ועדת המדע והטכנולוגיה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 131, 2012-03-27 12:15

אברהם מיכאלי: צהרים טובים לכולם.

אברהם מיכאלי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת המדע והטכנולוגיה במשולב עם הישיבה המתמשכת כבר מהבוקר של פרלמנט נוער מדעי ירושלמי 2012.

אברהם מיכאלי: קודם כול, אני רוצה לברך אתכם על ההתכנסות שלכם אצלנו היום בכנסת במסגרת ועדת המדע והטכנולוגיה.

אברהם מיכאלי: אני כבר מתנצל בשם היושבת-ראש הקבועה של הוועדה, שהיא היום נמצאת בתפקיד חשוב מאוד.

אברהם מיכאלי: יש לה היום פריימריז, אז היא נמצאת שם; שתצליח במה שהיא עושה, ואנחנו נעסוק פה בדברים החשובים שלנו.

אברהם מיכאלי: זו כבר השנה השנייה או השלישית שאנחנו נפגשים.

מיה הלוי: השלישית.

אברהם מיכאלי: אני חושב שכל התכנסות שלכם מביאה כבוד לכנסת, כשבני נוער כאלה נפלאים יושבים וחושבים ומביאים רעיונות, כדי להיטיב קודם כול עם כלל ישראל ולהיטיב עם מדינת ישראל.

אברהם מיכאלי: ולכן כל רעיון שבא מכם, צריכים להתייחס אליו בכתובים לאחר מכן ובכובד ראש.

אברהם מיכאלי: אני אפילו מציע לכם שהנושאים האלה שדנתם בהם היום, כבר מהבוקר, ונדון בהם גם בישיבה הנוכחית – הנושאים האלה כשיעלו בבוא היום בכנסת, הכנסת כבר דנה בנושאים האלה שאתם העליתם במהלך היום פה.

אברהם מיכאלי: יש כבר מספר הצעות חוק, בטח עדכנו אתכם במחקר שעשיתם – אם תוכלו להגיע בזמן הדיונים האמיתיים, כאשר החוק מוכרע לפה או לפה ולהשמיע את עמדותיכם בכנסת, לדעתי זה יהיה תרגום מעשי של הדברים הטובים שאתם עושים פה היום במסגרת ישיבות הבוקר.

אברהם מיכאלי: אני מבין שאתם כבר ביום השלישי של הדיונים במסגרת הזאת.

אברהם מיכאלי: הנושא שבחרתם, אני מבין שהוא מתואם עם משרד החינוך.

אברהם מיכאלי: הנושא בריא ואקטואלי – שני הדברים יחד.

אברהם מיכאלי: בהמלצות שלכם בתחום של "יישום בריאות ומניעת מחלות", כך אני קורא לזה, אני מתאר לעצמי שהרחבתם במהלך הבוקר בעניין זה.

אברהם מיכאלי: אין ספק שנפש בריאה בגוף בריא ואוכל בריא מונעים הרבה מאוד מחלות בגילאים גם צעירים וגם מבוגרים.

אברהם מיכאלי: הדור חשב פעם שהמחלות מגיעות בשלב מאוד מאוחר, בשלבים של הגיל השלישי.

אברהם מיכאלי: אנחנו רואים שיש אנשים בריאים שכבר עוברים את גילאי 80 ו-90, עד 120, אבל בשל אי-הקפדה על אכילה נכונה ובריאות נכונה לצערנו כבר היום יש גם צעירים שחולים במחלות שאנחנו נתקלים בהן כתוצאה מכך.

אברהם מיכאלי: הבוקר נתקלתי בכתבה שהיתה ב"ערוץ 2" על משפחה שהתנדבה לעזור אחד לשני בהשתלת כליה.

אברהם מיכאלי: הסיבוכים שגורמים למחלות כליה הם אכילה לא נכונה, סוכר ואחר-כך קפיצה של לחץ הדם והכליות נפגעות.

אברהם מיכאלי: יש היום שדולה בכנסת שמטפלת בחולי סוכרת שהסתבכו במחלת כליות, ואני משתתף בשדולה הזאת.

אברהם מיכאלי: הדברים שאתם דנתם בהם פה היום במהלך הבוקר ומה שעוד נדבר בישיבה הנוכחית אלה דברים שאם אנשים היו מקפידים עליהם בגיל הצעיר, בגיל הביניים, הם לא היו מגיעים לאותם סיבוכים.

אברהם מיכאלי: לכן אני מקווה שנוציא מהדיונים שלנו פה את הדברים, גם המעשיים, שלא יישארו רק בגדר תיאוריה, בתקנות או בחוקים, אם נצטרך להגיע לחקיקה, כדי שהרשויות הנוגעות בדבר יוכלו לממש את הרעיונות שלכם באופן מעשי.

אברהם מיכאלי: אני רוצה לתת לכולכם זכות דיבור פה היום.

אברהם מיכאלי: דבר ראשון, יש פה אורח חשוב שנמצא אתנו פה, ראש עיריית ירושלים.

אברהם מיכאלי: הוא לא מגיע לכל ישיבה, אל תחשבו שהוא יושב פה בכל ישיבה, הוא מגיע לישיבות מיוחדות מאוד-מאוד.

ניר ברקת: אל תגלה להם את הסוד.

אברהם מיכאלי: לכבודכם הוא נמצא פה אתנו.

אברהם מיכאלי: לפני שאני אתן לראש העיר להגיד כמה מלים, אני אבקש ממיה הלוי, כמובילת העניין: תנחי את התלמידים.

אברהם מיכאלי: בקטע הזה אני נותן לך את זכות הדיבור.

אברהם מיכאלי: בבקשה.

מיה הלוי: תודה רבה לכבוד היושב-ראש ותודה רבה לראש העיר שבא לכבד אותנו ותודה רבה לכולכם.

מיה הלוי: אני רוצה מאוד בקצרה לסכם מה שאתם כבר יודעים, שגם ראש העיר ידע וידעו כל האורחים כאן.

מיה הלוי: אתם ביום השלישי של הפרלמנט המדעי לנוער, אחרי שביום ראשון למדתם והכרתם נושאי תוכן חדשים.

מיה הלוי: למדתם את הבסיס המדעי.

מיה הלוי: עבדתם בארבע קבוצות כי אנחנו מחולקים לארבע ועדות, 56 תלמידים מ-13 בתי ספר תיכוניים בירושלים, נבחרת מכל בית ספר.

מיה הלוי: עבדתם עם ארבעה יושבי-הראש שלכם שהם דוקטורנטים ומסטרנטים של האוניברסיטה העברית, שבנו יחד אתכם את בסיס הידע המדעי שעל בסיסו פיתחתם את המשך העבודה.

