יש אנשים שהפרטים שלהם שנחשפים זה דבר שמאוד מפריע להם, יש אנשים שזה פחות מפריע להם.

אורי מקלב: אלה שמסתובבים עם הכרטיס שעליו יש את השם..

יריב לוין: עסקנו בזה כל הישיבה.

יריב לוין: זה ברור.

אורי מקלב: מנהלת הוועדה הייתה בדיון הקודם.

אורי מקלב: שאלנו במבחן התוצאה אם היום ב-2012 אנשים מגיעים ממקום העבודה לבית בזמן יותר קצר או בזמן יותר ארוך, יותר נוח או פחות נוח, יותר ברגיעה או פחות ברגיעה, יותר זמן בחוץ בשמש או בגשם או פחות.

אורי מקלב: אנשים רבים שהופיעו ומופיעים בפנינו אומרים שלנסוע מאזור התעשייה בגבעת שאול או ממרכז המסחרי בגבעת שאול לקריית יובל, שזה קטע מאוד קצר שהוא עוקף, לקח להם 40 דקות והיום לוקח להם 55 דקות.

אורי מקלב: מה זה אומר?

אורי מקלב: זה עם הרב-קו.

אורי מקלב: כולנו יודעים שיש דברים שאנחנו יכולים לדון בוועדה ולהגיד שהכל טוב ויפה, אבל כשיוצאים לרחוב האנשים אומרים לך מה הם מרגישים.

אורי מקלב: כמה זמן לוקחת היום נסיעה באותו קו תחבורה שאדם היה רגיל אליו עם החופשי חודשי שהיה קודם, שהוא היה נכנס, מראה ונוסע, והיום עם הרב קו שמה שהוא צריך לעשות זה לשים ולראות אם כן נתפס או לא נתפס.

אורי מקלב: אם הוא משך את זה, אז הנהג צועק עליו למה הוא משך את זה ושישים את זה מהתחלה.

לאה ורון: ובינתיים הוא לא יוצא לדרך.

יריב לוין: בהקשר הזה צריך אולי לעבור לשיטה שאפשר גם לעלות מהדלתות האחוריות.

יריב לוין: יש כאן המון נושאים.

יריב לוין: .

אורי מקלב: למה לא עושים את זה?

אורי מקלב: לאדם ממוצע בירושלים יש בין 6 כרטיסים ל-12 כרטיסי רב קו בבית, תלוי במספר הנפשות ובמספר הילדים שנוסעים באוטובוס.

אורי מקלב: את כל אלה הוא צריך להטעין.

אורי מקלב: אני זוכר שכשהילדים היו מבקשים כסף לכרטיסייה הייתי אומר להם שאתמול נתתי להם.

אורי מקלב: כל פעם זה היה 50, 60 שקל.

אורי מקלב: היית מרגיש שהארנק שלך מתרוקן מהכרטיסיות.

אורי מקלב: עכשיו צריך להטעין לכל ילד בנפרד.

אורי מקלב: איפה אפשר להטעין את זה?

אורי מקלב: הכל באוטובוסים.

אורי מקלב: למה ברב קו בביתר עילית, עיר שהיא פחות מפותחת מעיר הבירה, יכולים האבא או האימא להטעין במכולת לילדים?

אורי מקלב: למה כאן הכל צריך להיעשות רק באוטובוס?

אורי מקלב: האם יש עמלה מסוימת בזה שהם מוכרים?

אורי מקלב: האם לנהג שממלא את זה יש עמלה או אין עמלה?

שלמה כץ: לא מוכרים בקיוסק כי צריך לשלם עמלה.

אורי מקלב: יכול להיות.

אורי מקלב: לא יכול להיות שלא תפתח שירות כזה של הטענה.

שלמה כץ: זה עניין קטן.

שלמה כץ: את העניין הקטן הזה של העמלה צריך להסדיר.

אורי מקלב: אבל זה לפני שעושים.

אורי מקלב: אנחנו כבר נמצאים שנה, שנתיים.

אורי מקלב: למה דחו את הרב קו כל כך הרבה זמן?

אורי מקלב: מדוע אמרו שיעשו בכל המקומות, שילמדו מהניסיון ורק אז יפעילו את זה כמו שצריך?

אורי מקלב: והנה, זה כבר עובד כל כך הרבה זמן.

אורי מקלב: למה לאנשים שלא מקבלים שום סבסוד ושום הנחה אי אפשר בכרטיסייה אחת?

אורי מקלב: כמה זה מקשה?

אורי מקלב: כמה יכולים לנסוע בכרטיס אחד?

אורי מקלב: המחיר הוא מלא, לא ביקשתי שום הנחה.

יריב לוין: לא היית בשלב הזה.

יריב לוין: .

שלמה הלוי: באגד זה אפשר.

יריב לוין: היינו בדיון הזה קודם.

יריב לוין: התברר שכרגע יש שני סוגים של כרטיסים.

יריב לוין: יש כרטיס חופשי חודשי.

