הוועדה המיוחדת לזכויות הילד, כנסת 18, פרוטוקול מספר 175, 2012-03-06 09:00

זבולון אורלב: אנחנו פותחים את הישיבה של הועדה לזכויות הילד שתעסוק היום בסוגיה של הגנה על קטינים מפני תכנים מזיקים באינטרנט, כשמוקד אחד שאנחנו רוצים לעסוק בו זה שידורי הטלביזיה באינטרנט, והסוגיה השנייה – שוב ננצל את הדיון הזה כדי לעורר שאלות בדבר הסכנות הטמונות באינטרנט, לאו דווקא בהקשר של שידורי טלביזיה, כמו שחלקנו יודעים כבר שיש הכנות ודיונים לגבי מה שנקרא: שידורי חוזי, שניתן יהיה לשדר באינטרנט שידורים מעין שידורים טלביזיוניים שלא נלקחים מערוצי הטלביזיה ואז מתעוררות הרבה מאד שאלות האם כל הרגולציה והפיקוח והבקרה שיש על שידורי טלביזיה אם הם יהיו גם כשהם משודרים עצמאית באינטרנט?

זבולון אורלב: אם זה אפשרי?

זבולון אורלב: אם זה לא אפשרי?

זבולון אורלב: מה המשמעויות של הדברים האלה?

זבולון אורלב: כמובן אנחנו מקיימים את הדיון הזה בצל הסיפור ששמענו השבוע בדבר הניסיון של ילדות באשדוד, בגלל השפלות בפייסבוק.

זבולון אורלב: אנחנו איננו רוצים להאריך בדיונים בסוגיה של התאבדויות.

זבולון אורלב: הדבר הוא לא תורם לעניין, בעיקר שהשידורים הם שידורים פומביים.

זבולון אורלב: כך נוהגים להנחות אותנו אנשי המקצוע, וכך אני גם אבקש מהמשתתפים.

זבולון אורלב: אולי רק נפתח, אמרו לי שתהיה כאן העובדת הסוציאלית לחוק הנוער מהמחוז שקשור באשדוד.

זבולון אורלב: חנה סלוצקי הדליפה לנו שאת תהיי.

זבולון אורלב: אז רק נפתח, תספרי לנו מה קרה שמה.

זבולון אורלב: מה שמך?

גילה גרינבוים: גילה גרינבוים.

זבולון אורלב: כן גילה, מה קרה שם?

גילה גרינבוים: אני שואלת את עצמי מה אני יכולה כן לספר?

זבולון אורלב: כמה שפחות.

גילה גרינבוים: כמה שפחות.

גילה גרינבוים: אני יכולה לומר שמדובר בשתי נערות שבעבר בכלל לא היו מוכרות ברווחה.

גילה גרינבוים: אחת עד האירוע לא הוכרה ברווחה.

גילה גרינבוים: אחרת – היתה מוכרת מחודש נובמבר.

גילה גרינבוים: שוב, מתוך חשש מאד גדול על מצוקה שהגיעה מבית הספר, כמו כל פניה שמגיעה מבית הספר.

זבולון אורלב: יש לך מושג אם המחנכות היו ערות לעניין?

זבולון אורלב: ההורים היו - - -

גילה גרינבוים: היו ערות מאד לעניין.

זבולון אורלב: לפני המעשה?

גילה גרינבוים: לפני, כן.

גילה גרינבוים: מה שנמסר לי שהם היו ערות לפני המעשה.

גילה גרינבוים: היתה גם התערבות, כמה שנמסר לי היתה גם התערבות בית הספר כי הנערות סיפרו על זה.

גילה גרינבוים: היתה התערבות בתוך בית הספר והחלק הזה, עד כמה שלי נאמר על נערה אחת לפחות, שתיהן באותו בית ספר.

גילה גרינבוים: זה מה שלי נאמר, ובאמת זה הושתק.

גילה גרינבוים: החלק בפייסבוק הופסק, אבל המשיכה בעצם איזה שהיא התעללות, או הצקות מאד רציניות גם אחרי כן על ידי קבוצת נערות שכבר ראו את הפייסבוק קודם.

גילה גרינבוים: בית ספר כן התערב והחלק בפייסבוק הופסק, זה מה שלי נאמר חד משמעית על ידי עובדת סוציאלית שטיפלה, שפגשה את הילדה, זה מה שנאמר לה.

גילה גרינבוים: אבל ההצקות המשיכו.

זבולון אורלב: יש לנו מושג איפה ההורים בתוך התמונה הזאת?

זבולון אורלב: ההורים היו מודעים?

זבולון אורלב: לא מודעים?

גילה גרינבוים: היום הם מאד מודעים ומאד - - -

זבולון אורלב: היום בטוח שאחרי - - -

גילה גרינבוים: קודם לכן זה מורכב.

גילה גרינבוים: כל נערה ועניין שלה.

זבולון אורלב: אני פתחתי בזה, רק כדי להדגים שאנחנו באמת עוסקים בשאלות שבעיני הם שאלות של פיקוח נפש.

זבולון אורלב: נכון שפיקוח נפש של המקרים הקיצוניים ביותר, אבל בדרך, ברצף יש שורה ארוכה מאד של סכנות של פגיעות בקטינים, בילדים שיכולים לגרום לנזקים ארוכי טווח שלעיתים נגלה אותם רק כעבור שנים רבות שמי יודע אז אם ניתן לתקן אותם.

זבולון אורלב: הנושא הראשון שלנו, כפי שאמרתי, הוא סוגית שידורי הטלביזיה באינטרנט.

זבולון אורלב: כידוע היום כמעט לכל הערוצים והזכיינים ישנם גם אתרי אינטרנט שבהם משודרים שידורי הטלביזיה.

זבולון אורלב: דא עקא, שכל הכללים שחלים על ערוצים, למשל: חוק סימון וסיווג שידורים, שיש לי היכרות אישית לוחצת עם המחוקק של החוק הזה, לפני כ – 10 שנים, כמדומני, משהו כזה, שאני רואה בו חוק חשוב ותמיד כששואלים אותי: מה החוקים החשובים שחוקקתי?

זבולון אורלב: מונה גם את החוק הזה, למרות שאין לי ביטחון שהוא הכי אפקטיבי בעולם, אבל הוא משהו, לפחות מעורר מחשבה לאלה שרוצים, שמחייבת שידורי הטלביזיה לסמן ולסווג שידורים המתאימים לגילאים מסויימים.

זבולון אורלב: דא עקא שאותו שידור שהיה מסומן וסווג בטלביזיה שהוא משודר באתר האינטרנט של אותו ערוץ, או אותו זכיין, הסימון והסיווג פשוט נעלם.

זבולון אורלב: ושמעתי, וכך גם התברר מהמסמך הקצר שכתבה לי מריה, שיש בעצם ויכוח, שני ויכוחים: א' – זה אם זה אפשרי או לא אפשרי.

זבולון אורלב: 2 – אם זה אפשרי – מי אחראי לזה?

זבולון אורלב: האם האינטרנט אחראי לזה?

זבולון אורלב: או שהאינטרנט אומר: שמע, אני קיבלתי ממנו, תפנה אליו.

זבולון אורלב: כלומר לטלביזיה.

זבולון אורלב: הטלביזיה אומרת: אני סימנתי, מה אתה רוצה?

זבולון אורלב: זה לא משודר אצלי, זה משודר באינטרנט, אז מה אתה רוצה בכלל ממני?

זבולון אורלב: כנראה, על כל פנים לפי התיאור הזה, שיש כאן איזה שהיא בעיה שצריכים לקיים בה דיון ולראות מי נושא באחריות.

זבולון אורלב: כשכולנו יוצאים מתוך נקודת הנחה שבטלביזיה ישנם תכנים מזיקים לילדים אם אנחנו לא מקבלים את ... של סימון וסיווג שירותים גם בסוגיה של אלימות, גם בסוגיה של חשיפה לפורנוגרפיה ותכנים מזיקים נוספים.

זבולון אורלב: מי לוקח את רשות הדיבור ראשון?

מיכל ריבלין: הוט.

זבולון אורלב: הוט, בבקשה.

מיכל ריבלין: חוק סימון וסיווג אכן חל עלינו ואנחנו משתדלים מאד, לא משתדלים, אנחנו עומדים בו.

מיכל ריבלין: רק תיקון אחד קטן, להוט אין אתר אינטרנט משלה.

מיכל ריבלין: חלק מהתכנים שלנו מועברים לווינט, חלק מהתכנים - - -

זבולון אורלב: מה זה: מועברים?

זבולון אורלב: אתם מוכרים את זה?

מיכל ריבלין: לא, לא, אנחנו מעבירים קטעים לצורכי קידום פרקים, מספר סמלי של פרקים, סדרות.

זבולון אורלב: קידום מכירות.

מיכל ריבלין: מסדרות מסוימות לווינט.

זבולון אורלב: כדי לקדם את המכירות.

זבולון אורלב: כדי שאנשים יראו את זה חינם באינטרנט ואז הם יראו: כדאי לנו להיות מנויים בהוט.

מיכל ריבלין: לצורך העניין – כן.

זבולון אורלב: מה זאת אומרת לצורך העניין?

זבולון אורלב: חבר'ה, לא מילים מכובסות.

מיכל ריבלין: לא, זה לא מכובסים, זה קצת יותר מורכב, גם המדיות משתנות.

מיכל ריבלין: מה שאני רוצה להגיד, קודם כל, אני אתחיל מהסוף, מאחר ואנחנו מסווגים את התכנים עבור השידורים בפלטפורמה שלנו, כמובן שאנחנו יכולים להעביר את המידע לגבי סיווג התכנים לפלטפורמה האינטרנטית שמשדרת אותם.

מיכל ריבלין: עכשיו, הוט מורכבת מ – 160 ערוצים, אבל גם בקרב הערוצים המקומיים יש ערוצים שמשתמשים בשירות אתר ווינט, ויש ערוצים שמשתמשים בשירות אתר וואלה ואתרים אחרים.

מיכל ריבלין: מאחר ורק הוט 3 למעשה הוא ערוץ שבבעלות הוט, אין לנו אחריות לגבי יתר מפיקי הערוצים.

מיכל ריבלין: להיפך, אסור לנו להתערב בפעולות שלהם.

מיכל ריבלין: כלומר, אני יכולה להגיד כאן ועכשיו שאני אעביר לווינט כל תוכן שאני מעבירה, שהוא תוכן של הוט 3, תוכן שהוא בשליטתי, אני אעביר לווינט את התוכן עם הסיווג המתאים.

מיכל ריבלין: לגבי יתר הערוצים – אני לא יכולה להתחייב, גם אסור לי.

מיכל ריבלין: אני חושבת גם - - -

זבולון אורלב: את אומרת: אסור לי, זה המחוקק לא הסמיך אותך.

מיכל ריבלין: מבחינת הכבלים אסור לי להתערב - - -

זבולון אורלב: למיטב ידיעתך החוק הסמיך מישהו אחר לפקח על העניין הזה?

מיכל ריבלין: לא, אבל אני יכולה להגיד לך - - -

זבולון אורלב: לידך יושב משרד המשפטים והוא מזדעזע.

מיכל ריבלין: אני יכולה לומר שמבחינת ההיגיון הבריא, אני לא חושבת, כל הערוצים שלנו מחויבים הרי לסווג את התכנים שלהם.

מיכל ריבלין: להעביר את המידע לגבי סיווג התכנים.

זבולון אורלב: לא להעביר מידע.

זבולון אורלב: לדאוג, בסופו של דבר, כשזה מופיע באינטרנט שזה יופיע עם הסיווג.

מיכל ריבלין: אני חושבת שהאחריות צריכה להיות על הפלטפורמה.

מיכל ריבלין: אני דיברתי מריה - - -

זבולון אורלב: בקיצור, את זורקת את זה.

מיכל ריבלין: אני לא זורקת בכלל.

מיכל ריבלין: אני אומרת שאני רואה שיש יכולת לסווג את התכנים, לפלטפורמות האינטרנטיות יש יכולת לסווג את התכנים.

מיכל ריבלין: יש תכנים שערוץ 8, לצורך העניין, העביר וסווגו 18 על ידי הפלטפורמות עצמן.

זבולון אורלב: אני שמעתי את המשפט האחרון.

מיכל ריבלין: אני אומרת שלפלטפורמות יש עדיין יכולת, ברגע שהם מקבלות את סיווג התכנים, הם יכולות לסמן אותם בעצמם.

זבולון אורלב: למה לפי דעתך הם לא מסמנות?

מיכל ריבלין: חלקן מסמנות, אני חושבת.

זבולון אורלב: כן?

מיכל ריבלין: כן.

זבולון אורלב: כגון?

מיכל ריבלין: בווינט יצא שראיתי תכנים של ערוץ 8, לצורך העניין, שסווגו, שסומנו.

זבולון אורלב: וואללה פה?

זבולון אורלב: הוזמנו?

זבולון אורלב: ערוץ 10 פה אני רואה.

זבולון אורלב: אני מבין שלערוץ 10 יש אתר שקוראים לו: נענע, נכון?

עודד טל: אכן.

זבולון אורלב: הנה, עשיתי פרסומת לנענע 10.

זבולון אורלב: אתר חשוב, שאני חושב שכמעט, אזרחים רבים מאד משתמשים בו.

זבולון אורלב: אבל דא עקא ההגנות שיש על קטינים בערוץ 10, לכאורה, אין את אותם הגנות בנענע 10 והשאלה היא: מדוע?

זבולון אורלב: אתה מנהל לוח השידורים, נכון?

עודד טל: מבחינתי, בהתעסקות שלי, החוק של סיווג וסימון כולל גם את התכניות, גם את הפרומואים.

זבולון אורלב: שאתה משדר אותם בטלביזיה.

עודד טל: מעבר לסימון יש פשוט תכניות שהחוק מגביל גם את השעה שלהם, גם של שידור הפרומו וגם של שידור התכנית.

עודד טל: השידור באינטרנט הוא שידור שונה.

עודד טל: אני לא מתעסק בזה, ואין לי גם תשובה לזה.

זבולון אורלב: אין לי רבע טענה אליך.

זבולון אורלב: יש לי רק טענה למי - - -

עודד טל: לכן אני יכול לדבר על ערוץ 10 מה נעשה בתחום הזה.

עודד טל: אני יודע איך זה מועבר לאילנה.

זבולון אורלב: ...

זבולון אורלב: ערוץ 10 ידעו מה נושא הדיון הזה.

עודד טל: או.

עודד טל: קיי.

עודד טל: אבל,

זבולון אורלב: אין לי טענה אליך.

זבולון אורלב: אתה עושה את מלאכתך נאמנה.

עודד טל: שאלת אותי על נענע, אז אני אומר - - -

זבולון אורלב: בסדר.

זבולון אורלב: זה נושא הדיון.

זבולון אורלב: אני לא יודע, אני תמיד בתחושה שמגיעים הדיונים של הועדות החינוכיות, נקרא לזה, התרבותיות על שידורים, אז יש איזה רתיעה כזאת של הערוצים ושל הזכיינים להופיע בדיונים האלה במלוא הדרם כדי להתייחס לעניינים האלה.

זבולון אורלב: יש כאן רשימת היעדרות מאד מאד ארוכה.

זבולון אורלב: אני חושב שזה לא לכבוד, אני לא מדבר כלפי ערוץ 10, חס וחלילה.

זבולון אורלב: אני מדבר כלפי כולם.

זבולון אורלב: גם אתמול כשדיברנו בסוגיה אחרת שאיכשהו קשורה לעניין הזה של הופעת ילדים בתכניות ריאליטי, אז גם ראיתי כמעט היעדרות מאורגנת, מלבד, היה שמה גם ערוץ 10, לא? מי היה?

יצחק קדמן: הרשות השנייה.

זבולון אורלב: לא, חוץ מהרשות השנייה.

זבולון אורלב: איילת מצגר.

קריאה: אילן דה פריז היה.

זבולון אורלב: אילן דה פריז.

זבולון אורלב: מאיפה הוא?

קריאה: רשת.

זבולון אורלב: אילן דה פריז ברשת היה, נכון.

קריאה: והיום הם לא מגיעים.

זבולון אורלב: היום הם לא מגיעים.

זבולון אורלב: טוב.

זבולון אורלב: יס הודיעו שתהיה כאן הסמנכ"לית מיכל רפאלי כדורי.

זבולון אורלב: היא פה?

זבולון אורלב: היא לא פה.

זבולון אורלב: אני חושב שלמועצה לשידורי כבלים ולוויין אולי תהיה עבודה פעם לעשות איזה אמנה לגבי הופעות של הזכיינים למיניהם בערוצי הכנסת.