מיה הלוי: היה יום אינטנסיבי – נכנסתם עם ידע מסוים ויצאתם מאותו יום, כפי שראינו, עם ידע אחר לגמרי.

מיה הלוי: פגשתי אתכם ביום ראשון בבוקר וראיתי אתכם בסופו של היום הראשון.

מיה הלוי: ביום השני פגשתם שלושה מומחים, מומחים חשובים מאוד, מומחה בתחום בריאות הציבור, מומחה בתחום משפט וחקיקה ופסיכולוגית, כי כל הנושאים האלה היו חשובים כחלק מהמהות של בניית החקיקה שלכם.

מיה הלוי: ביום השלישי גמרתם בגיבוש של המלצות והצעות לחקיקה לכנסת ישראל בארבעה נושאים שבחרנו לעסוק בהם השנה במסגרת הפרלמנט המדעי לנוער.

מיה הלוי: בחרנו את הנושא המרכז של משרד החינוך השנה, הנושא של בריאות, ולכן כל הפרלמנט, על כל הוועדות, עוסק בזה.

מיה הלוי: היום הגענו אל הכנסת, והעליתם לדיון את ההצעות שלכם, קיימתם פה דיון בשלוש מהוועדות, ועכשיו אנחנו נתחיל את הדיו בוועדה הרביעית.

מיה הלוי: הוועדה הרביעית תעסוק ב"ג'אנק פוד – לא בבית ספרנו" – איסור מכירת אוכל לא בריא במזנונים בבתי ספר.

מיה הלוי: אחרי שכבר קיימתם דיון על החופש לניתוחים פלסטיים בקרב בני נוער – "אני רוצה אף חדש", וקיימתם דיון על עד כמה נכון להתערב בהרגלי האכילה שלנו, כמו "אל תגידו לי מה לאכול", ופתחתם בנושא האם הבחירה לצרוך מוצרים מזיקים לבריאות, כגון סיגריות ואלכוהול, יכולים להשפיע על קבלת טיפול רפואי בעתיד – סוגיות שכולן רלוונטיות לכל אזרח, בוודאי רלוונטיות לבני הנוער – אני רק רוצה להודות על שיתוף הפעולה המופלא עם כל 13 בתי הספר, עם המורים והמנהלים שלהם, שמלווים אתכם, רבים מהם נמצאים אתנו כאן; עם עיריית ירושלים ועם מנח"י שתומך בפרויקט הזה ועם ועדת המדע של הכנסת שנרתמה לפרויקט הזה שהתחיל כפרויקט של האיחוד האירופי והמשיך; כמובן לכל המנחים שלנו, יושבי-ראש הוועדות; לפרופ' גדי גלזר שעומד בראש הוועדה האקדמית, ולמנון הרן שמובילה את כל המהלך הזה בצורה יוצאת מן הכלל.

מיה הלוי: תודה לכולכם, ואני לא רוצה לגזול שום דקה, כי אני רוצה שנגיע לדיון.

אברהם מיכאלי: תודה לך, מיה.

אברהם מיכאלי: אדוני ראש העיר, בבקשה.

ניר ברקת: מכובדי חבר הכנסת אברהם מיכאלי, ממלא-מקום יושב-ראש הוועדה, הגברת ענת לוי, מנהלת ועדת המדע והטכנולוגיה, מנהלת מוזיאון המדע היקרה, הגברת מיה הלוי, מכובדי, פרופ' גדי גלזר, מורים ומנהלים, ראיתי כאן, וכמובן פרלמנטרים צעירים, אני רוצה ללכת בכיוון אחר לחלוטין במה שיש לי לומר לכם ולספר לכם שמה שאתם עושים היום עושה לי קצת דז'ה-וו לתקופה שהייתי בהיי-טק.

ניר ברקת: את הגירויים להתעסק במדע, לחילופין במחשבים, אכן קיבלתי פחות או יותר בגילכם, בגיל קצת יותר צעיר.

ניר ברקת: אבי פרופסור באוניברסיטה העברית ונחשפתי למחשבים ולמדע בגיל צעיר, וידעתי שאני ארצה לעסוק בזה כשאני אהיה מבוגר.

ניר ברקת: מה שגילינו בענף ההיי-טק זה תהליך מרתק – אתה מחפש הזדמנויות, מגדיר בעיה, לומד לעומק עם החברים, המתמטיקאים, אנשי המחשבים, הקודנים, מה ניתן לעשות כדי להתמודד עם הבעיה, מתממשק עם דיסציפלינות שונות – כי להוציא מוצר טוב זה לא רק מדענים, צריך בשבילו רשמי פטנטים, עורכי-דין, אנשי שיווק ומכירות, אנשים שמבינים בלקוחות, באלמנטים שונים שנגזרים מלהביא משהו איכותי לשוק – ואז מגבשים קונספט ויוצאים לדרך.

ניר ברקת: מגייסים כסף, שוכרים אנשים, עושים סדרה של פעולות, ואז מגלים שהמוצר הראשון צריך אדפטציה, צריך להתאים אותו למציאות – יש חקיקה, יש דברים אחרים.

ניר ברקת: לאט-לאט אתה מגלה שאם אתה נחוש ודוחף את הרעיון, ההליך הזה בסוף מתכנס לאיזו תוצאה.

ניר ברקת: הדבר השני, גם בהיי-טק, בסוף אם אתה רוצה להצליח, אתה רוצה שהמודל שלך יהיה סטנדרט בתעשייה.

ניר ברקת: מה זאת אומרת סטנדרט בתעשייה?

ניר ברקת: אתה צריך לדחוף אותו בכנסים ולשכנע מגוון רחב של מומחים, ולחילופין יש ועדות סטנדרטיזציה בענף ההיי-טק, בכל ענף כמעט, שאומר מה מקובל, מה ראוי ומה לא ראוי, ופתאום אתה מגלה הבדל של שמים וארץ.

ניר ברקת: למשל ראיתי שאחת המסקנות שלכם היא נניח לא למכור מזון מסוים בבתי ספר.

ניר ברקת: אתם יודעים איזו משמעות כלכלית יש להחלטה כזאת?

ניר ברקת: פתאום יקפצו בעלי קיוסקים, יגידו א', יגידו ב', ירוצו לחבר הכנסת מיכאלי.

אברהם מיכאלי: הלוביסטים פה בכנסת.

ניר ברקת: פתאום תגלו שבשביל להטמיע את הרעיון שלכם צריך לא רק "פוליטיקה" פנים ארגונית, אלא גם לדעת להתנהל במערכת החוץ ארגונית.