יריב לוין: בחופשי חודשי ברור שלא יכולים לנסוע שני אנשים כי הוא אישי מטבעו.

יריב לוין: יש כרטיס שהוא כרטיסיית ניקובים, רק שהוא כרטיס קשיח ולא בכרטיסייה עם ניקוב.

יריב לוין: פה הייתה טענה שנאמרה שאין בעיה לקנות את הדבר הזה בכל מקום.

יריב לוין: היו תלונות רבות - דיברנו עליהן בישיבה הקודמת - על כך שאי אפשר להשיג את זה.

יריב לוין: אני מבקש שייבדק שוב שזה באמת ישנו.

יריב לוין: ביקשנו שאפשר יהיה לעשות את אותו כרטיס גם לנוער.

יריב לוין: על זה הייתה כל הישיבה היום.

אורי מקלב: למה ברב קו האישי אני לא יכול לשלם עבור 4 אנשים?

יריב לוין: הרעיון הוא שאם יהיה כרטיס שבנוי על בסיס ניקובים תוכל גם על 20 איש כשיש לך 20 נסיעות.

אורי מקלב: צריך לבדוק את זה ברב קו היום.

שלמה כץ: אתה יכול ברב קו שלך לקנות כרטיסייה ולנקב על 4 אנשים.

אורי מקלב: אני אומר לך כאן באחריות – אם זה לא כך אני מתפטר מהכנסת – שאנשים קיבלו דוחות על כך שהם עלו לרכבת וניקבו פעמיים.

שלמה כץ: אני מדבר על אוטובוס.

יריב לוין: אני חושב שכל ההסדרים האלה, וזה דבר שעובר כחוט השני ודיברנו עליו כל הזמן, מבוססים על כך שבכל המקומות זה אותו כרטיס, שבכל המערכות זה פועל אותו דבר.

יריב לוין: אנשים לא צריכים להיות פרופסורים לתחבורה כדי לדעת שברכבת הם יכולים לנקב על שניים, באוטובוס על 4 ובלא יודע מה על 6.

יריב לוין: זה לא יכול להיות.

יריב לוין: זה לא הגיוני.

יריב לוין: זה הופך את זה לעוד יותר אבסורד כשהוא ירד מהאוטובוס אחרי שהוא ניקב על 3, הגיע לרכבת שלא אפשרה לו על 3, ועכשיו תופסים אותו ומורידים אותו ממנה.

רן בן-דוד: בכל המקומות שזה אוטובוסים זה עוד..

יריב לוין: הבנתי.

יריב לוין: אני לא יכול לקיים על זה עכשיו ועדת חקירה.

יריב לוין: אני רק אומר שזה העיקרון.

יריב לוין: שלמה, אתם צריכים לוודא שהוא ייושם, כאשר אם יש בעיות צריך לטפל בהן.

יריב לוין: אני מבקש שנקבל לתחילת מאי דוח שתעשו אצלכם , עד כמה שניתן, לגבי ריכוז התלונות שהתקבלו בחודשים האחרונים על פי חתכים.

שלמה כץ: ביקשתם את זה.

יריב לוין: יופי.

יריב לוין: אז נוכל לראות את כל מכלול הבעיות.

יריב לוין: יכול להיות שאז נוכל לחלק את זה גם לפלחים יותר נכונים.

יריב לוין: אני גם לא בטוח שכל הנושאים הם כאלה שאני יכול לדון בהם במסגרת הזאת, כי אני ככה הולך כבר מאוד קרוב לקו הגבול.

יריב לוין: הוועדה הזאת נועדה לדון בנושא מסוים, היא לא הוועדה לכל ענייני התחבורה הציבורית על מרכיביה.

יריב לוין: צריך לנסות לראות איך פותרים את הבעיות אחת לאחת.

יריב לוין: זה ברור שישנן בעיות.

יריב לוין: אף אחד לא מצפה שהכל יעבוד בן לילה באופן חלק.

יריב לוין: התחושה היא שזה הולך יותר מידי לאט.

יריב לוין: יש קשיים.

יריב לוין: אף אחד לא חושב שאין קשיים.

יריב לוין: אף אחד לא חושב שמישהו לא עושה כל מאמץ, אני רק אומר שבסוף יש תחושה לאורך כל הקו, גם במה שקשור לחקיקה ולתקנות, שזה הולך יותר מידי לאט.

יריב לוין: עובדה שבסוף כשנכנסו לאיזה סד של זמנים יצא, לפחות מבחינת רמו"ט, מסמך שהוא באמת מסודר, מפורט, פותר את הבעיות.

יריב לוין: רק צריך לוודא שהוא ייושם.

יריב לוין: אני מבקש לעשות איזה שהוא מאמץ, לנצל את התקופה הזאת עד תחילת מאי כדי למפות את הבעיות, לפתור את מה שניתן, לתת מענה ספציפי לדברים שעליהם דיברנו.

יריב לוין: אנחנו נחזור אחרי הפגרה, ננסה לראות איפה אנחנו עומדים ומשם להתקדם.

יריב לוין: תודה רבה, הישיבה נעולה.