זבולון אורלב: אחרי זה שחברי הכנסת יוזמים הצעות חוק בסוגיות האלה, אז הם מתעוררים ואומרים: סותמים לנו את הפיות, לא נותנים לנו לדבר.

זבולון אורלב: צנזורה וכדומה.

זבולון אורלב: יש כאן, אני מנצל את הבמה הזאת באמת להביע מורת רוח מההתנהלות הזאת של הדבר הזה.

זבולון אורלב: על כל פנים, כלומר, מה שמתברר באמת שיש איזה שהיא בעיה שכרגע, אני מבין שאף אחד לא יכול להכחיש אותה, שערוצי הטלביזיה שמסיבות שלהם מוסרים את החומרים שלהם לאינטרנט, בין אם מדובר באתר שלהם, או בין אם מדובר באתרים אחרים לצורך קידום ענייניהם, כל המגבלות גם של שעות השידור, שאני לא יודע איך באינטרנט יהיה אפשר להטיל הגבלה לשעות שידור וגם באשר לסימון וסיווג, בעצם לא מתקיימים, ואותם ילדים שרצינו למנוע את השידורים המזיקים, בעצם היום כל ילד, וצריך לומר ביושר גם כן שהילדים הרי מקדימים אותנו בטכנולוגיות והם, השידורים האלה היום זמינים בכל הצורות הטכנולוגיות האפשרויות, לא רק המחשבים בניידים והנייחים והטבלאטים למיניהם, ואפילו אייפונים למיניהם.

זבולון אורלב: אתה יכול, בכל מקום, בכל זמן ילדים יכולים לקבל את זה ולכן חשיבות גדולה מאד לעניין.

זבולון אורלב: קודם כל נברר באמת האם יש בעיה, איזה שהיא בעיה טכנולוגית בסוגיה הזאת?

זבולון אורלב: כי נשמעה, לפחות בנייר ההכנה, שהיתה טענה שיש בעיה טכנולוגית שאת אותו סימון וסיווג אי אפשר להעביר מהטלביזיה לאינטרנט.

זבולון אורלב: השאלה השנייה היא: על מי צריכה לחול האחריות?

זבולון אורלב: נמצא איתנו, אולי ניתן לניצן חן, יושב ראש המועצה לשידורי כבלים ולוויין, את רשות הדיבור בסוגיה הזאת.

זבולון אורלב: היית גם יושב ראש הועדה לרגולציה שהקים משרד התקשורת, נכון?

ניצן חן: צוות הניו מדיה שבראשו עמד מנכ"ל משרד התקשורת ועבדכם הנאמן, שניסה להגדיר מהם התבחינים לטלביזיה באינטרנט?

ניצן חן: והמסקנות שלו מופיעות, אגב, באתר.

זבולון אורלב: אני רק רוצה להגיד שקיבלת מחמאה ממריה רבינוביץ שערכה לנו את המחקר, את הנייר ההכנה, והיא כתבה בנייר שמר ניצן חן, יושב ראש המועצה לשידורי כבלים ולשידורי לוויין סבור כי יש מקום להחיל את הרגולציה המופעלת כיום בנושאי הגנה כל קטינים מפני צפייה בשידורי טלביזיה, שאינם מתאימים לגילם, וגם על שידורים של תכני טלביזיה באינטרנט.

זבולון אורלב: עכשיו תצדיק את המחמאה הזאת.

ניצן חן: או.

ניצן חן: קיי.

ניצן חן: אז אני גם מבקש להחמיא למריה ולמרכז מידע ומחקר שעושה עבודה טובה, ובאמת התשתית שהיא הכינה כאן היא אכן מדויקת, לפחות מבחינת החקיקה וההסדרה והרגולציה.

ניצן חן: אני, ברשותך, גם מחמיא לכבוד היושב ראש, יום אחרי יום שהוא מביא אותנו לכאן ונותן לנו, ככה, להתכוונן מה חשוב בעבודה שלנו ומה נחשב לטפל, ואני חושב שזה באמת, הדיון פה הוא מאד מאד חשוב.

ניצן חן: לגופו של עניין, אני חושב שלצופה לא משנה באיזה דרך הוא מקבל את השידורים שלו בבית, הוא יכול לקבל את זה דרך הכבלים, דרך הלוויין, דרך יונת דואר, מה שחשוב לו שתכני שטלביזיה שהוא מקבל בבית שלו ישמרו על המרחב המוגן שלו, והוא מצפה מהמדינה, קרי מהרגולטור, שיתנו לו איזה שהן אבני דרך בסיסיים לא להחליף את החינוך ואת הערכים שהוא מאמין בהם, אלא, למשל כמו חוק סיווג וסימון משדרים מזיקים זה כלי שהמדינה נותנת להורה, ירצה – יקבל, לא ירצה – לא יקבל.

ניצן חן: לכן אני בהחלט סבור, מבלי להיכנס לדיון המאד סבוך: מה זאת טלביזיה?

ניצן חן: מפני שכרגע ההגדרה בחוק היא עמומה ואולי טוב שכך.

ניצן חן: אני לא נכנס כרגע, מי שירצה אני מזמין אותו להיכנס, לגלוש לאתר של משרד התקשורת ולראות את מסקנות ועדת הניו מדיה שישבה, כאמור, מעל שנתיים על המדוכה, וקבעה איזה שהם תבחינים מה זאת טלביזיה באינטרנט וכשיהיו X תבחינים כאלה הלכה למעשה, אז תחול גם רגולציה על מיזמים טלביזיוניים באינטרנט.

ניצן חן: אני לא חושב שזה הדיון כאן ויתקן אותי כבוד היושב ראש, זה האם תכניות טלביזיה, אחריש הגדרנו מהם - - -

זבולון אורלב: הוא נושק, הוא יהיה דיון ההמשך.

ניצן חן: או.

ניצן חן: קיי.

ניצן חן: אז לכן פה אני מתחבר למה שאמרתי למריה בטלפון ואני בהחלט סבור, אני פספסתי אומנם את מה שאמרה עורכת הדין ריבלין בתחילת הדיון, אבל אני בהחלט סבור שאם זה לא יבוא בצורה וולונטרית, זה יבוא בכפייה, קרי, המדינה תטיל, לאור פניות של לא מעט הורים שפנו אל המועצה לגבי אי סימון וסיווג של תכנים המועלים על אתרים רשמיים באינטרנט, כמו למשל: הוט בוויינט, אבל זה יכול להיות גם יס בוואלה.

ניצן חן: ולמרות שאותם תכנים, אותם תכניות, אם זה "עספור" בהוט, או "סרוגים" בוואלה, מסומנים ומסווגים בטלביזיה הליניארית הקלילה, אין שום מניעה לא לחברת הכבלים ולא לחברת הלוויין לסמן את התכנים הללו שמועברים לאתר לצורך קידום ושיווק התכניות, בין אם זה פרומואים, בין אם זה כל התכנית כולה, בהתאם לחובות הסיווג והסימון שחלות מכוח חוק סיווג וסימון ויישום משדרים מזיקים תשס"א – 2001 וזאת לטובת כלל הציבור.

ניצן חן: כלומר, אני חוזר על מה שאמרתי בתחילת דברי, אדוני היושב ראש, זה ממש לא משנה לי, כצופה, אם אני מקבל את התוכן דרך ה – IP או דרך הטלביזיה הליניארית, או דרך ה – VOD או בכל דרך אחרת.

ניצן חן: גם בסלולר אגב.

ניצן חן: אין שום סיבה שתכנית דרמה שחברת הכבלים השקיעה מאות אלפי דולרים ואגב, היא עושה תכניות יוצאות מהכלל, אם זה "תמרות עשן" ואם זה "הבורר", ואם זה "חסמבה".

ניצן חן: אין שום סיבה שאם אני צורך את זה בסלולר לא יהיה לי את הסימון הזה למעלה, קטגוריה לגילאים.

ניצן חן: אגב, במאמר מוסגר אני אומר שאנחנו המלצנו בפני השר והוא אמור לאמץ את המסקנות, להוסיף קטגוריה רביעית לסימון וסיווג, ולהוסיף גם תארים גרפיים של תכניות שיש בהם אלימות מילולית כזאת או אחרת, או תזונה לא נכונה, או עידוד לאלכוהול, כך שהחוק לסימון וסיווג משדרים בעיני זה כן כלי מאד חשוב, במיוחד אחרי הרפורמה שאנחנו עכשיו עושים.

ניצן חן: ירצו ההורים ישתמשו, לא ירצו – לא ישתמשו.

ניצן חן: אבל העובדה, להסיר את האחריות ולהגיד שזה לא שייך לחברת הכבלים ושהאתר יעשה, או לא יעשה.

ניצן חן: אפשר להגיד את זה כמו שאתם עושים התקשרות חוזית איתם וקובעים איתם מהם הפרמטרים, באיזה פרק לשדר באתר, ואתם מסירים את זה באתר אחרי שבוע ושמים פרק אחר כטיזר כפרומו, כך גם אתם יכולים להנחות אותם, בין בהתקשרות חוזית, או בין בעל פה, איזה סימון אתם ממליצים להם לעשות ובא לציון גואל.

ניצן חן: תודה.

זבולון אורלב: אם אני הבנתי ממך נכון, קודם כל אתה תומך שפיקוח ובקרה לגבי תכנים מזיקים שקיימים בטלביזיה צריכים להיות גם באינטרנט, אתה אומר את זה באופן חד משמעי ואני מודה לך על כך.

זבולון אורלב: אבל אתה גם אומר, אם אני מבין ממך נכון, שהאחריות לכך צריכה להיות באמת על הטלביזיה.

זבולון אורלב: כלומר, הואיל והיא יצרה את התכנים, אם היא מעבירה את התכנים, בדרך כלשהי, למקום אחר, היא צריכה לוודא שמה שהיה חל עליה, יחול גם על הגוף, על המדיה המשדרת.

ניצן חן: אמת.

ניצן חן: בחידוד אחד: בכפוף לכך שהתכנים באמת מופקים ומיוצרים על זה.

ניצן חן: אנחנו לא מדברים על תכניות דרמה או תעודה שמיוצרות ומופקות לאתר עצמו.

ניצן חן: זה סיפור אחר.

ניצן חן: אבל אם זה תכנים שחברת הכבלים או הלוויין עשתה והאתר הוא מדיה משלים, אין שום סיבה שחברת הכבלים - - -

זבולון אורלב: הרי האינטרנט פתוח הרי לכל העולם.

ניצן חן: נכון.

זבולון אורלב: זה סוגיה אחרת, אבל מתוך הנחה שבאופן טבעי השידורים הישראלים הם יותר ידידותיים למשתמשים, אז בדרך כלל אנשים, קודם כל, נוטים לספק את סקרנותם בשפה העברית.

זבולון אורלב: יש לי עוד שאלה בשולי הדברים.

זבולון אורלב: הזכרת את ה – VOD.

זבולון אורלב: הכללים שֶחלים על סרטים ומחזות חלים גם על ה – VOD?

ניצן חן: בהוט – כן.

ניצן חן: ביס – בדרך, כי יס פשוט משתמשת ב – VOD שלה באמצעות הרשת הפתוחה.

ניצן חן: החוק כרגע לא חל על ה – VOD של יס.

ניצן חן: אבל אנחנו עובדים על זה.

זבולון אורלב: הוא חל על הוט?

ניצן חן: הוא חל על הוט.

ניצן חן: כן.

זבולון אורלב: איך החוק יכול לחול רק על הוט ולא,

ניצן חן: עו"ד אריה, אתה רוצה?

זבולון אורלב: נראה לי שמיכל היתה מרוצה מהשאלה שלי.

מיכל ריבלין: כן.

מיכל ריבלין: אכן כן.

מיכל ריבלין: אני יכולה גם לענות.

מיכל ריבלין: אני רוצה להתייחס לדברים של ניצן, כי אני לא רוצה שאני אצא מפה עם אי בהירות לגבי מה שניתם ליישם ומה לא.

מיכל ריבלין: אז אם אפשר, אני רק רוצה להתייחס למה שנאמר כאן.

זבולון אורלב: בקצרה מאד.

מיכל ריבלין: בקצרה אני שוב אגיד.

זבולון אורלב: שוב נזכיר שאת מייצגת את הוט.

מיכל ריבלין: כן.

מיכל ריבלין: התכנים שאנחנו, קודם כל, להוט אין אתר, כך שהיא לא מפעילה בפועל אתר.

מיכל ריבלין: אני יודעת שנורא, מאחר ואין, למרות לנגד עינינו קמות פלטפורמות רב ערוציות בכל מיני דרכים: באינטרנט, סוללר וכו'.

מיכל ריבלין: עדיין הרגולציה שנוח להכיל היא כמובן על החברות הותיקות והקיימות, שהם חברות טלביזיה מסורתיות, כלומר הוט ויס וזה בסדר.

מיכל ריבלין: מה שאני אומרת זה פשוט כפי שאני, כפלטפורמה רב ערוצית, אחראית להעלות את הסימונים על התכנים שמשודרים אצלי, ככה פלטפורמה אחרת שמשדרת האחריות צריכה להיות אצלה.

מיכל ריבלין: אני רק רוצה להגיד, צריך להבין את הקטע הטכני, כי לדעתי זה מכשול פה.

מיכל ריבלין: אנחנו כפלטפורמה, התכנים שלנו לא מגיעים עם תביעה של הסיווג והסימון.

מיכל ריבלין: הסימון של התכנים עולה באמצעות ה – EPG שלנו.

מיכל ריבלין: עולה דרך המוקד, מוקד השידורים ולכן כשערוץ מסוים אצלי, שהוא לא בבעלותי, דואג לסווג את התוכן, אני מעלה את הסימון לפי הסיווג שהוא ציין.

מיכל ריבלין: כך אם אני מעבירה תכנים לפלטפורמה אחרת, האחריות לסמן בהתאם לסיווג שנתתי הוא שלה, הוא לא יכול להיות אחרת.

זבולון אורלב: יש מחלוקת ראשונים בעניין.

ניצן חן: אין שום בעיה, אגב, אנחנו נוכל לסמן עבורכם גם בטלביזיה וגם באינטרנט.

ניצן חן: אם את רוצה שהמדינה תקבע את הסימון, מן הסתם היא גם תחמיר יותר בכללי הסיווג.

מיכל ריבלין: איך זה הגיע מהדברים שאמרתי לזה שהמדינה תיקח - - -

ניצן חן: את אומרת שקשה לך.

מיכל ריבלין: לא, אני אומרת שלא נכון להתייחס, אני יודעת שגם הדיון שאנחנו מנהלים עכשיו הוא הרי על תכנים שהם טיפה בים התכנים.

מיכל ריבלין: אני הייתי רוצה לחשוב שהתכנים שלי מגיעים רק למקומות שאני שולחת אותם.

מיכל ריבלין: המציאות בשטח היא שמרבית התכנים שלי הם מופיעים באתרים פיראטיים.

זבולון אורלב: זה תירוץ טוב.

זבולון אורלב: זה תירוץ טוב.

מיכל ריבלין: אבל זה לא ברמת התירוץ.

מיכל ריבלין: ברמת הפרקטיקה אני יכולה להעביר את כל המידע.

מיכל ריבלין: מי שצריך לסמן הוא הפלטפורמה המשדרת, כפי שאני כפלטפורמה משדרת - - -

זבולון אורלב: הבנתי.

זבולון אורלב: את אומרת: הפלטפורמה המשדרת והוא אומר: הפלטפורמה שמעבירה את החומר.

זבולון אורלב: בסדר גמור.

זבולון אורלב: איפה זה עומד בחקיקה?

זבולון אורלב: משרד המשפטים.

זבולון אורלב: אתה שומע את הדיון, ד"ר פרץ סגל, שהוא הרפרנט שלנו להגנה על ילדים במשרד המשפטים.

פרץ סגל: מנקודת מבט זו אני שומע את הדברים ולא מנקודת המבט של הרגולציה של דיני התקשורת, שזה באגף אחר אצלנו, כי החשיבה שמנחה אותנו זה לראות איך אנחנו - - -

זבולון אורלב: הגנה על ילדים.

פרץ סגל: מטמיעים את העקרונות החל בהורים, מערכת החינוך ומעלה ולאו דווקא איפה שהפנס מואר, קרי, האינטרנט והטלביזיה.

פרץ סגל: זה נקודת המבט שלנו לשמוע את הדברים ולראות אחר כך איך אנחנו יכולים, כמי שעוסקים בחקיקה שנוגעת לילדים וליחסי הורים וילדים, להביא לידי ביטוי את הצורך של הורים להיות שותפים מלאים בעניין הזה, להביא להבנה שלהם, וכמובן גם הילדים עצמם שיזהירו את עצמם.