ניר ברקת: כראש עיר אני אומר לכם, שכל רעיון, טוב ככל שיהיה, צריך לדעת לשווק, להטמיע, לדעת איפה החסמים, איפה האתגרים, מה אפשרי, מה לא אפשרי.

ניר ברקת: לפתח אינטואיציה איך לקחת את הרעיונות ולממש אותם, בין אם זה בתחום העסקי, בין אם זה בתחום הציבורי.

ניר ברקת: חשיפה בגיל צעיר למתודולוגיה הזאת זה אחד הנכסים הגדולים ביותר שאתם יכולים לרכוש בגיל שלכם.

ניר ברקת: ומי שזה מעניין אותו, להערכתי הרוויח הרבה-הרבה זמן, הרבה ניסיון, והרבה מיומנויות שרוכשים בגיל יותר מבוגר.

ניר ברקת: אני מאוד-מאוד מברך על כך שזו השנה השלישית ובוודאי לא אחרונה.

ניר ברקת: אני חושב שבירושלים האתגר שלנו הוא לפתח יזמות, חשיבה יצירתית, חשיפה מדעית.

ניר ברקת: כל התהליכים האלה הם קריטיים להטמיע בכם את העובדה שאפשר לעשות הרבה-הרבה יותר ממה שאנשים חושבים.

ניר ברקת: הדינמיקה, התהליכים כשהם נרכשים – ככל שרוכשים את הכלים האלה בגיל צעיר, אין לי ספק שזה יביא אתכם יותר רחוק ביכולת שלכם לממש את עצמכם.

ניר ברקת: זה התפקיד, כפי שאני מבין אותו, של מערכת החינוך בירושלים – לגרות אתכם לחשוב, לחשוף אתכם.

ניר ברקת: יש לנו נכסים אדירים בעיר ירושלים: הכנסת, הוועדה הזאת, האוניברסיטה העברית, נכסים מדעיים למכביר.

ניר ברקת: האתגר שככל שיותר תיחשפו, יותר תיזמו, ולפעמים כשתיכנסו עם ראש בקיר, תדעו לעשות צעד אחורה, לעקוף את הקיר, לדעת איך מתנהלים ומגיעים להישגים.

ניר ברקת: ואם אתם חושבים שתשיגו הישגים ברגע שתגישו המלצה, אתם טועים.

ניר ברקת: היה מעניין לראות אם ההמלצות האלה בסוף גם ייושמו.

ניר ברקת: תצאו מנקודת הנחה שאחד מעשרה - - -

אברהם מיכאלי: הזמנתי אותם לוועדות האמיתיות שמחוקקות כדי שירגישו כמה קשיים יש.

ניר ברקת: אין בעיה.

ניר ברקת: מי שירצה, שיעבור גם את השלב הזה.

ניר ברקת: רק שתדעו שביזמות קלסית, אולי אחד מעשרה פרויקטים מצליח בסוף.

ניר ברקת: מי שלא מנסה בפעם הראשונה, בפעם השלישית, ובסוף כמה פעמים בממוצע, לא יצליח.

ניר ברקת: יש בדיחה ידועה בענף ההיי-טק שאומרת: אתם יודעים מה ההבדל בין יזם מצליח לסתם עקשן?

ניר ברקת: שהיזם פשוט הצליח.

ניר ברקת: שניהם עקשנים, והיזם בסוף מצליח.

ניר ברקת: אתם היום בשלב קלסי של ליזום, מתמודדים עם אתגר.

ניר ברקת: וזה לא משנה בסוף אם זו החלטה או מוצר, זה אותו תהליך שאני מאוד-מאוד שמח שאתם עוברים ובאותה הזדמנות גם נחשפים טיפה למערכת הציבורית שהיא הפלטפורמה שיודעת להעביר לא רק דברים כאלה, אלא דברים נוספים.

ניר ברקת: אני חושב שזה נושא מרתק וללא ספק מעניין.

ניר ברקת: אני רוצה לאחל לכם בהצלחה, להודות לכל השותפים הפעילים בכל התהליך הזה, להודות לך, חבר הכנסת מיכאלי, על האירוח שלנו פה היום, ושנתראה בהזדמנויות טובות, שתוכלו להביא את עצמכם לידי ביטוי.

ניר ברקת: תודה.

אברהם מיכאלי: מיה הלוי, לפני שתמשיכי בהצגת החברים, אני מברך את ד"ר יוסי קאליפא, שהוא מרכז תחום מחקרים במדעי החיים במשרד המדע והטכנולוגיה, שהצטרף אלינו.

אברהם מיכאלי: היועצת המשפטית של הוועדה בחוץ, היא הגיעה באופן מיוחד להיות אתנו בשאלות המשפטיות שאתם כרגע תעוררו.

אברהם מיכאלי: תהיה לכם פה ממש הזדמנות לשאול אותה כמה שאלות, והיא כיועצת משפטית בוועדה של הכנסת רואה את הדברים – עורכת-הדין נירה לאמעי.

אברהם מיכאלי: היא אפילו הגיעה עם ילד קטן, שלא היה לה עם מי להשאיר אותו, כדי להיות אתנו.

מיה הלוי: היא מלווה אותנו כל השנים.

אברהם מיכאלי: בשבילכם היא הגיעה לפה.

אברהם מיכאלי: אני מברך גם אותה.

אברהם מיכאלי: מיה הלוי, בבקשה, תמשיכי הלאה.

מיה הלוי: כל האירוע הזה של הפרלמנט המדעי לנוער מתרחש בחודש מאוד מיוחד – חודש המדע והחינוך בעיר ירושלים.

מיה הלוי: זה חודש שהכרזנו עליו בעיריית ירושלים, בשיתוף עם מוזיאון המדע, כדי לציין את הנושא של המדע והחינוך כנושא מוביל בעיר ירושלים על כל נכסיה.

מיה הלוי: לכן גם ראש העיר מאוד עסוק ונאלץ לרוץ לעוד אירוע שקורה היום והחודש הזה.

מיה הלוי: אנחנו עם עשרות אירועים בחודש, ואנחנו עומדים לסיים אותו, אחרי שקיימנו פה קשת מאוד רחבה, כולל אירוע מאוד משמעותי שהתקיים כאן בכנסת באירוח של הוועדה בתחרות מדענים ומתפתחים צעירים.

מיה הלוי: אנחנו מודים לכנסת ולוועדת המדע על שיתוף הפעולה, ורואים בשותפות הזאת של העירייה, של הכנסת, של האוניברסיטה העברית, של מוזיאון המדע, בהובלה של הנושא של מדע וטכנולוגיה בעיר ירושלים, באספקטים המדעיים ובאספקטים החינוכיים, כמשהו מאוד חשוב ומאוד מרכזי, ואני מקווה שזו התחלה של מסורת רבת שנים.

מיה הלוי: אני כבר אתנצל בשם ראש העיר שיצטרך לעבור לאירוע הבא.

מיה הלוי: אנחנו נכנסים עכשיו לדיון, ואני מעבירה את השרביט למנון הרן.

קתרין מנון הרן: אני מחזירה ליושב-ראש הוועדה.

מיה הלוי: הוא יפתח את הדיון.

אברהם מיכאלי: רבותי, אני מבין שלפי מנהג הפרלמנט הצעיר יש פה יושב-ראש לדיון של הוועדה הנוכחית.

מיה הלוי: יושבת-ראש.

אברהם מיכאלי: נעים מאוד.

אברהם מיכאלי: אנחנו ניתן לך להציג את הנושא.

אברהם מיכאלי: אני מבקש, חברים, תציגו בקצרה.

אברהם מיכאלי: ועדות כנסת קצובות בזמן, לא רק בגלל שזה שידור ישיר.

אברהם מיכאלי: היום בוועדות כנסת אם מישהו מדבר שתי דקות, שלוש דקות, זה הרבה, לכן כל אחד יציג את טיעוניו בתכליתיות.

אברהם מיכאלי: ניתן אחר-כך לאנשים נוספים שלא יושבים בפורום הוועדה בנושא הנוכחי להרחיב, ואחר-כך נעשה הצבעה וסיכום הדברים של כל היום הזה.

אברהם מיכאלי: בבקשה, גברתי היושבת-ראש.

תהילה מרים מזל: שלום, אני ראש הוועדה שדנה בנושא האם יש לאסור מכירת אוכל לא בריא במזנונים בבתי ספר.

תהילה מרים מזל: אני לומדת רפואה ותואר שני בבריאות הציבור, במסלול MD-MPH, בפקולטה לרפואה בהדסה עין-כרם.

תהילה מרים מזל: עכשיו כל אחד מהתלמידים יציג את עצמו.

עדן משעלי: אני מתיכון קשת.

יעל לוי: אני ממדרשת עמליה.

גיא לוצקר: אני מתיכון זיו.

נדב אליה: אני מתיכון דרור.

עדן סיבוני: אני ממכללת אורט.

עדן סיבוני: הארון אבו סלמאן: אני מתיכון בית צפאפא.

בועז רוזנברג: אני מתיכון הרטמן.

רמי מליקוב: אני ממכללת אורט.

ניצן חיים: אני מתיכון ליד האוניברסיטה.

עודד ורטהימר: אני מתיכון הימלפרב.

בר דרעי: אני מתיכון תל"י בית חינוך.

מיכל בטקילין: אני מתיכון זיו.

נועם אביטל: אני מתיכון בויאר.

שרה אור: אני מתיכון אור תורה.

תהילה מרים מזל: אני אסביר קצת על העבודה שלנו בוועדה.

תהילה מרים מזל: למדנו קודם כול מהי תזונה ואת פירמידת המזון הישראלית.

תהילה מרים מזל: למדנו איך מבדילים בין רכיבי תזונה שונים ומה גורם לאוכל להיות בריא או לא בריא.

תהילה מרים מזל: לאחר מכן למדנו מהי דילמה אתית ודילמה ביו-אתית.

תהילה מרים מזל: כמובן דנו והעלינו את הדילמות העולות מנושא הוועדה שלנו.

תהילה מרים מזל: בין השאר החלטנו, וזה לא היה ברור לנו מלכתחילה, שתחת מזנונים אנחנו כוללים כל מקום שמגיש או מוכר מזון מכל סוגי האוכל בבתי ספר.

אברהם מיכאלי: מה גיליתם במחקר שלכם?

אברהם מיכאלי: למשל, כשמביאים אוכל ליום לימודים ארוך, בתי הספר מקפידים בהזמנות שהם מבצעים כלפי קבלן האוכל שמביא את האוכל או הקייטרינג?

אברהם מיכאלי: האם בחנתם גם את זה?

אברהם מיכאלי: זה לא מזנון מלא, יש ילדים שמקבלים היום ארוחת צהרים.

תהילה מרים מזל: זה מאוד משתנה בין בית ספר לבית ספר, יש גם פנימיות.

אברהם מיכאלי: האם גיליתם במחקר שלכם האם לבית הספר יש הנחיות לאוכל מסוים וממי להזמין?

תהילה מרים מזל: לא שידוע לי.

אברהם מיכאלי: זה נושא שאולי נרחיב בו בהמשך.

תהילה מרים מזל: הגיעו אלינו מומחים, ד"ר פולק, רופא ומומחה תזונה, ד"ר שפרלינג, עורך-דין, מומחה במשפט וחקיקה, והם עזרו לנו לחדד את הדילמות ולהעלות בעיות נוספות ונושאים שעלינו להתייחס אליהם.

תהילה מרים מזל: היו לנו דיונים סוערים מאוד ולמדנו להביע עמדה ולנמק אותה, וכמובן להצביע על כל סעיף שהכנסנו בסופו של דבר להצעת ההחלטה שלנו.

תהילה מרים מזל: הבנו שלא כל כך קל לקבוע עמדה גם אם חשבנו שאינטואיטיבית כבר יש לנו עמדה לגבי הנושא.

תהילה מרים מזל: גילינו שרובנו שינינו אותה שוב ושוב במהלך הימים האחרונים תוך כדי הלימודים שלנו.

תהילה מרים מזל: קיבלנו הרבה אינפורמציה מהמומחים תוך כדי למידה – לדוגמה, בדקנו אם יש חקיקה בישראל בנושא איכות המזון המוגש והנמכר, וגילינו שאין חקיקה כזאת, ונפרט על זה בהמשך; גילינו שאכן יש קשר ישיר וברור בין אכילת אוכל לא בריא לשיעורי תחלואה ותמותה גבוהים, וגם על זה נפרט בהמשך; הבנו למה אוכלוסיית בתי הספר היא אוכלוסייה שחשובה מאוד לדון בה בוועדה; דיברנו גם על אפשרות של מה יקרה אם נאסור מכירת אוכל לא בריא – האם יש פה פגיעה בחופש העיסוק והקניין; מה עם זכות הבחירה, האם יש הבדל בין זכות בחירה של קטין או מבוגר; איך מעצבים מסרים; מה תפקידנו וכוחנו כרגולטור, ואולי אנחנו מתערבים בזכות ההורים לגדל את ילדיהם כפי שהם רואים לנכון.