פרץ סגל: לכן אנחנו יותר כמאזינים כדי לחשוב אחר כך על הדברים מה אנחנו יכולים לעשות.

זבולון אורלב: שמע, לכן הדיון מתקיים בועדה לזכויות הילד.

זבולון אורלב: הוא יכול היה להתקיים, במידה כזו או אחרת, גם בועדת הכלכלה שמופקדת על רגולציה של ערוצי השידור.

זבולון אורלב: היא יכלה להתקיים בועדת החינוך, שהמילה: שידור מופיעה בתקנון הכנסת כאחראית על השידורים.

זבולון אורלב: היא יכלה להתקיים בועדת המדע, כי המדע עוסק בסוגית האינטרנט.

זבולון אורלב: היא יכלה להתקיים בכמה מקומות.

זבולון אורלב: הנקודת מבט שלנו כרגע היא בסוגיה של הגנה על ילדים.

זבולון אורלב: גב' מצגר, רק ממש לכבודך, ממש מקצר.

זבולון אורלב: הסוגיה שלנו היא שידורי הטלביזיה בערוצי האינטרנט, כשכל הרגולציה הקיימת והפיקוח והבקרה שקיימים על ערוצי הטלביזיה, גם לגבי שעות שידור, סימון, סיווג, בעצם מתברר שהאינטרנט הוא שטח הפקר.

זבולון אורלב: כלומר, אותו שידור שהיה ברשות השנייה, בין בערוץ 10, בין בערוץ 2, בין בזכיין זה, בין זכיין אחר, כשזה עובר, כולל גם לאינטרנט של אותו זכיין, פתאום שמה זה שטח הפקר.

זבולון אורלב: שם עושים מה שרוצים.

זבולון אורלב: למה?

אילת מצגר: קודם כל אני באמת מתנצלת על האיחור ותודה שאתה נותן לי את ההזדמנות לדבר.

אילת מצגר: התפיסה היא ששידורי האינטרנט, השידורים שהזכיין מבצע באתר האינטרנט שלו אינם קשורים בעצם לפעילות שלו בטלביזיה.

אילת מצגר: זו גם המדיניות של משרד התקשורת.

אילת מצגר: הפעילות באתר האינטרנט היא פעילות נפרדת שהיא לא קשורה למעשה לפעילות בערוץ 2 ו – 10.

אילת מצגר: יחד עם זאת, גם אנחנו ערים לרגישות שצריכה להיות בסוגיה הזו - - -

זבולון אורלב: משרד התקשורת פה, כן?

זבולון אורלב: אני לא מאמין.

ניצן חן: אנחנו חלק ממשרד התקשורת, מועצת הכבלים.

זבולון אורלב: לא, לא, לא, אתה מועצה על פי חוק.

זבולון אורלב: זה ממש לא יאומן.

אילת מצגר: יחד עם זאת אנחנו ערים ומאד - - -

זבולון אורלב: יש הרגשה של שטח הפקר כזה.

זבולון אורלב: זה תחושה, משרד החינוך פה בא בנבחרת רצינית.

זבולון אורלב: זה פשוט תחושה ממש, אני אומר, של שטח הפקר כזה.

זבולון אורלב: כן.

אילת מצגר: ואין היום הסדרה, במדינת ישראל, על התוכן שמשודר באתרי האינטרנט.

אילת מצגר: עכשיו, צריך להגיד כמה דברים: קודם כל גם בעולם הסוגיה הזו מהווה אתגר מאד גדול, וסליחה אם אני חוזרת על דברים שנאמרו, כי אני לא יודעת מה נאמר על ידי קודמי, אבל הסוגיה הזו נמצאת בדיון מאד עירני על ידי רוב הרגולטורים בעולם כולו.

אילת מצגר: זה נמצא בפתחיהם של הרגולטורים ושל הגורמים הממשלתיים, של מועצות ההורים, של הצופים, של כולם.

אילת מצגר: איך בעצם מנהלים סוג של רגולציה על האינטרנט.

אילת מצגר: זה ברור שזה לא יכול להיות שטח הפקר, אבל זה גם ברור שהרגולציה לא יכולה להיות אותו סוג של הסדרה שקיים על ערוצי טלביזיה, שם באמת אפשר לצפות בכל התכנים ולדעת מה אתה משדר לציבור, כי באינטרנט כל אחד בעצם בוחר את מה שהוא רואה.

אילת מצגר: יש יותר ויותר נטייה לחשוב שתוכן שמשודר, לא משנה איפה הוא משודר, הוא תוכן שצריך להסדיר אותו, גם אם הוא באתר אינטרנט וגם אם הוא בטלביזיה.

אילת מצגר: לצורך העניין, אם תכנית משודרת בערוץ 2 והיא מסווגת לגילאי 14 ומעלה, אז גם באינטרנט צריך לסווג אותה לגילאי 14 ומעלה, כדי שמי שצורך את התוכן הזה יידע מה יש לרגולטור להגיד על זה.

זבולון אורלב: מי צריך לסמן לפי דעתך?

אילת מצגר: אז לכן אני חושבת שהדרך הנכונה להסדיר את הסוגיה הזו זה הסדרה שתהיה משותפת לכל הגורמים שמסדירים היום את הערוצים המשדרים.

אילת מצגר: גם את ערוצים 2 ו – 10 וגם את ערוצי הכבלים והלוויין, כי צריכה להיות פה תפישה כוללת של הסדרה שחלה על כל התכנים שמועברים באינטרנט.

זבולון אורלב: מה צריכה להיות ההסדרה הכוללת?

אילת מצגר: תראה, אני לא אשים פה, אניח הצעה מפורטת על השולחן.

זבולון אורלב: לא, המתווה, העיקרון?

אילת מצגר: המתווה צריך להיות שכן, הוא צריך לתת התייחסות לסוג התוכן שמשודר, כדי שמי שצורך אותו יידע שהוא מוגבל לגיל זה או אחר.

אילת מצגר: כן, יכול להיות שאפילו צריך להגביל את השעות שהתוכן הזה ניתן לצריכה.

אילת מצגר: אם בערוץ 2 הכללים קובעים שתכנית שמותרת לגילאי 14 ומעלה מותרת לשידור אחרי השעה 10:00.

אילת מצגר: באינטרנט אפשר לראות - - -

זבולון אורלב: שהוא מעביר את זה לאתר שלו הוא צריך לומר לאתר שלו: אתה תשדר את זה תחת אותן מגבלות רק - - -

אילת מצגר: יש אפשרות כזו, אני לא אומרת שזה דבר שהוא לגמרי אפשרי.

אילת מצגר: צריך גם ללמוד את המודלים הקיימים ואני אומרת שוב, גם במדינות אחרות בעולם הנושא הזה טרם הוסדר.

אילת מצגר: יש הרבה הצעות, יש הרבה תיאוריות, אבל עדיין לא ביצעו את זה הלכה למעשה, מכיוון שגם מבחינה אופרטיבית זה מאד קשה ליישום.

אילת מצגר: אני אגיד עוד דבר אחד, למרות שהתכנים שמועברים באינטרנט לכאורה אינם קשורים למה שמשודר בערוצי הברודקאסט, אותנו לפעמים זה מטריד.

אילת מצגר: אני אתן דוגמה שלאחרונה יש את התכנית "האח הגדול" שמשודרת בערוץ 2, היא משודרת גם בערוץ 20 בכבלים ובלווין, אני, לצורך העניין, זה דומה במידה מסוימת לאינטרנט בכך שזה נצרך כל היום ואין את אותו סוג של הסדרה שיש בערוץ 2.

אילת מצגר: אנחנו הערנו לזכיין שגם התכנים שהוא משדר שם משקפים בצורה מסויימת את התכנים שהוא משדר בערוץ 2, למרות שזה לא אותם ערוצים, למרות שזו מדיה אחרת.

אילת מצגר: צריכה להיות ערנות בקרב הגורם המשדר שהדבר הזה משפיע גם - - -

זבולון אורלב: הבחינה המשפטית ככה: "האח הגדול" שמשודר בערוץ 2 חלים עליו כללים משפטיים מסוימים, אבל שהוא משדר את זה בערוץ 20 בהוט, הוא פטור מכל המגבלות.

אילת מצגר: הוא עובר לרגולטור אחר.

אילת מצגר: הוא מוסדר על ידי רגולטור של מועצת הכבלים והלוויין.

ניצן חן: את מרשה לי רגע שניה?

ניצן חן: אני רוצה רק להוסיף שני משפטים - - -

זבולון אורלב: למה?

זבולון אורלב: איזה כללים חלים על ...

זבולון אורלב: משדר בערוץ 20?

ניצן חן: ראשית, הוא יכול, מכוח זה שהוא משדר בערוץ לכל המשפחה בפריים טיים חלים עליו כללים X.

ניצן חן: כשהוא בא אלי, זה ערוץ נישה בכבלים ובלוויין, חלק מהפרמטרים מחמירים יותר, וחלק מקלים יותר.

ניצן חן: למשל, עצם זה שהוא משדר 24 שעות ביממה מצריך את הזכיין, אצלי לפחות, לשדר ב – delay.

ניצן חן: יש לו מנגנון השהייה שהוא במשך כמעט דקה או דקה ורבע, כשזה מועבר אליך הביתה, אני מקווה שאליך הביתה לא, אבל לדעתי בגבעת מרדכי לא - - -

זבולון אורלב: אין סיכוי.

ניצן חן: זה לא מגיע עד גבעת מרדכי בירושלים.

ניצן חן: אבל מה שקורה זה, יש הרי 24 מצלמות שמה מכל זווית, ומצלמת רחף, מצלמת תקרה ורצפה, וכו'.

ניצן חן: הוא מחויב לשדר את זה ב – delay של דקה כדי שאם יש סיטואציות, כמו שהיה לנו בעונות הקודמות, כמו שכולם מכירים את ...

ניצן חן: נדמה לי שאפילו אצלך בועדה הזאת, או בועדה של החינוך, על ההתבטאויות של יורם זק, אז דברים מהסוג הזה יושב אדם רציני בקונטרול שהתפקיד שלו זה להסיט את הסצנה לדיאלוג אחר, חשוב ככל שיהיה, בבית הזה.

ניצן חן: זאת אומרת שבעובדה שזה משודר בערוץ נישה בכבלים זה לא אומר שזה סדום ועמורה, אלא זה אומר שיש כללים קצת יותר מקפידים בהיבט של המעבר לבתים.

ניצן חן: 2 – אילת מצגר שאני באמת מאד מעריך אותה ואוהב אותה מקצועית היא טועה בדבר אחד: הדירקטיבה האירופית כבר הכריעה.

ניצן חן: היא הכריעה בסוגיה וכל מדינה עכשיו מיישמת את זה בצורה אחרת.

זבולון אורלב: מה היא הכריעה?

ניצן חן: מה היא הכריעה?

ניצן חן: שתכנים טלביזיוניים, מה שהם קוראים: תכני חוזי, שהם תכנים אודיו – ויזואליים באינטרנט, מחייבים רגולציה.

ניצן חן: רגולציה בדיוק כמו בטלביזיה המסורתית הליניארית.

ניצן חן: זאת ההחלטה של הדירקטיבה האירופית.

ניצן חן: היא התקבלה בדצמבר 2009, היא מחייבת את כל מדינות האיחוד האירופי, וכל מדינה עכשיו, בהליך היישום שלה, עושה את זה בצורה אחרת.

ניצן חן: יש קשיים.

ניצן חן: אני לא מתעלם מהקשיים, אבל להגיד שאנחנו בטרם הכרעה, אנחנו אחרי הכרעה, גם בעולם וגם בישראל.

ניצן חן: ההמלצות לשר, זה שהשר עוד לא יישם אותם זה סיפור אחר, אבל בעיני אין בכלל מחלוקת שזה מבחינת, אנחנו בועדה לשלום הילד, מבחינת הערך הציבורי, אין ממש מחלוקת אם זה דרך רשת, או דרך כבלים או לוויין או כל פלטפורמה אחרת.

ניצן חן: ההגנה צריכה להיות על התוכן, לא משנה פלטפורמה, ללא קשר לפלטפורמה, אבל בעניין הזה אנחנו יכולים להיות חלוקים.

אילת מצגר: לא, אני חושבת שזה מה שאמרתי.

אילת מצגר: אני מסכימה עם מה שאתה אומר.

אילת מצגר: מה שאני אומרת שהיישום של הדירקטיבה לדעתי הוא לא, הוא עדיין לא התחיל ויש עם זה הרבה בעיות, אבל כעיקרון בהחלט זה צריך להיות הכיוון ושוב אני אומרת, אני חושבת שהכיוון שבישראל צריך להיות: רגולציה אחידה בעניין הזה.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: דורון אבני מגוגל ישראל.

דורון אביטל: תודה רבה אדוני.

דורון אביטל: האמת אני מודה שאנחנו הגענו לדיון כשהמוקד, להבנתי, היה יותר על הנושא של הגנה על ילדים באינטרנט ופחות על, לא הבנו כל כך, האמת, מהכותרת מה הצד הטלביזיוני, ובהחלט אפשר להרחיב בעתיד, אבל פטור בלא כלום אי אפשר ואדוני יודע גם שהייתי מעורב בהליכי החקיקה שלפני 10 שנים, של חוק סיווג וסימון.

זבולון אורלב: לא מעורב, אלא גם מסייע.

דורון אביטל: תודה רבה.

דורון אביטל: אז אני רוצה לומר כמה מילים ואז לעבור לנושא שלשמו הגעתי.

זבולון אורלב: אני רק מזכיר לך, גם אז איזה ויכוחים היינו צריכים לנהל מול הגופים השונים ולפעמים גם מול משרד התקשורת, כדי להעביר את החוק הזה שיזמתי בדבר סימון וסיווג שירותים.

דורון אביטל: כן, בהחלט.

זבולון אורלב: אחרי זה גם על הפרומואים ועל כל, כל דבר היה כאן קשור במאבק גדול מאד.

זבולון אורלב: שמה כל גופי השידור הופיעו להגן על האינטרסים.

זבולון אורלב: ברגע שזה מגיע לחקיקה כולם מגיעים.

זבולון אורלב: למשל כל הלוביסטים מגיעים, כל בעלי ההון.

זבולון אורלב: אתה מקבל טלפונים.

זבולון אורלב: אין לי ספק שברגע שנניח את הצעת החוק, שאני חושב שהיא התוצאה של הדיון הזה, אני כבר רואה מה עומד לקרות.

דורון אביטל: אני רוצה להתחיל באמירה שהיא אולי מובנת מאליה, אבל חשוב להגיד את זה, שחשוב להגן על ילדים במרחב האינטרנטי.

דורון אביטל: נקודה.

דורון אביטל: עכשיו השאלה היא איך עושים את זה?

דורון אביטל: וכאן יש חשיבות, אני חושב, להבין את תכלית החקיקה.

דורון אביטל: כשאדוני חוקק את החוק בעניין שידורי הטלביזיה המחשבה היתה על הצפייה המשפחתית בטלביזיה בסלון, כאשר הרגולטור התבקש אחר כך, הרשות השנייה ומועצת הכבלים, לקבוע מגבלות על זמני השידור, מכיוון שבטלביזיה, שהיא טלביזיה ליניארית שמשדרת לא VOD, אחר כך זה גם הוחל על VOD אבל טלביזיה ליניארית יש חשיבות לזמני השידור, הרצף.

דורון אביטל: אתה רוצה להגן על ילדים בהקשר הזה.

דורון אביטל: העולם האינטרנטי הוא שונה לחלוטין.

דורון אביטל: בעולם האינטרנטי ילד יושב בחדר שלו עם מחשב נייד, עם הטאבלט, עם הטלפון הנייד.

דורון אביטל: הוא חשוף לתכנים מכל העולם ולכן לא בכדי ואם אדוני ירצה, בעתיד נוכל גם לבדוק ולהביא נתונים יותר מדויקים, אבל למיטב ידיעתי אין שום מדינה בעולם שהסדירה תכנים אינטרנטיים בהיבט של סיווג וסימון, לא כל שכן בהיבט של הגבלה על שעות.

דורון אביטל: יתר על כן, מועצת הכבלים והלוויין יחד עם משרד התקשורת, אותו דו"ח שסיכמו לאדוני, ההמלצה שלו היתה כזו שכיום, ואין חולק על כך, ונמצא כאן גם ניצן חן והוא יאשר זאת, כיום אין תכנים, לפי השידורים הקיימים, אין תכנים בוויינט, במאקו, בנענע 10 שעל פי שיטת הדו"ח צריכים להיות מוסדרים, ולא בכדי.

דורון אביטל: זה נושא לדיון הרבה יותר ארוך, אני לא רוצה לקחת מזמן הועדה, אבל זה נקודה שחשוב מאד לזכור אותה.