תהילה מרים מזל: גם על זה צריך לחשוב; לבסוף למדנו שכמעט כל אוכל לא בריא, מה שנקרא בשפה העממית "ג'אנק פוד", יכול להיות בריא, תלוי אולי ברכיביו, ושהחקיקה וכן הפיקוח כיום מאוד לוקים בחסר – כל אלה הם נושאים שדנו בהם.

ניצן חיים: הוועדה מכירה במושג אוכל לא בריא כמזון שהוא עתיר בשומנים, סוכרים ומלח, לאחר שהיא למדה וחקרה את הנושא דרך העבודה עם היושב-ראש ופגישה עם ד"ר פולק לרפואה ותזונה.

ניצן חיים: כשאנחנו אומרים שומנים, אנחנו מתכוונים ספציפית לכולסטרול LDL, שומן טראנס ושומנים רוויים.

ניצן חיים: בסוכרים הכוונה לכמויות גדולות מאוד של סוכרים שעלולים להפוך לשומנים בגוף שלנו.

ניצן חיים: כמויות גדולות של מלח גורמות להצטברות של נוזלים בגוף, ובעקבות כך לעלייה של לחץ דם.

עידו ורטהימר: הוועדה מציינת כי צריכת מזון לא בריא היא גורם מרכזי להשמנה.

עידו ורטהימר: ההשמנה בעצמה, חוץ ממזון לא בריא, גורמת למספר מחלות.

עידו ורטהימר: למשל, סוכרת סוג 2, בעיות וסקולאריות, לחץ דם וכו'.

תלמידה: הוועדה מסבה את תשומת הלב לעובדה כי ההשמנה והסוכרת הוכרזו כמגיפות בעולם המערבי כבר מספר שנים.

תלמידה: רמת התחלואה והתמותה ממחלות אלה היא במגמת עלייה.

נדב אליה: הוועדה מצהירה שעל-פי ההערכה של משרד הבריאות הנזק הכספי הישיר והעקיף שההשמנה גורמת בישראל, ובכלל זה עלות הטיפול בה ובמחלות הנלוות לה, מסתכם ביותר מ-10 מיליארד שקלים מאוצר המדינה.

נדב אליה: הוועדה חשבה כיצד ניתן לעודד את הצריכה במזון בריא יותר, וחשבנו על סבסוד.

נדב אליה: הבעיה בסבסוד שאם אתה רוצה לתת, אתה צריך לקחת ממקום אחר.

נדב אליה: חשבנו שאם יאכלו פחות ג'אנק פוד – כך תהיה פחות השמנה בישראל, זאת אומרת יהיו פחות מחלות; פחות מחלות – פחות כסף; אם יהיה פחות כסף – נוכל לקחת את הכסף שחסכנו פה לסבסוד שאנחנו מייעדים לקידום האוכל הבריא יותר.

אברהם מיכאלי: הסבסוד – מאיפה אתה מתכוון לקחת?

נדב אליה: אני מתכוון שאם נוריד את כמות הג'אנק פוד שבני נוער אוכלים, נוריד את שיעור ההשמנה הגדול שקיים במדינת ישראל – כמה שיש יותר השמנה, כך יש יותר מחלות – נוריד את שיעור החולים במדינת ישראל ואת שיעור התמותה, כך נחסוך כסף למדינה.

אברהם מיכאלי: אתה מדבר על מניעת מחלות.

נדב אליה: את הכסף שחסכנו בעניין הזה, נוכל להעביר לקידום האוכל הבריא.

אברהם מיכאלי: תודה.

אברהם מיכאלי: הצטרף אלינו חבר הכנסת שכיב שנאן.

אברהם מיכאלי: ברוך הבא.

אברהם מיכאלי: הנושא הוא נושא של פרלמנט נוער צעיר, נושא מאוד חשוב.

מיה הלוי: פרלמנט נוער מדעי.

ענת לוי: צעיר.

אברהם מיכאלי: צעיר זה הכי חשוב, מדעי זה פחות חשוב.

עידו ורטהימר: הוועדה גם עסקה בשאלה מדוע ממש חשוב עניין הג'אנק פוד בבתי ספר ודווקא לילדים בגילאים אלה, והגיעה למסקנה שילדים בגיל בית ספר מאוד-מאוד נתונים להשפעות סביבתיות, כגון לחץ חברתי, פרסומות וכו', ולכן דימויים מסוימים שנוצרים באמצעי תקשורת ובחברה בכלל משפיעים ממש על צריכת המזון של תלמידים.

בר דרעי: הוועדה מציעה שבסוף תקופת הרפורמה יוגש רק אוכל בריא במזנוני בתי הספר.

יעל לוי: הוועדה מזכירה שמחקרים הוכיחו כי ילדים שמנים הופכים למבוגרים שמנים.

אברהם מיכאלי: את יכולה קצת להרחיב בעניין הזה?

אברהם מיכאלי: אני יודע שבתי הספר מתמודדים עם בעיית השמנה של ילדים צעירים, והרבה פעמים ההורים באים בטענה לבית הספר: תנו לילד בגיל הזה להיות כך, תראו בעוד שנתיים-שלוש שהוא יהיה אחרת.

אברהם מיכאלי: לפעמים אתם זוכרים ילד בגיל מסוים שהיה באמת מעבר למשקל הסביר, והוא אחר-כך יורד במשקל בצורה דרסטית.

אברהם מיכאלי: כשהוא גובה הוא נעשה ממש רזה.

אברהם מיכאלי: האם עשיתם קצת מחקר בעניין הזה?

יעל לוי: לא, אבל רוב הילדים לא מקשיבים, הם נוהגים לפי דעתם.

גד גלזר: מה אמר לכם המומחה שהבאתם בנושא הזה?

ניצן חיים: מצאנו נתונים מתוך הצעת חוק אורח-חיים בריא, מ-2011.

ניצן חיים: מצאנו שבגנים בישראל שליש מהילדים מגיע עם עודף משקל וכ-80% מבני הנוער במשקל יתר יהפכו למבוגרים שמנים, כך שזה הוכח.

ניצן חיים: אנחנו בטוחים שהחלפה של מזון לא בריא בקפיטריות של בתי ספר במזון בריא תעשה את השינוי הזה.

הארון אבו סלמאן: הוועדה מדגישה שהיום אין פיקוח על סוג האוכל הנמכר בישראל והרכבו.

אברהם מיכאלי: במזנונים היום, לפי המחקר שלכם, כל אחד יכול להכניס מה שהוא רוצה.

אברהם מיכאלי: איך בבתי הספר היום המזנונים פעילים?

אברהם מיכאלי: האם יש בתי ספר שמסכימים שיעשו מזנון בפנים או שעושים מזנון בחוץ?

שכיב מוראד שנאן: זה בחוץ.

אברהם מיכאלי: האם זה רכב שעומד ומוכר?

קריאות: זה בפנים.

מיה הלוי: יש לך פה נציגים של 13 בתי ספר תיכוניים, כל המגוון קיים.

אברהם מיכאלי: לכולכם בבית הספר יש מזנון פנימי בתוך בית הספר?

קריאות: כן.

שכיב מוראד שנאן: אני מכיר הרבה מאוד בתי ספר שהמזנון הוא מחוץ לגבולות בית הספר.

קתרין מנון הרן: גם וגם.

אברהם מיכאלי: זה יותר קשה לפיקוח.

שכיב מוראד שנאן: זה לא ניתן לפיקוח.

עידו ורטהימר: ראוי גם לציין שהפיקוח הוא על רמות ההיגיינה והסניטציה של האוכל – האם הוא אוכל מקולקל, האם הוא אוכל לא מקולקל – ולא על כמויות הנטרן או השומן או הסוכר שבו.

אברהם מיכאלי: לכן שאלתי אם בית הספר מרשה להכניס פנימה, בגלל שאין חקיקה ואין תקנות ברורות בעניין הזה, כך אני מבין.

אברהם מיכאלי: כל יצרן שרוצה למכור למפעיל המזנון יכול למכור.

גד גלזר: קיבלנו קודם ההערה שיש חקיקה בדרך גם על-ידי התמ"ת וגם על-ידי משרד הבריאות לגבי סוג המזון, לגבי השומן במזון, המלחים במזון וכו', כך שהדברים כן הולכים בכיוון שהילדים מדברים עליו.

אברהם מיכאלי: אני כחבר כנסת יכול להגיד לך שהכוונות של משרדי הממשלה הן אחרי לחצים, כי כבר היו פה כמה הצעות חוק פרטיות בעניין הזה של אוכל בריא.

אברהם מיכאלי: הממשלה כל הזמן אמרה שהיא לא רוצה לקדם את החקיקה, כי היא רוצה לקדם חקיקה כממשלה, ואמרתי "אדרבא".

אברהם מיכאלי: זה כבר כמה שנים טובות.

אברהם מיכאלי: עד שזה יתקדם ועד שזה יחוקק עוד - - -

גד גלזר: יהיו עוד כמה אנשים שמנים.

מיה הלוי: או שהם יפתחו לובי חזק ויקדמו את זה.

אברהם מיכאלי: זה טוב שאתם, כבני נוער, מעלים את הסוגיה הזאת, ולנו כחברי כנסת יש עוד מקור לחץ כשאנחנו באים ואומרים: רבותי, הנושא הזה בוער, אפילו בקרב בני הנוער, כי הם העלו את זה.

עדן סיבוני: הוועדה רוצה לציין שבמזנונים בבתי ספר מוכרים לרוב אוכל לא בריא כמו חטיפים, שתייה ממותקת, ממתקים, שבסופו של דבר לא תורמים לבריאות של הילד.

עדן סיבוני: אם בית הספר או משרד החינוך מחליטים על שנת בריאות אין שום סיבה שבבית הספר ימכרו לו את זה.

עדן סיבוני: אפילו אוכל שנחשב בריא, כמו פסטה או פיצה, הוא מתועש.

עדן סיבוני: הקפיטריה לא משקיעה כסף במזונות בריאים, כי היא רוצה להרוויח יותר.

עדן סיבוני: צריך פיקוח רב יותר על סוגי המזון שהם מכניסים.

אברהם מיכאלי: זו הצהרה מאוד לא סימפתית.

אברהם מיכאלי: אני עוד מעט אשאל את נציגי משרד החינוך.

אברהם מיכאלי: האם יש פה מישהו ממשרד החינוך?

אברהם מיכאלי: עוד פעם, במחקר שלכם ביררתם איך ממנים לדוגמה את האחראי על המזנון?

אברהם מיכאלי: מי האיש שמנהל את המזנון?

קריאה: מכרז.

עדן סיבוני: בית הספר לא מתערב בזה, זה מנוהל על-ידי מישהו פרטי.

עדן סיבוני: בית הספר לא קשור למה שמוכרים שם, וזאת הבעיה בעצם.

שכיב מוראד שנאן: השאלה של חבר הכנסת היא אחרת.

שכיב מוראד שנאן: מי הגוף שנותן את האישור לאותו מפעיל מזנון להיכנס?

שכיב מוראד שנאן: מי עושה את המכרז, האם זו העירייה האם זה בית הספר?

עידו ורטהימר: הרשות המקומית.

ניצן חיים: הרשות המקומית ולפעמים בית הספר עצמו.

אברהם מיכאלי: זה נושא שנצטרך לבדוק לעומק.

אברהם מיכאלי: תבינו שפה מתחילה הבעיה.

אברהם מיכאלי: מישהו הזכיר פה רגולטור.

אברהם מיכאלי: רגולטור לא יכול לפקח אם אין לו קשר ישיר לאותו אדם שיושב שם.

אברהם מיכאלי: אתם כתלמידים קונים מה שמביאים לכם, אבל מישהו אמור גם לעצור את האספקה של הסחורה הזאת למזנון.

שכיב מוראד שנאן: לפקח על מה שנכנס.

אברהם מיכאלי: האם יש פונקציה כזאת, זה נושא שצריך לבדוק בנפרד.

קתרין מנון הרן: יש לנו פה מנהל בית ספר.

קתרין מנון הרן: אפשר לשאול אותו.

קתרין מנון הרן: שמעון, אתה יודע מי מפקח על מכרזים?

אברהם מיכאלי: אתה מנהל בית ספר?

שמעון אביכזר: כן.

אברהם מיכאלי: אתה היום רוצה לפתוח מזנון.

אברהם מיכאלי: דבר ראשון, את מי אתה שואל אם לפתוח או לא לפתוח מזנון בבית הספר?

אברהם מיכאלי: דבר שני, איך אתה בוחר את האדם?

אברהם מיכאלי: אתה לא עושה את זה על דעת עצמך, אני מנחש.

שמעון אביכזר: בדרך כלל יש מכרז שעיריית ירושלים מוציאה.

שמעון אביכזר: אנחנו כבית ספר החלטנו שאנחנו לא רוצים קפיטריה שתמכור מזון לא בריא לאורך כל היום.

שמעון אביכזר: מצאנו דמות שמוכנה להגיע רק לשעה או שעתיים כדי למכור ארוחת צהריים בריאה.