דורון אביטל: לכן אם רוצים להגן על ילדים הדרך הנכונה להגן על ילדים, למשל אנחנו נוהגים בשיטה הזאת, זה לספק מנגנוני סינון, והיום יש גם לחיפוש בגוגל וגם ליוטיוב מנגנוני סינון שמאפשרים לסנן תכנים מסוימים.

דורון אביטל: סיווג וסימון - - -

נירה לאמעי: בסעיף 4(א) לחוק התקשורת.

דורון אביטל: לא, בלי שום, זה השכרה עצמית בלי שום נושא של חקיקה, לכן סיווג וסימון בעולם האינטרנטי, אני חושב שצריך להבין את זה, זה משהו שונה לחלוטין מהעולם הטלביזיוני ואני מתחיל בתכליות, כי אני חושב שנקודת המוצא של הדיון הזה: צריך להגן על ילדים, יש כאן הסכמה מקיר לקיר.

דורון אביטל: בהקשר הזה מה שביקשנו את רשות הועדה להציג זה פרויקט שעשינו שבא להדגיש את הנושא הזה של הגנה על ילדים אבל דווקא מהצד של הילדים: איך אפשר להעצים ילדים ולבוא ולראות בילדים במקום הבעיה, לראות בהם את הפתרון, ולבוא ולחנך את הילדים לגלישה בטוחה, ולבקש מילדים בהמשך להעביר את המסרים האלה לבני נוער אחרים.

דורון אביטל: לפני חצי שנה יצאנו בפרויקט, אדוני היה בהשקה של הפרויקט הזה, בצוותא עם איגוד האינטרנט.

זבולון אורלב: בגני התערוכה?

דורון אביטל: נכון.

דורון אביטל: בצוותא עם איגוד האינטרנט הישראלי ועם ער"ן, שני גופים מאד משמעותיים בתחום, שלמעשה אסף 200 בני נוער מרחבי הארץ, העביר להם תכנים של גלישה בטוחה ואחר כך, באופן חדשני, זה לא היה עד עכשיו, שלחנו אותם חזרה לבית הספר, לתנועה, לקהילה שבה הם חיים ואמרנו להם: תייצרו מוּדעות לגלישה בטוחה.

דורון אביטל: התוצאות היו מדהימות, רק לראות מה בני נוער מסוגלים.

דורון אביטל: בסופו של דבר, אם אוספים את כל האנשים שאותם בני נוער נגעו בהם, אנחנו מגיעים לסדר גודל של 20,000 איש ברחבי הארץ בחצי שנה האחרונה.

דורון אביטל: אני חושב שזה אך מתאים שפרויקט שבני הנוער בעצם יצרו אותו יוצג על ידי בני הנוער, ולכן ביקשתי את רשות הועדה להציג סרטון של 3 דקות.

זבולון אורלב: הרשות נתונה.

זבולון אורלב: [הצגת מצגת של בני נוער על הפרויקט]

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: אני חושב שבאמת הפרויקט הזה ראוי לשבח ותדע לך שעל פי פקודת העיריות, העיריות התבקשו בכל עירייה להקים ועדה עירונית לקידום מעמד הילד.

זבולון אורלב: אני מייעץ לכם, אומנם הם לא הוקמו בכל הרשויות, גם כן דרך הפיקוח של הועדה התברר, אבל באותם רשויות שזה קיים ותיכנס לאינטרנט המרכז למידע ומחקר של הכנסת עשה עבודה בסוגיה הזאת לקראת הדיון, נדמה לי ששם יש רשימה של רשויות שבהם יש את הועדות למעמד הילד.

זבולון אורלב: כדאי לכם לעניין כי זה, העירה לי מנהלת הועדה, רחל סעדה, שזה פרויקט שיכול להיות שהם, מאד מעניין לועדה לקידום, ועדה עירונית לקידום מעמד הילד ששיתוף של ההורים והתלמידים שיוכלו לעסוק בדבר הזה.

זבולון אורלב: הנה, זה המעבר הנכון למשרד החינוך.

זבולון אורלב: מעבר לכל הרגולציות שכפי שאתם רואים מתברר שיש כנראה כמה שטחי הפקר עדיין, כלומר, הטכנולוגיה מקדימה את החקיקה.

זבולון אורלב: אנחנו רואים את זה לאורך כל הדרך.

זבולון אורלב: אגב, בסוגיה חוקים שהציעה המועצה לשלום הילד, הגנה על ילדים.

זבולון אורלב: היה עוד איזה חוק שלי שאסר על הצעות מיניות לקטינים ולא היה צריך התנגדות של הקטין כדי שזה תהיה עבירה, אלא עצם ההצעה היא בעצמה הופכת להיות עבירה, ולא נדבר פה כמה יכולת אכיפה יש לממשלת ישראל על הסוגיה הזאת.

זבולון אורלב: יש, נדמה לי, 14 חוקרים סך הכל, או משהו כזה.

קריאה: פחות.

זבולון אורלב: פחות.

זבולון אורלב: כי זה לא הנושא היום, הסוגיה.

זבולון אורלב: אבל דווקא מפני שהטכנולוגיה כנראה מקדימה את החקיקה, ואתם רואים הוקמה כאן ועדה, 2009, אנחנו 2012.

זבולון אורלב: משרד התקשורת לא רק שהוא לא בועדה, הוא גם לא מכין הצעות חוק, כנראה שמה זה לא דחוף, ובינתיים משהו מתרחש עם הילדים ואני חושב שהחלק הלא פחות חשוב זה באמת הסוגיה החינוכית, ההתייחסות החינוכית של מערכת החינוך, כדי להיזהר וכדי להגן על עצמה.

זבולון אורלב: אז בבקשה.

רוני דיין: אנחנו, כל הצוות פה ביחד הכנו את עצמנו לדיון.

זבולון אורלב: בבקשה.

רוני דיין: אני אתחיל בזה שמכיוון שבאמת המערכות הטכנולוגיות, כמו שנאמר פה, וגם שמעתי את הגופים השונים שמפעילים את הטכנולוגיות השונות מוגבלים ביכולות שלהם, אנחנו כן מפעילים איזה שהם אמצעים טכנולוגיים לצורך סינון וכדומה, וזה חלק מהחינוך שאנחנו גם מקנים אותו, אבל הבסיס, העיקרון הבסיסי שאותו אנחנו מובילים הוא בעצם מוּדעות והעצמה של הילדים לדעת איך לקחת את השליטה לידיים שלהם, ולתמוך, קודם כל, בעצמם, וכמובן בחברים, בעמיתים שלהם.

רוני דיין: לצורך זה אנחנו מפעילים תהליכים מאד מורכבים של הסברה וחינוך, לכן גם בתוקף התפקיד אנחנו ממוקדים יותר בהסברה ובחינוך ששם זה הבסיס לכל הפעולות הרחבות שאנחנו עושים ביחידות השונות.

רוני דיין: מכיוון שאנחנו כגוף אחד הבנו שלבד את כל הפעולות לא נוכל לעשות, כי הילדים כבר נמצאים מעבר למערכת החינוך, גם במקומות אחרים, אנחנו משתפים פעולה עם מספר יחידות גם ממלכתיות, כמו המשרד לביטחון פנים, הצבא, המשטרה וגופים אחרים שנוטלים חלק ביחד איתנו, ביחד ובמקביל עם עמותות שונות שמעורבות בתהליך הזה, וגם גופי IT שחברו אלינו כדי לסייע לנו בתהליכים הללו.

רוני דיין: אני חושב שמיום ליום או משנה לשנה העוצמה שלנו והיכולות שלנו להעביר את ההסברה הנכונה, להעביר את החינוך הנכון לתלמידים הולכת וגדלה, ואני חושב שגם החברים פה, בנתונים שעוד מעט הם יציגו, יוכלו להסביר עד כמה באמת התהליכים האלה עוזרים ומשפרים את היכולות שלנו.

רוני דיין: אנחנו בתוך התהליך הזה מכוונים גם לתלמידים, גם למורים וגם להורים, למרות שאנחנו לא כל כך מצליחים להגיע להורים, למרות המאמצים הגדולים שאנחנו עושים ביחד עם גופים, הם פשוט לא מגיעים ואנחנו חושבים שחלק גדול מהאחריות גם צריכה להיות שלהם, אבל אנחנו גם למרות זאת אנחנו מכינים עדיין את החומרים, מזמנים את ההורים למפגשים שונים, אנחנו מנסים לקדם בתהליכים של ימי הורים וכדומה, בתוך בתי הספר, לתפוס את הרגע שההורים כבר מגיעים לבית הספר ולתת להם את אותן הנחיות וכדומה.

רוני דיין: לצורך כך גם הקמנו צוות של "חיים ברשת" בכל בית ספר ובית ספר שבעצם נכנס לתכנית ...

רוני דיין: הלאומי, והצוות הזה אחראי לא רק לעבוד עם התלמידים - - -

זבולון אורלב: בית ספר זה בית ספר יסודי?

זבולון אורלב: על יסודי?

זבולון אורלב: איזה כיתות?

רוני דיין: אנחנו בעיקרון פרסמנו את חוזר המנכ"ל שהתהליך הוא בכל בתי הספר במערכת, לא רק ביסודי, גם בתיכון, כאשר אנחנו דורשים מכל צוות כזה להפעיל 4 שיעורים במהלך השנה בכל כיתה בנושא של אינטרנט בטוח, לפי נושאים שונים, לפי נושאי עניין שאנחנו כמשרד חושבים מידי פעם להעלות אותו, לדוגמה: הכנו עכשיו, לתקופה הקרובה, למועד הקרוב של החודשיים הקרובים, שיעור בנושא של שימוש נבון ברשת הפייסבוק, כי אנחנו הוצאנו חוזר בנושא וכנראה שהחוזר לא הובן בצורה הנכונה שלו, שבו יש אומנם נהלים וכללים להתנהגות נכונה גם של המורים וגם של התלמידים, אבל כדי להבהיר את זה טוב יותר למערכת אנחנו עוד נעביר אותו לידיים, ואת השיעור הזה שהכנו לצוות של "חיים ברשת" והוא אמור יהיה להעביר את זה בכיתות לכל התלמידים בבתי הספר שבו הוא פועל.

רוני דיין: אנחנו כרגע פועלים, מצליחים לפעול ב – 1,000 בתי ספר שבהם התכנית מופעלת, ואנחנו ניישם את זה במהלך ה – 3 שנים האלה ונגיע, בסופו של דבר, לכל 4,000 בתי הספר במערכת.

רוני דיין: החברים פה יוכלו להוסיף.

זבולון אורלב: אתה מדבר רק על רשתות החברתיות?

רוני דיין: לא, אנחנו מדברים על כל מה שקשור לאינטרנט בטוח, על כל רבדיו, ועל על המרכיבים שבו: תכנים, רשת פייסבוק.

זבולון אורלב: אתה מודע לבעייתיות הזאת של שטח ההפקר הזה?

רוני דיין: אנחנו מודעים לזה וזה חלק מההדרכות שאנחנו מעבירים גם לצריכה נבונה של מדיה כמו TV וכדומה.

רוני דיין: בעיקר בגלל שזה עובר יותר היום למערכות של האינטרנט אנחנו מרחיבים את ההנחיה של התלמידים גם לכיוון הזה.

זבולון אורלב: לו אני הייתי משרד החינוך הייתי מנסה אולי להעיר את משרד התקשורת מהתרדמה הזאת של קידום החקיקה.

רוני דיין: או.

רוני דיין: קיי.

רוני דיין: אז אנחנו בנושא הזה כבר - - -

זבולון אורלב: משרד התקשורת רואה את כל עולם התקשורת, הוא מורכב מאד ומסובך מאד, גם משרד המשפטים רואה, אתם רואים את העולם דרך המשקפים של ילדים.

רוני דיין: אז הנציג של המשרד אומנם לא נמצא פה, אבל אנחנו כבר בתהליך של עבודה של שנה לקראת גיבוש ואיסוף כל החומרים והקמה של אתר,

זבולון אורלב: מי זה הנציג הזה?

רוני דיין: מנכ"ל משרד התקשורת.

זבולון אורלב: אתה מדבר על מנכ"ל משרד התקשורת?

רוני דיין: מנכ"ל משרד התקשורת.

רוני דיין: הקים צוות שלנו עם הצוות שלהם, אני לא יודע אם נמצא פה הנציג, אני לא רואה אותו.

זבולון אורלב: לא, לא, משרד התקשורת לא נמצא.

רוני דיין: הם לא נמצאים פה.

רוני דיין: הקמנו צוות שגיבש ביחד את התכנים והאתר הייחודי שאנחנו מעלים אותו לרשת, ואנחנו בתהליכים של הכנה סופית של אותו אתר, שבו גם יהיה אפשרות של כפתור חם שתלמידים יכולים בכל שעה ביממה לפנות ולקבל סיוע ועזרה מהגופים השונים של המשרד.

רוני דיין: תודה.

זבולון אורלב: תודה רוני.

זבולון אורלב: מי עכשיו?

עינב לוק: אני אדבר.

זבולון אורלב: עינב לוק, היא מפקחת על מניעת אלימות בשפ"י – שירות פסיכולוגי ייעוצי.

זבולון אורלב: בקצרה.

עינב לוק: אני אגיד בקצרה ששפ"י פרסם השנה חומרים רבים לבתי הספר בנושא של פגיעה ברשת, ובנושא של דחייה חברתית בכלל.

עינב לוק: לקחת את הנושא של דחייה חברתית בכלל בבית הספר וכמובן גם ברשת.

עינב לוק: פורסמו חומרים לבתי הספר היסודיים, חטיבות הביניים שבעיקר שם ממוקדת הבעיה.

עינב לוק: חשוב להגיד כי תכנית כישורי חיים שפועלת בבתי הספר נכתבו לה התאמות נוספות בהיבטים של אינטרנט.

עינב לוק: זאת אומרת, אם עוסקים בנושא חברות בתכנית כישורי חיים, הוסיפו מצבי חיים להתייחסות של אינטרנט וכמו כן פוּּתחה תכנית שנקראת: שומרי סף, שהיא מתחברת למה שאתה הצגת בסרטון באמת איך אנחנו מעודדים את הילדים להיות מודעים לפגיעה באינטרנט, להיות אמפטיים למה שקורה שם ולהיות שומרי סף בתוך הרשת וכמובן לדווח.

עינב לוק: חשוב להגיד שהנתונים שהתפרסמו לאחרונה מניטור סקר אלימות שרמ"ה פרסם לפני כשבועיים, זה היתה פעם ראשונה שבדקנו - - -

זבולון אורלב: הציבור לא יודע מה זה רמ"ה.

עינב לוק: רשות ארצית למדידה והערכה של משרד החינוך, מידי שנה מפרסמים נתונים שמועברים לתלמידים בבתי הספר ולפני כשבועיים פורסם ניטור אלימות שמועבר אחת לשנתיים במערכת החינוך, סקר שדגם כ – 25,000 תלמידים מכל הארץ, ובדקו שם את מדדי האלימות מנקודת ראותם של התלמידים ואני חושבת שזו היתה פעם ראשונה שיש לנו מדידה ספציפית על נושא של פגיעה באינטרנט.

עינב לוק: מה שראינו על פי התוצאות זה שבבתי הספר היסודיים 9 אחוז מהתלמידים מכיתות ד' עד ו' דיווחו שהם נפגעו באינטרנט.

עינב לוק: 7 אחוזים מתלמידי חטיבת הביניים, ו – 7 אחוזים מתלמידי החטיבה העליונה.

עינב לוק: חשוב להגיד שהנתונים האלה אנחנו יש לנו שתי מדידות מ – 2009 ו – 2011 וניתן לראות את ההבדלים בין השנים.

עינב לוק: בבתי הספר היסודיים ובחטיבות העליונות אנחנו רואים יציבות בנתונים, פחות או יותר אותם מספרים, ובחטיבת הביניים ישנה ירידה של 30 אחוזים בדיווחים של התלמידים על אלימות דיגיטלית.

עינב לוק: אלה נתונים שבהחלט מצד אחד מראים שאין החמרה ושאיפה שהעבודה ממוקדת ניתן לעשות שינוי, אני חושבת שזה נותן הרבה מאד כוח לבתי הספר שעשו תהליכים חינוכיים שאם הם ימשיכו ויעשו תהליכים חינוכיים - - -

זבולון אורלב: הסקר הזה רק בבתי הספר שבהם נעשתה הפעילות החינוכית?

עינב לוק: הסקר הזה הוא נדגם, נדגמו בתי ספר באופן רנדומלי שלא בדק רק - - -

זבולון אורלב: אין לכם קשר בין מה - - -

עינב לוק: אין קשר.

זבולון אורלב: בין 1,000 בתי הספר שבהם התכנית פועלת לבין תוצאות הסקר?

עינב לוק: לעומת זאת אני אגיד.

זבולון אורלב: זה קל להוסיף עוד שאלה כזאת, אז אתה רואה את הקשר אם התכנית היא יעילה או לא יעילה.

עינב לוק: נכון.

עינב לוק: רק אנחנו יודעים שבאמת יש הרבה מרכיבים ולא רק התכנית.

עינב לוק: יש 1,000 בתי ספר שיש שם צוות של "חיים ברשת", ויש 1,200 בתי ספר שנמצאים בתכנית המערכתית למניעת אלימות, ששם גם עושים עבודה ממוקדת בנושא של פגועה ברשת.

עינב לוק: אני אגיד רק עוד מילה להורים, כי התייחסו אליהם.

עינב לוק: אנחנו, חלק מהחומרים שפרסמנו פונים להורים.

עינב לוק: פרסמנו מצגת להורים שמיועדת להסברה להורים מה אנחנו ממליצים להורים לעשות בנושא של פשיעה ברשת.

עינב לוק: בבתי הספר מדווחים את המצגת הזו להורים.

עינב לוק: יש גם אגרת להורים, והרבה מאד פניות שאנחנו מקבלים מההורים אנחנו מפנים אותם לידע ולאנשי המקצוע בתחום.

זבולון אורלב: אני מאד מעריך שאתם מפיצים את החומרים.

זבולון אורלב: תמיד השאלה היא: מה קורה איתם כשמגיעים לבית הספר וכולנו יודעים שבית הספר עמוּס, עמוּס מאד במשימות, דרישות של גופים.

עינב לוק: נכון.

עינב לוק: אני אגיד רק שבנוסף לזה יש לנו נתונים מהסקר האינטרנטי של המנהלים באיזה מידה מופעלת תכנית כישורי חיים בבתי הספר?

עינב לוק: והנתונים בבתי הספר היסודיים מעידים על, מנהלים מדווחים על 90 אחוז בתי הספר שמופעלת התכנית כישורי חיים, ושם השנה שמנו את הדגש על הנושא של אינטרנט - - -

זבולון אורלב: כן, אבל הדיווחים שלך גם על הסוגיה של אלימות היא רק ברשתות החברתיות ולא גם בסוגיה השנייה שאנחנו מטפלים בה: הצפייה של ילדים באינטרנט.

זבולון אורלב: הנתונים על הצפיות אני חושב שהם נתונים ידועים, זה בין 80 ל – 90 אחוזים מהילדים שלנו גולשים מפה עד להודעה חדשה, שזה נתונים מדהימים.

זבולון אורלב: כששואלים את ההורים: כמה אתם מוּדעים מה עושה, היכן הילד שלכם גולש?

זבולון אורלב: שמה האחוזים צונחים באופן דרמטי.

עינב לוק: אמת.

זבולון אורלב: אני חושב שאחד הכישלונות שלנו כחברה זה באמת חוסר המודעות גם של ההורים.

טובה בן ארי: יש לנו, אגב, מחקר שאתה השתתפת ביום עיון שגילינו - - -

זבולון אורלב: טובה בן ארי שממונה על זכויות התלמיד.

זבולון אורלב: כן.

רוני דיין: עוד מידע אחד שביום הלאומי, לקראת היום הלאומי במשך החודש האחרון ביצענו סקר בקרב 10,000 תלמידים בנושאים האלה שבדיוק אתה מזכיר אותם.

רוני דיין: העיבודים עוד לא סוכמו אבל נעביר אותם לידיך ברגע - - -

זבולון אורלב: כן טובה.

טובה בן ארי: בכינוס שעשינו ביחד באוניברסיטת תל אביב, גילינו אז שבין 70 ל – 75 אחוז מההורים לא מבינים את השפה של הרשתות החברתיות, שזה הדבר הכואב, לדעתי.

טובה בן ארי: אנחנו כותבים חומרים יחד עם החבר'ה של רוני, עם רוני ביחד שבוודאי יצאו בקרוב, הם בשלבי עריכה לשונית, שמכילים בתוכם את אותם מצוקות ואת אותם קשיים שילדים חווים מן הסתם ואנחנו ערים להם.

טובה בן ארי: מה שרציתי לציין עוד בשני משפטים ובקצרה זה שהפיקוח לקולנוע ותקשורת במשרד החינוך במגמות הקולנוע, בלימודי הקולנוע והתקשורת, כן מלמדים על מדדים לצפייה יותר מבוקרת גם באינטרנט, שזה היה לי מאד חשוב לציין, זה נמצא גם על ידי יוסי וגם על ידי דורית.

טובה בן ארי: התכנים שאנחנו יוצרים יחד עם תלמידים שאנחנו עובדים איתם ברחבי הארץ, הם שותפים לתכנים, לבניית התכנים, אנחנו עובדים יחד, ולצד המחקרים של יוניצ"ף – קרן החירום הבינלאומית של האומות המאוחדות לילדים - יוניצ"ף ישראל הם גוף שאנחנו עובדים איתו מאד בצמידות ומאד עם, ילדים שלנו בקשר עם ילדים בעולם בנושא הזה.

טובה בן ארי: נושא נוסף – אנחנו צריכים לשמור על האמנה לזכויות הילד ואם אנחנו מדברים על אנשים, אנשי מקצוע פה שיש לי הרבה כבוד אליהם, הרי האמנה אומרת שגם אתם, מי שמשדר לילדים, מי שעובד ומכין חומרים לילדים, צריך ללמוד את אמנת זכויות הילד בצורה כזאת כדי לגרום לכמה שפחות נזק.

טובה בן ארי: יש לזה, בזמנו ...

טובה בן ארי: לוי כתבה על זה חומרים, אבל אני חושבת שזה ראוי לזכור את זה.

טובה בן ארי: תודה.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: אני רוצה להזכיר שסעיף 4(ט) בחוק התקשורת בזק ושידורים מטפל במגבלות על אתרים ותכנים פוגעניים באינטרנט, תיקון מספר 49, זה תיקון יחסית חדש.

זבולון אורלב: משנה שעברה, תשע"א – 2011, שבו יש מגבלות על ספקי השירות שבעיקרון צריכים להציע ללקוחות שלהם תוכנות סינון ואזהרות וכו'.

קריאה: מתריע על כך שיש אתרים פוגעניים.

זבולון אורלב: מתריע שיש אתרים פוגעניים, להתריע כדי לאפשר למי שמתחבר להיות מודע.

זבולון אורלב: אגב, ההגדרות של אתרים פוגעניים הם, לעניות דעתי, הם מאד מצומצמים, מאד מצומצמים ולא, אני חושב שאם משרד החינוך היה רואה את 4(ט) היה לו הרבה מה לומר על 4(ט).

זבולון אורלב: אני מציע לכם להסתכל בקביעה הזאת.

זבולון אורלב: מאד מצומצמים.

זבולון אורלב: זה בעצם רק הגבלות על סרטים ממש בוטים בכל המובנים.

זבולון אורלב: אתרים ממש פוגעניים באופן בוטה.

זבולון אורלב: הייתי מרחיב מאד את המגבלות האלה.

זבולון אורלב: השאלה היא שאלת הפיקוח והאכיפה.

זבולון אורלב: אתה מיחידת המשטרה, אתה מיחידת הפיקוח על הסוגיה הזאת?

זבולון אורלב: אגב, מעירה לי היועצת המשפטית שלנו שזה חל גם על הסלולר, לא רק על אתרים.

זבולון אורלב: אתה מיחידת הפיקוח של המשטרה?

אייל דביר: כן אדוני, אני מיחידת לה"ב 433 מה – 12 מובחרים.

זבולון אורלב: אתה המפקד שלה?

אייל דביר: לא, אני קצין חקירות במפלג.

זבולון אורלב: כי מה קורה עם הפיקוח על הסיפור הזה?

זבולון אורלב: אני אומר שוב, התחושה היא תחושה של הפקרות כזאת.

זבולון אורלב: אני מצטער שאני אומר את זה, אבל זה רק תחושה.

זבולון אורלב: כלומר, אני יכול לשאול כמה, בטח יצחק קדמן יודע כמה כתבי אישום הגיעו?

זבולון אורלב: וכמה, אולי אני אתן לו לפתוח לפני שאני נותן לך רשות דיבור.

זבולון אורלב: בסדר?

יצחק קדמן: רק כדי לענות לשאלה שלך: לפני 3 שנים הופיע מפקד היחידה שלכם, שהוא כבר לא שם, כנס באר שבע לשלום הילד, הוא מסר הצהרה חגיגית שהולך להיות מהפך וביחידה שאחראית על עבירות מחשב במשטרה יהיו 200 שוטרים.

יצחק קדמן: הדברים כתובים, רשומים, פורסמו, מעולם לא הוכחשו.

יצחק קדמן: מה – 200 אפילו 20 אין כיום.

יצחק קדמן: היחידה הזאת עוסקת לא רק בעניינים של התנכלות לילדים ופדופילים שמנצלים את הרשת.

יצחק קדמן: היא עוסקת גם בכל עבירות המחשב: הונאה של בנקים ודברים נוספים.

יצחק קדמן: אין היום שום סיכוי שבכוח האדם שיש ביחידה הזו אפשר יהיה לתת מענה, וכאן אני, אגב, רוצה להתחבר, ברשותך, למשהו שהצענו אותו מזמן ואתמול היינו במשך כל היום בקשר עם משטרת בריטניה.

יצחק קדמן: בבריטניה כל ילד שעולה לפייסבוק, פייסבוק היא הרשת הכי פופולארית בין הרשתות החברתיות.

יצחק קדמן: יש כפתור מצוקה שמחבר אותו ל – CEOP, שזאת יחידה של משטרת בריטניה.

יצחק קדמן: יש חופש מובנה שהוא יכול מיד להגיש תלונה אם מתנכלים לו ברשת.

יצחק קדמן: היחידה הזאת בבריטניה, שֶמוֹנה מאות שוטרים, עושה עבודה אדירה.

יצחק קדמן: הם מקבלים כל חודש 1,000 תלונות מקטינים בנושאים של מחשב.

יצחק קדמן: יש לי פה את כל החומר.

יצחק קדמן: היחידה הזאת באמת עושה משהו אדיר.

יצחק קדמן: אנחנו לא צריכים להמציא את הגלגל.

יצחק קדמן: יש מקומות שכבר עשו את זה, עושים את זה בהצלחה רבה מאד.

יצחק קדמן: הרשת היום, פעם אמרנו לילדים: אל תיקח סוכרייה מזר ברחוב.

יצחק קדמן: היום הזר הוא לא ברחוב.

יצחק קדמן: הזר הוא אצלך בבית, אצלך בחדר.

יצחק קדמן: אנחנו מוכרחים לצייד את הילדים, מעבר לכלים החינוכיים שהם חשובים מעין כמותם - - -

זבולון אורלב: יצחק, אתה אומר דברים חשובים אבל אנחנו קצת גולשים.

יצחק קדמן: מאחר והנושא היה גם הפייסבוק, אז לכן התייחסתי גם לעניין הזה מאחר ומדובר במשטרה.

יצחק קדמן: אני עוד מילה אחת רוצה לומר על הנושא הקודם: בוודאי שככל שניתן להחיל את הכללים שמשודרים בערוצי השידור המסורתיים, בין אם זה שעות שידור, ובין אם זה סיווג, כל מה שאפשר לעשות כדי שזה יהיה תקף גם לערוצים אחרים – מבורך.

יצחק קדמן: אבל אני אומר פה אולי דברי כפירה.

יצחק קדמן: אני חושב שאנחנו נכשל בעניין הזה, כי בעודנו דנים בטכנולוגיה של אתמול, אנחנו כבר קיימים בטכנולוגיה של מחר ומחרתיים, ואנחנו עוצרים, סוגרים את הדלת אחרי שהסוסים מזמן ברחו ממנה.

יצחק קדמן: טוב יהיה אם אנחנו מה שנצליח לעשות באמצעות חקיקה – נצליח.

יצחק קדמן: אבל הדבר המרכזי שצריך לעבוד עליו זה פיתוח מערכת החיסון של הילדים עצמם.

יצחק קדמן: אנחנו צריכים לתת להם כלים להתמודד.

יצחק קדמן: מילה אחרונה – בסקר שנערך לא מזמן ב – London school of economics בקרב 25,000 ילדים באיחוד האירופאי, נתון מאד חשוב היה שהילדים שנתקלים בצרה באינטרנט או ברשתות החברתיות, הגורם הראשון במעלה שבו הם נותנים אימון ואליו הם פונים זה לא המורים, זה לא ההורים, זה חבריהם.

יצחק קדמן: לכן גם, ואני מסיים בזה, בבריטניה יש יחידה נהדרת שנקראת: ביט בולינג, שפועלת גם ברשת, ששם מכשירים קבוצות של ילדים בגילאי 11 עד 17 להיות מנטורים של הרשת, שילדים במצוקה יכולים לפנות אליהם.

יצחק קדמן: הם מקבלים הכשרה, הלוואי ונעתיק את הדגמים המוצלחים האלה מארצות אחרות.

יצחק קדמן: לא צריך בכל דבר להמציא את הגלגל בעצמנו.

זבולון אורלב: טוב, תודה רבה.

זבולון אורלב: אני מבין שאתה פקד איל דביר?

אייל דביר: כן, כן.

זבולון אורלב: בבקשה.

אייל דביר: אני מאד מצטרף בהחלט לכל מה שאמרו פה חברי לפורום, במיוחד גם למה שאמר ניצן חן.

אייל דביר: זה תיאוריה שדיברנו בחוץ, יצא לנו לדבר, הנושא של התגובה בכלל של המשטרה, בכלל בתקופה האחרונה לכל העבירות שהם ברשת.

אייל דביר: אנחנו רואים גם סוג של שיפור גם במשטרה ישראל, ועבודה משותפת עם משרד החינוך, עבודה מאד צמודה.

אייל דביר: כמובן שאנחנו עובדים עם כל הנושא של זכויות לילד, וכל מיני אתרים וכל מיני בעלי אתרים שפונים אלינו.

אייל דביר: יש לנו אנשי קשר בכל אותם רשתות תקשורת: סלקום, פלאפון וכו'.

אייל דביר: למעשה יש היום הרבה יותר הבנה בנושא של אינטרנט.

אייל דביר: כפי שאמר אדוני, האינטרנט הוא בהחלט שטח הפקר.

אייל דביר: אנחנו קוראים לזה: הרחוב.

אייל דביר: הרחוב שלמעשה עדיין לא מגובה בכללים, במסגרות וחוקים נוקשים, ושמה, איפה שיש פרצה לשם נכנסים אותם אנשים כמו שאמר אדוני מר יצחק, שיותר קל היום להגיע ולעשות עבירות ולבצע אותם דרך האינטרנט כי זה קל.

אייל דביר: קשה מאד לעלות על אותם אנשים.

אייל דביר: אני רוצה פה לציין איזה שהיא עובדה מאד מעניינת, גם עבירות שהם לא עבירות מחשב הדרך להגיע לאותם אנשים זה באותם דרכים שאנחנו מבצעים להגיע לאותם אנשים שמבצעים עבירות מחשב: זה איתור של כתובות IP.

אייל דביר: זה איתור של כתובות המייל.

אייל דביר: זה אנשים שמשתמשים בתוכנות תו"ר, שאני ארחיב, שזה תוכנה שבעצם גורמת לניטור משרת לשרת וקשה מאד לאתר את השרתים האלה, או מבצעים את העבירות באמצעות שרתים שנמצאים בחו"ל ואין לנו שיתוף פעולה עם אותם פעולות.

זבולון אורלב: יש לכם נתונים על כתבי אישום, חקירות, הרשאות, משהו?

אייל דביר: אנחנו למעשה, אין בידי נתונים, כי זה מאד רחב, זה מאד גדול.

אייל דביר: יש עבירות שהם עבירות מחשב, יש עבירות שהם מתבצעות באמצעות מחשב.

זבולון אורלב: אין לנו ...

זבולון אורלב: על האכיפה של 4(ט)?

מי-טל גרייבר שורץ: האכיפה על סעיף 4(ט) היא לא קשורה למשטרה.

זבולון אורלב: מי הדוברת?

מי-טל גרייבר שורץ: מי-טל מאיגוד האינטרנט הישראלי.

זבולון אורלב: הבנתי.

זבולון אורלב: מזה אתה פטור.

זבולון אורלב: טוב, תודה רבה.

נירה לאמעי: שר התקשורת יענה לך בשאילתה, כנראה.

זבולון אורלב: שמה?

נירה לאמעי: אם תשאל אותו שאילתה.