שמעון אביכזר: במובן הזה אנחנו ייחודיים.

שמעון אביכזר: שאר בתי הספר מקבלים מעיריית ירושלים את הדמות שמגיעה לבית הספר, מפעילה את הקפיטריה על-פי קריטריונים שעיריית ירושלים הגדירה.

שמעון אביכזר: בית הספר בכלל לא מעורב.

אברהם מיכאלי: הזכיין, שאני קורא לו "איש עסקים".

אברהם מיכאלי: אני לא מאמין שיש מתנדבים שעובדים במזנונים האלה.

גד גלזר: זה אותו דבר באוניברסיטה.

גד גלזר: באוניברסיטה יש מכרזים ויש מי שמארגן את המכרזים האלה, ולא הפקולטה עצמה מחליטה בסופו של דבר.

שמעון אביכזר: יש פקידים בעיריית ירושלים שמחליטים.

אברהם מיכאלי: באוניברסיטה יש הרבה מאוד מזנונים.

גד גלזר: תלוי איפה.

גד גלזר: יש פקולטות שיש להן רק מזנון אחד.

אברהם מיכאלי: בבית הספר יש סך הכול מזנון אחד, אם בכלל.

אברהם מיכאלי: האם למנהל בית הספר יש שיקול דעת להגיד לעיריית ירושלים שכך אתה רוצה וכך אתה לא רוצה?

שמעון אביכזר: לא.

אברהם מיכאלי: הנקודה ששמענו פה, שמזנונים בבית הספר מוכרים לרוב אוכל לא בריא.

מיה הלוי: אני יודעת שהנושא הזה מאוד מעסיק את מינהל חינוך ירושלים, ויש עיסוק שלם בנושא של הפסקה בריאה, של ארוחה בריאה.

מיה הלוי: יש איזה ניסיון לבנות תוכנית שונה למערכת החינוך בנושא של הפסקה בריאה.

מיה הלוי: אני לא יודעת אם יש נציג של מנח"י שיכול להציג את זה, אבל אני יודעת שמנח"י עוסק בנושא הזה ומחפש דרכים איך בכל זאת להיכנס.

מיה הלוי: אני מקווה שגם הדיון הזה בשילוב של - - -

אברהם מיכאלי: לדעתי עיריית ירושלים זו לא התחנה היחידה שצריך לבדוק ולבחון מאיפה הרעיון הזה של הפעלת מזנונים בבתי הספר בלי שום בקרה על ציוד, בלי שום בקרה על אוכל, בלי שום בקרה על יצרנים אלה או אחרים שמספקים שם דברים.

אברהם מיכאלי: מנהל בית ספר, אם הוא אכפתניק ומגלה מעורבות, יכול להיות שיגידו לו: אדוני, עד כאן, אם אין לו הסמכות לזה.

אברהם מיכאלי: סליחה, שמעון, אמרת שאתה לא רוצה את הפעלת המזנון הרגיל, האם עיריית ירושלים קיבלה את זה?

שמעון אביכזר: כן.

שמעון אביכזר: אני זכאי לומר שאני לא רוצה מזנון.

שמעון אביכזר: בכל מקרה, כמו שאמרתי, העירייה יוצרת קריטריונים.

שמעון אביכזר: אנשי עסקים מגיעים, ומי שזוכה במכרז מפעיל את זה בבתי הספר.

אברהם מיכאלי: אותו איש עסקים שזכה בהפעלת המזנון, אתה בסוף תפגע בו, אז יש לו עילה כלפי בית הספר או עיריית ירושלים לבוא ולתבוע.

אברהם מיכאלי: הוא זכה בתנאים מסוימים והוא פועל על-פי התנאים, ואתה כרגע משבש לו את היכולת.

אברהם מיכאלי: לכן צריך לבחון את הבסיס המשפטי לכך, בכלל איך עושים את המכרזים האלה.

שמעון אביכזר: אלינו הגיע זכיין והתנגדנו שהוא יפעיל את הקפיטריה, והוא איים בתביעה משפטית על עיריית ירושלים.

אברהם מיכאלי: משפטית, בצדק.

רעיה: אני כאן בתפקיד אימא.

רעיה: החוויה שלי היא חוויה שונה.

רעיה: הבן שלי לומד בתיכון שליד האוניברסיטה.

רעיה: יש דיאלוג פתוח ורציף בין הנהלת בית הספר לוועד ההורים.

רעיה: כשהיו בעיות עם סוג התזונה שהיתה בקפיטריה, הדברים השתנו ואין שום בעיה.

רעיה: אני לא יודעת על שום בעיה בנושא של מזון לא בריא או לא נקי.

רעיה: החוויה חיובית לחלוטין.

שמעון אביכזר: זה בית ספר בבעלות פרטית, לא בבעלות של עיריית ירושלים.

אברהם מיכאלי: הגב' רעיה, מי מפקח על זה?

אברהם מיכאלי: השאלה היא מי מפקח על זה.

רעיה: זה בית ספר פרטי.

אברהם מיכאלי: בית ספר פרטי עשה את זה, אבל אנחנו מדברים פה כרגע - - -

רעיה: זו החוויה שלי.

רעיה: אני לא יודעת לספר על החוויות של שאר בתי הספר.

אברהם מיכאלי: הגב' רעיה, מדברים פה על כלל בתי הספר ועל התזונה הכללית.

אברהם מיכאלי: ד"ר קאליפא, האם אתה יכול לתרום לנו משהו בקטע הזה כמשרד המדע?

אברהם מיכאלי: אני לא שואל אותך כמשרד החינוך.

יוסי קאליפא: אני אביע משהו אישי בנושא מניסיון אישי ואני אוסיף.

יוסי קאליפא: אני חייב להגיד שהרעיון הזה של פרלמנט נוער על נושאים שנוגעים לנוער, שהם בית לבית שאנחנו נמצאים בו זה רעיון נפלא.

יוסי קאליפא: הלוואי שיהיה אפשר, כמו שראש העיר אמר, להעביר את הנושאים האלה, את הדברים שמועלים על ידיכם, לפרקטיקה.

יוסי קאליפא: אם אנחנו נוגעים בנושא הקפיטריות, הייתי חמש שנים וחצי בפוסט דוקטורט בארצות-הברית והילדים שלי הלכו שם לבית ספר.

יוסי קאליפא: ואני חייב להגיד, שאולי זה יותר ממוסד שם, שבבתי ספר יש קפיטריות, ושם יש רעיון אחר.