זבולון אורלב: אני מתכוון לשאול שאילתה את שר התקשורת לגבי נתונים, לגבי 4(ט) איזה אכיפה, יוני צ'ונה, מנכ"ל המרכז ללימודי אלימות.

יוני צ'ונה: אנחנו מנסים להביא את הניסיון מהשטח שיש לנו בשנים האחרונות.

יוני צ'ונה: ב – 8 שנים האחרונות דיברנו ועבדנו עם למעלה מ – 13,000 ילדים.

יוני צ'ונה: בקצרה לגבי התעללות באינטרנט – אז אנחנו מברכים על הדיון הזה של הועדה.

יוני צ'ונה: בקצרה.

יוני צ'ונה: הנושא של חקיקה יכול מאד לעזור בנושא של פדופילים, ותכנים לא רצויים, וכן הלאה, גם זה בעינינו מוגבל.

יוני צ'ונה: אבל צריך לזכור שמרבית הסבל, ובעיני מה שיגרום לילדים להתאבד, וניסיונות ההתאבדות שראינו לאחרונה, הם נוגעים להתעללות בין ילדים.

יוני צ'ונה: לזה קשה מאד להתייחס בחקיקה או בדברים מלמעלה.

יוני צ'ונה: כאשר ילד כותב לילד אחר: שמן, או מתעלל בו לאורך זמן, כאשר עושים קבוצות שנאה נגד ילדים, זה לא משהו שאפשר לפתור בחקיקה.

יוני צ'ונה: לפני כמה זמן היה לנו את דודאל זכרו לברכה, ילד עם מוגבלות שהתאבד לאחר שכתבו לו בפייסבוק, אחת מההערות שמה היתה: הייתי הורג אותך, אבל אתה צער בעלי חיים.

יוני צ'ונה: מה שהיה חסר שם זה לא היתה חקיקה, או אפילו לא ענישה, ואפילו לא ערכים או חינוך.

יוני צ'ונה: היתה חסרה שם אמפתיה גם מצד הילדים שראו את זה.

יוני צ'ונה: מה שאנחנו רוצים להציע, לצד החינוך המעולה שיש על ביטחון באינטרנט, ויש לזה הרבה מוּדעות והרבה השקעה של משרד החינוך ולצד החינוך לערכים ולהתנהגות נכונה, וכן הלאה, זה שתהיה כמה שיותר הנחיה ושידברו אחד עם השני.

יוני צ'ונה: אין דרך לדלג מעל הדבר הזה.

יוני צ'ונה: ילדים חייבים לראות אחד את השני, לדבר אחד עם השני באמפטיה, לשתף אחד את השני בסיפורי הצלחה והתמודדות שיש להם, כמו שהציעו פה, זה נהדר, אבל ילדים כמו שאנחנו יושבים פה במעגל, חייבים לעשות את זה הרבה יותר.

יוני צ'ונה: אני רוצה לציין סכנה שבישראל יש לנו רמה מאד בעייתית של ניכור בין תלמידים יחסית למדינות אירופה.

יוני צ'ונה: זה נתון שקיים מאז 1992 על ידי ארגון הבריאות העולמי.

יוני צ'ונה: הניכור הזה שתלמידים חשים בינם לבין החברים שלהם לכיתה ובינם לבין בית ספר, הניכור הזה, ביחד עם הזמינות של כלי נשק בארץ, ביחד עם חיקוי האופנות מארצות הברית, שלאחרונה, בעשור או שניים האחרונים אנחנו רואים שהתופעה, בעקבות ההתעללות של החברים שלהם לא רק מתאבדים, כמו שאנחנו רואים עכשיו, אלא גם רוצחים ואז מתאבדים, אנחנו חייבים להתייחס לנושאים האלה ברצינות, כי ההתעללות הזאת, לצד התאבדויות יכולה להביא גם למקרים של רצח, ואני רוצה להתריע שאנחנו חייבים להשקיע אולי קצת פחות בהישגים לימודיים וכן הלאה, ויותר באמפתיה בין תלמידים כי התקופה הזאת תקופה מאד קשה לילדים.

יוני צ'ונה: תודה רבה.

זבולון אורלב: תודה רבה לך.

זבולון אורלב: ד"ר שירי דניאלס מער"ן, עמותת ער"ן.

זבולון אורלב: בבקשה.

שירי דניאלס: בוקר טוב.

שירי דניאלס: אני רוצה לומר שער"ן מקבלת כ – 20,000 פניות של בעיקר מתבגרים, באמצעות האינטרנט בשנה ולצערי אנחנו עדים לגוף גדל והולך של פניות שמדווחות על סיכון ומשבר רגשי מאד גדות בעקבות פגיעה, בעקבות שימוש ברשת, ואפשר לומר שבני נוער, בדיוק כמו שהגורמים המְסָכנים הם זמינים, כפי שאמרת, זקוקים גם לאוזן קשבת ולגורמי סיוע זמינים באותה מידה.

שירי דניאלס: אני מתכוונת לגורמי סיוע 24 שעות ביממה, 7 ימים בשבוע, כי הגורמים המְסָכנים הם תמיד שם.

שירי דניאלס: מי שלא תמיד שם הם אנחנו, ולכן אנחנו, שפועלים בזמינות מלאה, יכולים להוות גם איזה שהוא גורם שבונה חוסן אל מול הגורמים שמפרים את החוסן גם של הילד, וצריך לזכור שכשהילד במצוקה מעגלי ההרס הם רחבים מאד גם של המשפחה, גם של החברה וגם של החברה הישראלית בכללותה.

שירי דניאלס: אני רוצה גם לומר שלפעמים קשה לנו לשים את האצבע על מהו תוכן מְסָכן?

שירי דניאלס: גם באמצעי התקשורת וגם באינטרנט.

שירי דניאלס: אנחנו בער"ן רואים שהתכנים המְסָכנים הם די, לפעמים, עמומים.

שירי דניאלס: למה אני מתכוונת?

שירי דניאלס: קל לשים את האצבע שאלימות ומיניות הם תכנים שמְסכנים, אבל מה לגבי תכנים שילדים חשופים אליהם שמעוררים אצלם חרדה מאד גדולה?

שירי דניאלס: בעיקר אצל ילדים שמראש מתמודדים עם בעיות נפשיות ורגשיות?

שירי דניאלס: מה עם המצבים שמוצגים באמצעי התקשורת על יחסים בין ילדים, בין הורים וילדים שמציגים בעצם דרמה מאד גדולה, תגובות רגשיות מְסָכנות.

שירי דניאלס: ילד מפנים את הדבר הזה ובעצם מסופקת לו אשליה של מציאות, הוא לא יודע איך להתמודד עם זה ואם לזה נוסיף את האשליה של הביטחון.

זבולון אורלב: לעניין הזה נועד חוק של סימון וסיווג שידורים.

שירי דניאלס: בדיוק.

שירי דניאלס: בהחלט.

שירי דניאלס: אני אומרת שיש תכנים שהם עוד יותר עדינים שקשה מאד לסווג אותם, כי אנחנו לא עדים לעוצמת המצוקה שהם חווים.

זבולון אורלב: עכשיו תראי לך שכל זה באינטרנט הוא - - -

שירי דניאלס: בדיוק.

שירי דניאלס: אנחנו נכנסים לטריטוריה, ואני אסיים בזה שאני אומר שאנחנו רואים גם מפניות של הורים לער"ן וגם של ילדים, שיש אשליה של ביטחון.

שירי דניאלס: הורים חושבים הילד מוגן, הוא יושב בחדר שלו כרגע, עם שוקו ועוגיות, ורואה טלביזיה, או חשוף לאינטרנט, מה יכול להיות?

שירי דניאלס: מה יכול לקרות?

שירי דניאלס: גם הילד חושב שהוא מוגן.

שירי דניאלס: הוא לא יכול להיפגע ואנחנו רואים שלא כך הוא.

שירי דניאלס: לכן מצד אחד לאפשר שירותי סיוע רגשי זמינים, דוגמת ער"ן, גם באמצעים שהילדים חשופים אליהם.

שירי דניאלס: אנחנו כרגע עובדים על פיתוח סיוע באמצעות SMS, ונאמר פה הרבה בקשר לזה.

זבולון אורלב: אתם יכולים להיות הכפתור הזה שהוא דיבר ד"ר קדמן?

שירי דניאלס: אנחנו בהחלט נשמח להיות.

שירי דניאלס: אנחנו עושים כמיטב יכולתנו גם באמצעות הכשרות בנושא של ללמד אמפתיה.

שירי דניאלס: אמפתיה אכן חסרה בכלל בחברה.

שירי דניאלס: החדשות הטובות הן שאמפתיה אפשר ללמד.

שירי דניאלס: יש לנו תכנית של דיאלוג במערכת חינוך להורים ותלמידים ולמורים ואנשי צוות ונשמח לשתף פעולה.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: ד"ר תום גומפל, חינוך מיוחד, חוקר.

תום גומפל: בוקר טוב.

תום גומפל: תודה רבה.

תום גומפל: אני לא מעוניין להוסיף לדברים שנאמרו.

תום גומפל: אכן הנוגדן הכי טוב להתעללות ברשת כמובן זה פיתוח אמפתיה.

תום גומפל: זה דבר שידוע לכולם.

תום גומפל: הכלל הגדול בחקר אלימות ובאלימות באופן כללי זה אנונימיות.

תום גומפל: הרשתות החברתיות, כידוע לנו, הם לא אנונימיות, ואפילו אין הנחה של אנונימיות.

תום גומפל: אז אני רוצה להזכיר שמה שקורה ברשת משקף מה שקורה מחוץ לרשת בכמה תוספות שהרשת מספקת, שפנים מול פנים לא יכולים, אינטראקציה כזאת לא יכולה לספק.

תום גומפל: רוב הממצאים שלנו מוצאים גם שילדים מוצאים הרבה הגנה ברשתות חברתיות.

תום גומפל: ילדים מבודדים, ילדים שסובלים מבדידות חברתית קשה, כי רשתות חברתיות גם מאפשרות סינון אינטראקציה, האטה של אינטראקציה.

תום גומפל: כלומר, אני לא רוצה שייווצר תמונה שרשתות חברתיות זה דבר בעיקר מסכן.

תום גומפל: אני חושב שרשתות חברתיות זה בעיקר מגביר תחושת חוסן אצל ילדים.

תום גומפל: כל דבר יכול לסכן.

תום גומפל: אבל בוודאי, אנחנו רואים את העוצמה הנדירה של רשתות חברתיות להפיל ממשלות, ליצור תנועות חברתיות מאד רחבות.

תום גומפל: לגרום ליצרנים להוריד מחירים.

תום גומפל: אנחנו רואים את החוזק של הדבר.

תום גומפל: בוודאי כחוקר שעוסק בחקר קורבנוּת הרבה מאד שנים, 30 שנה, הנושא של אמפתיה, הנושא של דאגה הדדית של ילדים למה שמתרחש, הרי הנושא של קורבנוּת ואלימות זה לא נושא של מבצע וקורבן.

תום גומפל: זה בעיקר נושא של צופים מהצד.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: מר דהאן, אתה רוצה?

זבולון אורלב: מר דהאן הוא מהמשמר החברתי.

דוד דהאן: אני רוצה להוסיף כמה דברים.

דוד דהאן: כבר נאמרו כל כך הרבה דברים כאן, אבל חשוב להדגיש שהנושא של הביטחון של ילדי ישראל והמון נושאים אחרים, כמו גם הפסק זמן, המון נושאים אחרים הם פשוט, הם נופלים למקום כזה שתמיד הם מופלים לרעה, במיוחד הביטחון כאן, שכאן מדובר כבר בנפש, בדברים קשים מאד.

זבולון אורלב: לעניין, מר דהאן.

דוד דהאן: אז מה שאני מציע, אני מציע להביא את זה לחקיקה ופשוט להעלות את הנושא של החקיקה לחלק את זה לשני נושאים: חקיקה לנזק של ההורים, שההורים שהוא הנזק העכשווי המיידי, והנזק הפוטנציאלי העתידי של הילד כשהוא יגדל, באותם שנים שהוא יהיה מבוגר והוא יהיה בעל יכולת משפטית אישית לתבוע את הנזק שהוא ירגיש ויחוש באותו זמן.

דוד דהאן: אז מה יהיה?

דוד דהאן: אני חושב שכל התקשורת וכל המעורבים כאן בנושא קצת ישקלו פעמיים ויחשבו טוב יותר.

זבולון אורלב: תודה רבה לך.

זבולון אורלב: הגב' מיטל גרייבר שוורץ מאיגוד האינטרנט הישראלי, שגם העבירו אלי מסמך.

מי-טל גרייבר שורץ: כן.

מי-טל גרייבר שורץ: אני רוצה להתחבר לכמה נושאים שעלו פה.

מי-טל גרייבר שורץ: ראשית, אנחנו מפעילים - - -

זבולון אורלב: אני רוצה גם לכוון אותך.

זבולון אורלב: אני חושב שאתם מאד רלוונטיים לדיון הזה.

זבולון אורלב: פשוט רשמו לי את סדר הדיונים, היית צריכה אולי לדבר קודם.

זבולון אורלב: קודם כל לגבי השאלה: האם זה אפשרי שהבקרות והמגבלות שיש לנו בטלביזיה יהיו גם באינטרנט?

זבולון אורלב: האם זה נחוץ?

זבולון אורלב: אולי אני אשאל קודם אם זה נחוץ ואם זה אפשרי?

זבולון אורלב: ואם כן – באיזה דרך?

מי-טל גרייבר שורץ: זה בעייתי מאד ולדעתנו זה גם לא נחוץ.

מי-טל גרייבר שורץ: האינטרנט פתוח עם כל העולם וכילד צופה מישראל הוא יכול לצפות בשידורים שמגיעים מכל העולם.

מי-טל גרייבר שורץ: גם ההגדרה של מה זה שידורי טלביזיה, שעליהם אתה תחיל את הרגולציה הזאת, היא מאד מאד בעייתית.

מי-טל גרייבר שורץ: קל ונוח לדבר על יס והוט שרואים אותם, רואים את השידורים בטלביזיה, או על ערוץ 2 שרואים את השידורים בטלביזיה ואחר כך רואים אותם גם - - -

זבולון אורלב: תזכירי גם את 10 שלא יהיו מקופחים.

מי-טל גרייבר שורץ: גם 10.

מי-טל גרייבר שורץ: אבל יש גם שידורי סמי – טלביזיה שמשודרים בוואלה ובווינט וגם סרטונים שהם מועלים ליוטיוב ובעצם כשאתה מחיל חקיקה, אז השאלה על מה אתה מחיל אותה?

מי-טל גרייבר שורץ: והתשובה לזה היא מאד מאד בעייתית ולכן לא ברור שהיא בכלל לא כדאית ולא ממש אפשרית.

מי-טל גרייבר שורץ: ההמלצה שלנו היא דומה להמלצה שדיבר על זה קודם דורון אבני מגוגל: כל מה שקשור לסינון תכנים, חינוך לשימוש נבון ברשת להורים, לילדים, העצמת הילדים שדיברו על זה כבר הרבה - - -

זבולון אורלב: את בעצם אומרת שחוק סימון וסיווג שידורים, גם לטלביזיה, הוא בעצם מיותר.

מי-טל גרייבר שורץ: לא.

מי-טל גרייבר שורץ: לטלביזיה זה - - -

זבולון אורלב: אותו היגיון.

מי-טל גרייבר שורץ: לטלביזיה זה מאד נכון.

דורון אביטל: טלביזיה היא מדיום שונה לחלוטין.

זבולון אורלב: זה אותו רעיון.

מי-טל גרייבר שורץ: אבל למה לא להחיל על מה שאפשר?

זבולון אורלב: זה אותו רעיון.

זבולון אורלב: נחנך, נסביר.

מי-טל גרייבר שורץ: קודם כל אני מאמינה בחינוך והסברה באופן כללי, אבל הטלביזיה היא מדיום שרוב השידורים שיש, הטלביזיה היא מדיום שונה מהאינטרנט.

מי-טל גרייבר שורץ: באינטרנט אתה רואה דברים שנמצאים בכל העולם.

מי-טל גרייבר שורץ: השידורים הם לא רק מישראל.

מי-טל גרייבר שורץ: אתה יכול להחיל את הדין על שידורים שהשרתים שלהם נמצאים בישראל.

זבולון אורלב: הכל או כלום.

זבולון אורלב: את לא מכירה ביתרון שילד בכל זאת, השידור הישראלי יותר ידידותי.

זבולון אורלב: "עספור" יש רק בעברית.

מי-טל גרייבר שורץ: אבל אתה מחיל, בהנחה שאתה רוצה לחוקק, על מה תחוקק?

מי-טל גרייבר שורץ: על איזה סוג של טלביזיה?

מי-טל גרייבר שורץ: רק על שידורים שנמצאים בטלביזיה יס, הוט, 10 ו – 2?

זבולון אורלב: שני דברים - - -

דורון אביטל: ...

דורון אביטל: ילד יראה, יפתח את הטאבלט, יראה את הסימון, כי הרי הילד צופה, אני מזכיר, באינטרנט, הילד צופה לבד, זה מחקרים מראים.

דורון אביטל: זה לא השערות.

דורון אביטל: ילד יפתח, יראה סימון, ואז מה?

זבולון אורלב: קודם כל - - -

מי-טל גרייבר שורץ: אז הוא ירצה לראות יותר.

יצחק קדמן: אז הוא יחפש מה מוגבל ולשם הוא יגלוש.

מי-טל גרייבר שורץ: ההגבלות האלה הם לא אמיתיות.

יוני צ'ונה: אפשר לחשוב שהצלחנו למנוע מהם לראות פורנו בלי סוף במחשב.

ניצן חן: עדיין היד רועדת, למשל בארוטיקה, היד רועדת לאותו נער שהוא צריך ללחוץ: מסכים אני, על השקופית הזאת שאומרת.

ניצן חן: נכון שהחינוך זה הכל, ויושב פה שר חינוך לשעבר, וקטונתי, הכל מתחיל ונגמר בחינוך.

ניצן חן: ברם, אולם אין שום מניעה - - -

זבולון אורלב: רק לעדכן אותך, אני הייתי שר הרווחה, אבל מנכ"ל משרד החינוך.

קריאה: עוד תהיה.

ניצן חן: אני רוצה לחדד משהו, גם את רומא לא בונים ביום אחד.

ניצן חן: זה לא הכל או לא כלום.

ניצן חן: יש הבחנה ברורה, גם של מסקנות הצוות, וגם בכל העולם, על משדרים שהופקו לשם שידורם בטלביזיה.

ניצן חן: כלומר, אנחנו לא עושים פה עכשיו על כל תוכן אודיו – ויזואלי שיהיה בוואלה או במאקו.

ניצן חן: אבל אם מאקו משדרת תכנית כמו "סברי מרנן" שבטלביזיה הליניארית יש סימון וסיווג, וילד רוצה לראות "סברי מרנן" דרך מאקו, אין שום סיבה שלא יהיה לו כלי, לו, לאימא שלו - - -

דורון אביטל: זו מסקנת הצוות, ניצן?

ניצן חן: לא.

דורון אביטל: מסקנת הצוות שוואלה, כפי שהוא משדר היום, משדר שידור ששודר בטלביזיה זה צריך לעבור הסדרה כלשהי?

דורון אביטל: זה מסקנת הצוות?

ניצן חן: אבני, כבודו יודע, הצוות לא דן בהגנה על קטינים.

ניצן חן: הצוות הזה דן בפתיחת חסמים, בשוק חופשי ב: האם להחיל מאות מיליוני שקלים הפקות מקור על מיזמים אינטרנטיים?

ניצן חן: זאת היתה המסקנה.

ניצן חן: הצוות דן, אגב אורחה, דן בסוגיה של הגנה על קטינים.

ניצן חן: מה שפה זה ליבת הדיון.

ניצן חן: עכשיו, אני אומר לך כרגולטור 3.5 שנים על הכבלים והלוויין, שאין שום סיבה בהיבט של חוק סימון וסיווג משדרים, כמו שהחלנו את זה על ה – VOD, גם להחיל על אתרים ממוסדים שמשדרים טלביזיה, ועל תכניות שמשודרות, שמופקות לצורך הטלביזיה הליניארית שהאינטרנט הוא רק מדיה משלימה.

ניצן חן: אין שום סיבה שלא.

דורון אביטל: לאיזו תכלית?

דורון אביטל: אני רוצה לקוות שרגולטורים בישראל לא עושים רגולציה לשם רגולציה.

זבולון אורלב: אבני, אני רוצה להזכיר לך ש – 4(ט), אני מדבר כרגע על המשפחה הנורמטיבית, בסדר?

זבולון אורלב: משפחה הרגילה שהיא יש לה מודעוּת מסוימת לסכנות שיש כתוצאה מהפעילות שלהם.

זבולון אורלב: אתה צריך לתת להם את אמצעי ההתגוננות המינימלית להגן על ילדיהם.

זבולון אורלב: אז 4(ט), קודם כל, שהם מזמינים מִסָפק, אז קודם כל הספק אומר להם: תשמעו, יש סינון וכו' וכו'.

זבולון אורלב: המשפחה הנורמטיבית לוקחת הכרעות סינון.

זבולון אורלב: אגב, אני במשפחות האלה וגם ילדי ונכדי.

זבולון אורלב: כולם במשפחה ... סינון.

זבולון אורלב: אז קודם כל הם לא יוכלו להגיע לכל הילדים, לכל האתרים הפוגעניים מאד שהם מנוּעים ב – 4(ט) שלטעמי, כפי שאמרתי, זה מצומצם מידי.

זבולון אורלב: אז בוא נתחיל מהדבר הזה.

זבולון אורלב: משפחה נורמטיבית בכל זאת מתעניינת איזה שהיא התעניינות במה שהילד צופה, או בשיחות ביניהם, ואז מדברים גם הסימון והסיווג.

זבולון אורלב: הרי הילד מכיר את הסימון והסיווג.

זבולון אורלב: אז ההורים אומרים לילד: תשמע, אנחנו נותנים לך טאבלט, נותנים לך זה, נותנים לך זה, אבל תשמע, יש בינינו גם כן איזה שהם הסכמים מה אתה צופה, מה אתה לא צופה.

זבולון אורלב: יש גם את השעות שאתה מעביר, הזכיין מעביר את זה לאתר האינטרנט הוא צריך לומר לו: זה המגבלה שלך בחוזה.

זבולון אורלב: אתה משדר את זה רק מ – 10 בלילה.

זבולון אורלב: זה גם כן איזה שהיא מגבלה שיכולה, איכשהו, לעזור.

זבולון אורלב: זה לא מכסה את הכל, זה לא פותר אתרים אחרים, אבל זה משהו.

זבולון אורלב: זה נותן למי שרוצה להתמודד עם הסוגיה הזאת אני נותן לו כלים.

זבולון אורלב: היום אין לו שום כלים לדבר הזה.

מי-טל גרייבר שורץ: אם רוצים לעשות משהו כזה בצורה שהוא חלקי, הדרך הנכונה לעשות את זה בצורה של הסדרה עצמית.

מי-טל גרייבר שורץ: לבוא לספקי התוכן ולהציע להם כללים מסוימים שהם ייקחו עליהם.

זבולון אורלב: למה הם לא עשו את זה עד היום?

דורון אביטל: ועוד איך עשו את זה.

זבולון אורלב: מה עשו?

דורון אביטל: יש שורה של אתרים שמציעים אמצעי הגנה עצמית בצורה של סינון, של סימון תכנים פוגעניים ודיווח עליהם.

זבולון אורלב: אומרת לי מנהלת הועדה שדני דנון, יושב ראש הועדה הקודם ניסה, ד"ר קדמן תמיד אומר שאנחנו מדינת פיילוט.

זבולון אורלב: תמיד כשבאים לנושא אומרים: נעשה פיילוט.

זבולון אורלב: שמע, היה זמן, זה אמירה נכונה לכן אני מצטט אותה, והאומר דבר בשם אומרה מביא גאולה לעולם.

זבולון אורלב: אותו דבר גם פה, למה לא עשו את זה עד היום?

זבולון אורלב: עכשיו, אני מעריך שמהלך חקיקה שלדעתי אנחנו נאיץ אותו על ידי כך שנגיש הצעות חוק פרטיות וזה קצת יעורר את הממשלה.

זבולון אורלב: כי אז אומרים לנו: כן, כן, אנחנו מסכימים, אבל תמתינו להצעת חוק ממשלתית.

זבולון אורלב: כמה זמן להמתין?

קריאה: שנתיים.

זבולון אורלב: מה?

זבולון אורלב: בדרך כלל אומרים להמתין 3 חודשים, חצי שנה.

זבולון אורלב: אחרי חצי שנה אומרים: נו?

זבולון אורלב: עוד שלושה, בסוף זה בא.

זבולון אורלב: לא תמיד, אגב, לא תמיד אבל בסוף זה בא.

זבולון אורלב: זה איזה שהיא האצה לכל המהלך הזה.

זבולון אורלב: את מי קטעתי פה?

זבולון אורלב: אותך.

מי-טל גרייבר שורץ: כן.

מי-טל גרייבר שורץ: דיברנו על טלביזיה באינטרנט.

מי-טל גרייבר שורץ: כמה דברים נוספים שאני רוצה להעלות.

זבולון אורלב: אני מעריך, כלומר, במהלך החקיקה אני איבדתי את הקשר, במהלך החקיקה, אם יגיעו להסדרה עצמית – אני חסיד של זה.

מי-טל גרייבר שורץ: או.

מי-טל גרייבר שורץ: קיי.

זבולון אורלב: נראה.

זבולון אורלב: אני חושב שהצעת החוק הפרטית היא תאיץ גם את החקיקה הממשלתית והיא תאיץ גם את ההסדרה.

מי-טל גרייבר שורץ: או.

מי-טל גרייבר שורץ: קיי.

מי-טל גרייבר שורץ: איגוד האינטרנט הקים קו חם לפניות בנושא של פגיעות באינטרנט.

מי-טל גרייבר שורץ: הוא מפעיל את הקו הזה כרגע ברמה של פיילוט, ובתקופה הקרובה הוא יהפוך להיות מבצעי.

מי-טל גרייבר שורץ: לקו החם הזה אפשר להפנות פניות ילדים, הורים, מורים, או כל מי שנפגע באינטרנט.

מי-טל גרייבר שורץ: אנחנו מקבלים המון פניות אליו.

מי-טל גרייבר שורץ: בנוגע למה שדובר קודם על המשטרה – אז אנחנו הצענו פה לפני כמה שנים למשטרה, כמה פעמים, להקים משמר אזרחי ברשת.

מי-טל גרייבר שורץ: זה נתקל בכל מיני בעיות רגולטוריות, אם אפשר למצוא דרך לקדם את זה.

זבולון אורלב: תגידי שני משפטים על משמר אזרחי ברשת.

מי-טל גרייבר שורץ: להפעיל את הילדים כמו שגוגל ואנחנו מפעילים את זה בתכנית של שומרי מסך להסברה.

מי-טל גרייבר שורץ: אפשר גם להפעיל אותם, הם נמצאים כל היום ברשת.

זבולון אורלב: כלומר, לתת לכם סמכויות.

מי-טל גרייבר שורץ: לתת סמכויות של איתור של דברים ואת הדברים שמאתרים מעבירים למשטרה להמשך החקירה ולבדיקה.

מי-טל גרייבר שורץ: אבל זה מצריך תגובה הרבה יותר טובה ומהירה של המשטרה במקרים שמאתרים משהו שאותו משמר אזרחי מחליט שצריך לעשות לו אסקלציה וצריך לדעת שבאמת מטפלים בזה.

מי-טל גרייבר שורץ: הבעיה שנתקלנו בה במשטרה זה שהם אמרו שבעצם אם מתקבלת תלונה ממישהו שהוא לא קשור, יש להם בעיה עם החקירה.

מי-טל גרייבר שורץ: כלומר, זה הפך להיות איזה שהוא משהו, קיבלנו תגובה לא ברורה.

זבולון אורלב: יש נייר על זה?

זבולון אורלב: יש איזה מסמך על זה?

מי-טל גרייבר שורץ: יש מכתב שאנחנו כתבנו למשטרה ואת התשובה שהמשטרה כתבה לנו.

זבולון אורלב: אני אשמח לקבל את הפניה שלכם למשטרה וגם את התשובה.

מי-טל גרייבר שורץ: בשמחה.

זבולון אורלב: אני יכול להבטיח לך שאני אלמד לעומק את הסוגיה הזאת, זה נראה לי פוטנציאל נכון.

מי-טל גרייבר שורץ: בשמחה.

מי-טל גרייבר שורץ: והדבר האחרון - - -

זבולון אורלב: לפני שאני לומד את זה אני רוצה להיות זהיר, אבל זה נראה לי פוטנציאל נכון.

מי-טל גרייבר שורץ: או.

מי-טל גרייבר שורץ: קיי.

מי-טל גרייבר שורץ: והדבר האחרון זה לגבי - - -

זבולון אורלב: זה גם על דעת גוגל הפניה שלכם?

מי-טל גרייבר שורץ: לא כרגע.

זבולון אורלב: לא כרגע.

זבולון אורלב: טוב.

זבולון אורלב: בבקשה.

מי-טל גרייבר שורץ: והדבר האחרון שאני רוצה להגיד זה לגבי סעיף 4(ט) שהזכרת אותו פה כמה פעמים, החוק הזה עבר, נכנס לתוקף ביולי 2011 והוא בעצם מחייב את ספקי האינטרנט, ספקי הגישה לאינטרנט לבצע כמה דברים: א' – ליידע את האנשים, את הלקוחות שלהם מספר פעמים בשנה, והדבר השני זה לספק תוכנות סינון.

מי-טל גרייבר שורץ: בפועל ספקי האינטרנט לא עושים.

מי-טל גרייבר שורץ: למיטב הבדיקה שלנו לא עושים שום דבר.

מי-טל גרייבר שורץ: אין עליהם שום פיקוח.

מי-טל גרייבר שורץ: אין בעצם בחקיקה הזאת, אין שום ענישה על ספק אינטרנט שלא עושה את הפעולות האלה.

מי-טל גרייבר שורץ: אני הצטרפתי לבזק בינלאומי לא מזמן, הייתי צריכה לדרוש מהנציג שם שייתן לי את התוכנת סינון שמגיעה לי בחינם ושישלח לי מידע שהוא מחויב על פי חוק.

מי-טל גרייבר שורץ: והציבור בכלל לא יודע שהוא צריך לדרוש.

זבולון אורלב: הדברים המסודרים שלך עכשיו כאן יהיו יסוד השאילתה שלי לשר התקשורת.

מי-טל גרייבר שורץ: בשמחה.

זבולון אורלב: השאילתה תיפתח כך שבדיון בועדה לזכויות הילד ביום זה וזה נמסר על ידי זאת וזאת מאיגוד זה וזה הדברים האלה.

זבולון אורלב: עכשיו יש לי גם כמה שאלות.

זבולון אורלב: בסדר?

מי-טל גרייבר שורץ: או.

מי-טל גרייבר שורץ: קיי.

זבולון אורלב: אז בלי נדר גם אזכור להעביר לך גם את התשובה.

מי-טל גרייבר שורץ: תודה רבה.

זבולון אורלב: יכול להיות שהתשובה תהיה בסיס לאיזה שהוא דיון, כי אני - - -

מי-טל גרייבר שורץ: מעולה.

זבולון אורלב: זה שוב, מחלה ישראלית: מחוקקים חוק - - -

מי-טל גרייבר שורץ: ולא אוכפים אותו.

זבולון אורלב: אחרי זה לא קורה שום דבר.

זבולון אורלב: תודה רבה לך.

זבולון אורלב: איריס ארבל גנץ מהמשרד לביטחון פנים.

איריס ארבל גנץ: המשרד לביטחון פנים, רק בתור רקע, עובד באמצעות הגופים הקהילתיים שלו בקהילה ב – 160 יישובים.

איריס ארבל גנץ: אנחנו מדברים על אגף מצילה, עיר ללא אלימות והרשות למלחמה בסמים.

איריס ארבל גנץ: כולם בשנה האחרונה מפעילים, מקדמים, מפתחים פעילויות הסברה ופעולות של הטמעה בנושא של הסכנות באינטרנט ואיך להתמודד עם זה, והעלאת מוּדעות.

איריס ארבל גנץ: אנחנו עובדים עם כל האוכלוסיות, כל הצוות המקצועי שיחד עם בתי הספר אנחנו עובדים עם ההורים, אנחנו עובדים עם ילדים.

איריס ארבל גנץ: עם ההורים אנחנו עובדים גם על הנושא של הבנה והסברה בנושא של מה זה סכנות ובכלל איך מפעילים את הסמכות ההורית ולצמצם את הפער הדיגיטלי בהבנה הבסיסית של הדברים.

איריס ארבל גנץ: עם הילדים – את המודעות והזיהוי של סכנות ברשת ויותר, אני ככה רוצה לשים דגש, על הנושא של תרבות הדיווח.

איריס ארבל גנץ: מדברים על דיווח מול הלשנה.

איריס ארבל גנץ: אם אנחנו מסתכלים היום האם ילדים יודעים, קודם כל, לזהות מה זה סכנה?

איריס ארבל גנץ: מה זה בכלל תוכן פוגעני?

איריס ארבל גנץ: זאת שאלה מאד, ככה, עם סימן שאלה גדול.

איריס ארבל גנץ: אפשר להסתכל גם על הנושא של כמות הדיווחים וכמות התיקים.

איריס ארבל גנץ: אם אנחנו היום, בשלב מסוים עשינו איזה שהיא הכשרה לאנשי הצוות שלנו ברשויות ובדקנו כמה תיקים פליליים נפתחו בשנה האחרונה?

איריס ארבל גנץ: כמה נמצאים בתהליך בנושא של סכנות, בנושא של פגיעות ברשת.

איריס ארבל גנץ: המספרים הם מאד מאד מצומצמים.

איריס ארבל גנץ: זה מראה על ההבנה של מה זה פגיעה, או על הרצון בכלל לדווח ולהגיע עם זה למשטרה.

איריס ארבל גנץ: או איך הטיפול מתבצע באמצעות הרשויות.

איריס ארבל גנץ: למיטב, אני לא רוצה להרחיב כאן, הזמן קצר, אבל אני מתוך השיח כאן שעלה, הסימון הוא חלק מאד מזערי מבחינתנו לנושא של תכנים פוגעניים מכיוון שכמו שדורון מגוגל אמר, הילד צופה בזה בצורה אישית.

איריס ארבל גנץ: הוא לא צופה בזה יחד עם הוריו.

איריס ארבל גנץ: הם לא יכולים להפעיל את הסמכות.

איריס ארבל גנץ: הם לא מודעים לזה וקשה מאד לגרום למניעה ממש, ככה, החלטית.

איריס ארבל גנץ: אני חושבת שהשילוב הזה של הטמעה של תרבות הצריכה של תכנים, התנהגות בטוחה באינטרנט, כולל הנושא של ההורים.

איריס ארבל גנץ: אני רוצה להראות לכם, אנחנו הוצאנו את העלון הסברה הזה להורים.

איריס ארבל גנץ: רק נתון מאד בולט: 75 אחוז מבני הנוער טוענים כי ההורים שלהם לא מעורבים בכלל, ו – 51 מההורים דיווחו שהם לא יודעים על תוכנות סינון, או שהם לא, הם לא מודעים לזה.

זבולון אורלב: זאת הבעיה של 4(ט).

איריס ארבל גנץ: לדבר על לשים סינון, זה דברים שהם צריכים להיות מודעים לזה, והם לא.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: רינה כהן.

זבולון אורלב: חינוך.

זבולון אורלב: מועצה ציבורית לחינוך הורים.

רינה כהן: תודה.

רינה כהן: המועצה הציבורית להורים בישראל.

רינה כהן: אני באמת רוצה לברך על מה שכולם עושים ויבורך הכל ותודה ליושב ראש על האפשרות להגיד, אבל אתם אמרתם, זה לא ילך בלי הורים והאחריות הראשונה לחינוך לגידול הילדים היא על ההורים ואז ההורות בישראל, חבר'ה, אתם אמרתם וזה נכון, לא מודעים ולא מיומנים לבצע הורות במציאות העכשווית שהילדים חיים בתוך האינטרנט.

רינה כהן: אי לכך אנחנו צריכים למצוא תשובות לשתי שאלות: 1 – איך מגיעים להורים?

רינה כהן: 2 – כמה המדינה מוכנה להשקיע בהורים?

רינה כהן: יש דרך למצוא.

רינה כהן: יש למצוא דרך לסייע להורים לקיים הורות משמעותית ורלוונטית.

רינה כהן: אנחנו לא נוכל לחמוק מזה.

רינה כהן: חייבים לפתח מדיניות לאומית בנושא של הורים והעצמת הורים, שתעסוק במודעות ההורית שלא קיימת ובמיומנויות ההוריות שרלוונטיות למציאות המאד מורכבת היום.

רינה כהן: שפ"י – שירות פסיכולוגי ייעוצי - השנה קבעו נושא מרכז: הורים וצוותי חינוך מתמודדים יחד במציאות מורכבת.

רינה כהן: אבל חייבים להשקיע בהורים כדי שאפשר יהיה להתמודד ביחד.

זבולון אורלב: זה את צריכה לומר בהנהלת משרד החינוך.

זבולון אורלב: עובד מדינה תפקידו להגיד מה הבעיות, אבל חובתו לומר גם מה הפתרונות ולטפל בהם.

רינה כהן: אבל אני פרשתי.

רינה כהן: פרשתי השבוע ואני היום מתנדבת וזאת המועצה הציבורית להורים בישראל ששייכת לכולם.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: חברים, את רוצה, מיטל לומר משפט אחד?

מי-טל גרייבר שורץ: כן, רק הזכרת קודם את כפתור המצוקה בפייסבוק, הם הזכירו פה.

מי-טל גרייבר שורץ: אז אנחנו הגשנו פניה לפייסבוק ויש לנו קשרים טובים איתם.

מי-טל גרייבר שורץ: אנחנו מקווים שבקרוב זה יקרה.

מי-טל גרייבר שורץ: כפתור מצוקה בפייסבוק שיתריע לקו החם שיש בעיה.

יצחק קדמן: אני רק רוצה להזכיר שבאנגליה, בבריטניה הכפתור המצוקה, מעבר לארגונים וולונטריים יש כפתור מצוקה ישירות למשטרה.

יצחק קדמן: זה נעשה שם בהצלחה גדולה.

יצחק קדמן: אין סיבה לא לעשות את זה.

אילת מצגר: אפשר להגיד משפט אחד?

זבולון אורלב: כן.

אילת מצגר: אני רק רוצה לציין שאני חושבת שהכיוון של הסיווג והסימון באינטרנט הוא כיוון מצויין.

אילת מצגר: אני חושבת אבל שזה צריך להיות חלק מאיזה שהיא הסדרה כוללת, שלא תהיה זו הסדרה של טלאי על טלאי.

זבולון אורלב: מה זה: הסדרה כוללת?

אילת מצגר: הסדרה כוללת של התכנים באינטרנט שלוקחת בחשבון את כל הסוגיות שצריך להתייחס אליהם, ולא רק את הסוגיה הזו, כי זה רק חלק מהפאזל.

זבולון אורלב: זה צריכים לומר לממשלה.

זבולון אורלב: תיראי, ההבדל בין הצעת חוק פרטית לבין הצעת חוק ממשלתית, שלממשלה יש יכולות ואמצעים וגם איכויות להגיש באמת הצעות שהם מורכבות, הם כוללות, הם רבות פנים.

קריאה: זה גם חובתה.

זבולון אורלב: וזה גם חובתה.

זבולון אורלב: אני מקבל את ההערה הזאת.

זבולון אורלב: גם חובתה.

זבולון אורלב: כמו שאת יודעת, 50 אחוז מהחקיקה של הכנסת זה חקיקה פרטית.

זבולון אורלב: למה?

זבולון אורלב: כי לצערי, אני אומר באמת בצער עמוק, הממשלה לא ממלאת את חובותיה בסוגיות החקיקה וזו אחרת הדוגמאות.

זבולון אורלב: לא צריך להגיע לחקיקה פרטית כזאת סוגיה.

זבולון אורלב: אבל אם את חושבת שחקיקה פרטית יכולה להיות שעושה הסדרה כללית, זה לא תפקידה של חקיקה פרטית.

זבולון אורלב: חקיקה פרטית לוקחת איזה שהיא נישה, איזה שהיא נקודה ומטפלת בה.

זבולון אורלב: למרות שחוק סימון וסיווג שידורים הוא חוק פרטי, אבל זה אני עושה.

זבולון אורלב: זה רק אני עושה.

זבולון אורלב: יש לי כמה חוקים מאד רחבים כאלה.

זבולון אורלב: אדרבה, אני אשמח, אני כבר מתקרב לחוק ה – 70, כבר אין לי אובססיה לחקיקה, אלא אני יכול לעבוד עכשיו ממש ממש עניינית.

זבולון אורלב: אני מקווה שהממשלה תיקח ומשרד התקשורת צריך להוביל את החקיקה הזאת, אבל כפי שאמרתי, נראה לי, תיכף אני אדבר על זה במסקנות.

זבולון אורלב: משפט אחד פרץ, אנחנו חייבים לסיים.

פרץ סגל: משפט אחד.

פרץ סגל: אני חושב שכמו בדיון אתמול הרגולציה העצמית יש לה חשיבות מעבר לחקיקה, מכיוון שבדרך הזאת אנחנו יכולים להטמיע את הערכים שביסוד האמנה לזכויות הילד, שהחקיקה לא יכולה לרדוף אחרי כל אחד ואחד שממונה כל התחום שלו.

פרץ סגל: אם יש מודעוּת לערכים האלה, האחריות של כל גוף וגוף לצופים הילדים, לשידורים של הילדים כבר יפעיל את הצנזורה העצמית בלי צורך שיהיה צנזור חיצוני, ואז אני חושב נגיע לאותה מטרה בצורה הרבה יותר אפקטיבית.

פרץ סגל: אני חושב שבאותה דרך שאתמול הצעת שיהיה איזה שהוא מפגש כדי באמת להביא לכך שהרעיונות השונים יוטמעו תוך העברת מידע מגוף לגוף, אותו דבר צריך לחול גם פה.

פרץ סגל: אני חושב שזה הכיוון שעדיף אולי אפילו על חקיקה, ויכול שעה אחת קודם יותר טוב.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: אני רוצה לסכם את הישיבה.

זבולון אורלב: אם למישהו יש הערות בסוף הודעת הסיכום אני מוכן לשמוע.

זבולון אורלב: לא נאומים חדשים, רק הערות.

זבולון אורלב: הדבר הראשון הוא צריך לחזור ולומר שרשת האינטרנט יש בה יתרונות ומעלות רבות מאד בתחום החינוך, התרבות, בילוי הפנאי והיא ציביליזציה מתקדמת שאי אפשר לעצור אותה, ובוודאי היא תתפתח בקצב מואץ גם בעתיד ואיננו יודעים לאיזה כיוונים.

זבולון אורלב: אבל צריך לחזור ולומר שבצד היתרונות והמעלות המאד גדולות של הרשת.

זבולון אורלב: באשר לצורך ההגנה על שלומם, בריאותם ורווחתם של ילדים יש ברשת סכנות רבות מאד וחובתנו כחברה לטפל ולחזק את מנגנוני ההגנה על הילדים וזאת מפני שאחוזים גבוהים מאד של ילדים גולשים ברשת ואחוז נמוך מאד של הורים מודעים לאתרים שבהם גולשים הילדים ולא מודעים ביכולות הטכנולוגיות של המדיה הזאת.

זבולון אורלב: בפני הועדה נחשפה העובדה שחוק סימון וסיווג שידורי טלביזיה לא חל על שידורי טלביזיה המועברים באינטרנט.

זבולון אורלב: הועדה מקבלת את עמדת רוב המשתתפים שדרוש להסדיר סוגיה זאת גם בחקיקה.

זבולון אורלב: יחד עם זאת, הועדה סבורה כי הפתרון המועדף הוא הסדרה עצמית וחינוך, אולם יחד עם זאת היא פונה למשרד התקשורת על מנת ליזום חקיקה ממשלתית, הסדרה כוללת של סוגית מניעת תכנים מזיקים בשידורי טלביזיה באינטרנט ובשידורים מעין טלביזיוניים ברשת.

זבולון אורלב: איך קראנו להם?

זבולון אורלב: חוזי?

ניצן חן: שירותי חוזי שמע, כן.

זבולון אורלב: שידורי חוזי שמע.

זבולון אורלב: הועדה גם תשקול בחיוב ליזום הצעת חוק פרטית בעניין.

זבולון אורלב: בהסתמך על המידע שנמסר מאיגוד האינטרנט, יושב ראש הועדה יגיש שאילתה לשר התקשורת, על מנת לדעת נתונים על היישום והביצוע של סעיף 4(ט) לחוק התקשורת, בסוגריים, בזק ושידורים.

זבולון אורלב: הועדה רשמה לפניה את המודעות והפעילות של משרד החינוך בתחום זה לתלמידים ולהורים.

זבולון אורלב: הועדה ממליצה בפני המשרד להרחיב ולהעמיק, ככל האפשר, את פעולות המשרד בתחום זה, מתוך אמונה כי תחום החינוך והסברה הוא היעיל ביותר להתמודד עם תכנים מזיקים לילדים.

זבולון אורלב: הועדה תשקול להצטרף לפניית איגוד האינטרנט הישראלי להקים מעין משמר אזרחי ברשת.

זבולון אורלב: מבקשת מאיגוד האינטרנט להמציא לה את המסמכים בעניין.

זבולון אורלב: הועדה פונה לשר לביטחון פנים לבחון בחיוב את האפשרות להסדיר כפתור אזעקה.

יצחק קדמן: כפתור מצוקה.

זבולון אורלב: כפתור מצוקה ברשת החברתית.

זבולון אורלב: זה רק בפייסבוק?

ניצן חן: לא, יש את זה גם - - -

זבולון אורלב: ברשתות החברתיות על מנת לאפשר לילדים הסבורים כי הם עומדים להיפגע, לבקש סיוע של משטרת ישראל בעניין.

זבולון אורלב: אני לא מכניס את העניין של ה – VOD ביס.

ניצן חן: עדיף לעזוב את זה.

זבולון אורלב: עדיף לעזוב את זה עכשיו.

ניצן חן: כי בפועל יש רגולציה עצמית על יס.

ניצן חן: כלומר הם מחילים על עצמם - - -

זבולון אורלב: אני מבקש ממך להתנדב להגיד לי למשל עוד 3 חודשים אם זה סודר.

זבולון אורלב: אם לא – אני מגיש הצעת חוק.

ניצן חן: בסדר.

ניצן חן: בסדר.

זבולון אורלב: בסדר?

זבולון אורלב: אני לא מכניס את זה לסיכום.

זבולון אורלב: עד כאן דברי.

זבולון אורלב: יש עוד?

זבולון אורלב: כן.

יוני צ'ונה: הערה קטנה.

יוני צ'ונה: כבר היום, גם במקרים - - -

זבולון אורלב: לא, לא, לא,

יוני צ'ונה: בפייסבוק, אנחנו חייבים.

יוני צ'ונה: יש להם רגולציה עצמית.

יוני צ'ונה: ילדים מתחת גיל 13 לא אמורים להיכנס לפייסבוק.

יוני צ'ונה: בפועל הם עוקפים את זה, לכן אני מציע לדיונים להזמין גם נציג של מועצת תלמידים שיוכל - - -

טובה בן ארי: הם עוקפים את זה עם ההורים שלהם.

תום גומפל: אני הייתי מציע, בנוסף לכפתור המצוקה, במחקר אנחנו יודעים שהקורבן והתוקפן הם קבועים.

זבולון אורלב: מה אתה רוצה להוסיף משפט להודעת הסיכום?

תום גומפל: כפתור המצוקה זה מיועד לא רק לקורבן.

זבולון אורלב: אלא?

תום גומפל: אלא לצופים.

תום גומפל: למשתפים הפעולה, שתיקתם רועמת.

זבולון אורלב: אני מקבל את התיקון הזה.

זבולון אורלב: כתפור המצוקה על מנת לאפשר גם למי שחושש וכן לאחרים, לצופים אחרים הסבורים כי יש סכנה בדבר, אני מודה לך על ההערה הנכונה.

זבולון אורלב: כן אדוני, מה ההערה שלך לסיכום?

יונה פרסבורגר: הערה קטנה, יונה פרסבורגר, אני מרצה בנושא - - -

זבולון אורלב: מה ההערה שלך לסיכום אדוני?

יונה פרסבורגר: כמו שיש היום הסדרה בחנויות מחשבים לגבי סימון גילאים על סרטים, על משחקי מחשב, כמו שהדבר הזה כבר מקובל - - -

זבולון אורלב: מה הצעה שלך לסיכום?

יונה פרסבורגר: הצעה קונקרטית שהדבר הזה יחול גם על אתרים שמציעים סרטים לכל המשפחה באינטרנט, שילדים מכל הגילאים נכנסים שיהיה סוג של הסדרה.

זבולון אורלב: זה היה חוזי שמע.

יונה פרסבורגר: לא רק על תכני טלביזיה, גם על אתרים לסרטים לכל המשפחה.

זבולון אורלב: זה החוזי שמע.

זבולון אורלב: הכנסנו את זה בסוגיה שאמרנו: לא רק על שידורי טלביזיה.

זבולון אורלב: רבותיי, הישיבה נעולה.

זבולון אורלב: תודה רבה.