יוסי קאליפא: ההורים רוצים לדעת מה הילדים אוכלים, וכל ילד בא עם כרטיס או עם קוד, וכל דבר שהוא לוקח עובר ברקוד בקופה והורה יכול לראות און-ליין את החשבון רק של הבן שלו, וכך לפקח האם הוא אכל מספיק ירקות, פירות, האם הוא אכל שומנים ודברים כאלה.

יוסי קאליפא: הפונקציה של פיקוח פה היא אפילו של ההורה.

יוסי קאליפא: אני אומר את זה כי אתם מנסים להעביר סמכות או גוף שיפקח על מה שהילדים שלנו הולכים.

יוסי קאליפא: אולי פה יכולה להיות השפעה גם להורים.

אברהם מיכאלי: עוד מעט נרחיב בזה.

אברהם מיכאלי: אני בוודאי לא בא בטענות רק למנהל בית הספר או למישהו ספציפי בבית הספר.

אברהם מיכאלי: בתוכנית הלימודים, לפעמים ההורים מאוד מעורבים.

אברהם מיכאלי: יש ועד הורים פעיל, ועד הורים שאפילו מתערב למורה איך לעשות משהו, ובענייני אוכל אני רואה שכל אחד משאיר את זה.

יוסי קאליפא: עלה פה עניין הסבסוד על-ידי אחד התלמידים ושאל היושב-ראש מי יסבסד.

יוסי קאליפא: אולי הרעיון שהכנסת פעם אחת תחשוב לטווח ארוך ותבין שאם הכנסת תוכל לממן או לסבסד את הקפיטריות האלה - - -

אברהם מיכאלי: הכנסת לא מממנת.

יוסי קאליפא: אני יודע.

יוסי קאליפא: לדוגמה, כשנפתחת קפיטריה בבית ספר, שמוכנה להפעיל קפיטריה כזאת, והכנסת או הגוף המוניציפאלי, לא משנה, יאמר שהוא ייתן סבסוד למפעיל להפעיל אוכל בריא, זה יעודד הפעלת קפיטריה בריאה.

יוסי קאליפא: אולי זו גם דרך להפעיל קפיטריות בריאות בבתי ספר.

אברהם מיכאלי: נשמע גם את בני הנוער, מה הם מציעים, אבל בוודאי כשהכנסת תידרש לעניין הזה, נצטרך לבחון גם את היישום של העניין.

אברהם מיכאלי: לכל הבעיות האלה יש כמה השלכות.

אברהם מיכאלי: המלה סובסידיה, שאתם משתמשים בה, תבינו שזה כסף שמישהו צריך לשים על השולחן.

אברהם מיכאלי: יש חוקים שחוקקו אותם, הם חוקים תיאורטיים נפלאים.

אברהם מיכאלי: בסוף אין כסף, והחוקים האלה לא מיושמים.

אברהם מיכאלי: אני מבקש להמשיך הלאה.

אברהם מיכאלי: מי בתור להציג את דבריו?

אברהם מיכאלי: בבקשה.

רמי מליקוב: הוועדה מציינת שניתן על-ידי שינויים בכמות הרכיבים באוכל להפוך אוכל לא בריא לאוכל בריא.

רמי מליקוב: לדוגמה, אפשר לקחת פיצה, להשתמש בקמח מלא במקום בקמח לבן ולשים יותר ירקות, וכך האוכל הלא בריא הופך לאוכל יותר בריא.

אברהם מיכאלי: האם אתם מביאים בחשבון שגם לזה יש עלויות?

רמי מליקוב: כן.

אברהם מיכאלי: מי יממן את העלויות האלה, התלמידים?

רמי מליקוב: מומחה הביא לנו דוגמה טובה לשלוש פיצריות בתל-אביב שעושות פיצות מקמח מלא והן הכי מבוקשות בעיר.

אברהם מיכאלי: תל-אביב זו לא דוגמה.

אברהם מיכאלי: האם פעם נכנסתם לפלאפליה, להבדיל מפיצה?

אברהם מיכאלי: האם ראיתם פלאפליות שמוכרות היום פלאפל ב-20 שקל למנה?

רמי מליקוב: כן.

אברהם מיכאלי: יש פלאפליות שמוכרות ב-5 שקלים.

אברהם מיכאלי: מישהו פעם שאל מי הצרכן של ה-5 שקלים ומי הצרכן של ה-20 שקלים?

שכיב מוראד שנאן: ההבדל בכדורי הפלאפל.

אברהם מיכאלי: רבותי, הרעיון להפוך את זה לג'אנק פוד אכיל או ג'אנק פוד בריא זה טוב ומצוין, אבל אנחנו צריכים גם לחשוב שוב מה זה אומר מבחינה כספית, מי קונה את זה, כי אותה פיצריה בתל-אביב שמחזיקה את עצמה, זה מכיוון שיש מודעות בתל-אביב.

רמי מליקוב: אם לא נטפל בבעיה, כמו שכבר נאמר קודם, יהיו מחלות שנגרמות מהשמנה והן יעלו למשק ביותר מ-20 מיליארדי שקלים.

אברהם מיכאלי: אין ספק שאתם מעירים פה זווית מאוד נכונה.

אברהם מיכאלי: דיברת קודם על עניין של מניעת מחלות.

אברהם מיכאלי: מניעת מחלות זה הרבה מאוד כסף, ובאמת במדינה אנחנו מטפלים במחלה כשהיא כבר פורצת והרבה פעמים לא מטפלים במניעת המחלה שחוסכת הרבה מאוד כספים.

אברהם מיכאלי: כל האשפוזים בבתי חולים או כל המכשורים או התרופות זה אחרי שהמחלה כבר פרצה.

אברהם מיכאלי: שאלתי על הנקודה הזאת כדי שתביאו בחשבון שאותה פיצה, כשאתה מדבר על חיטה מלאה, היא בריאה וטובה, אבל צריך להביא בחשבון שזה ייקר את המחיר.

אברהם מיכאלי: זה אפשרי רק לאוכלוסיות מסוימות, אולי אותם תלמידים שאיתך בבית הספר, אבל לא כולם יוכלו לקנות פיצה כזאת.

רמי מליקוב: אחר כך יש לנו פה הצעות לפתרונות.

אברהם מיכאלי: בסדר גמור.

אברהם מיכאלי: אני מבין שסיימתם את הסבב.

קתרין מנון הרן: עכשיו ההצעות האופרטיביות.

אברהם מיכאלי: מכיוון שאני נותן לכם את הדקות עכשיו, אני רוצה שמישהו יגיד לי, אפילו מקרב החברים שיושבים מסביב לכם, האם הדברים שהוצגו פה על-ידי הוועדה, האם יש לכם את האיפכא מסתברא?

אברהם מיכאלי: דנתם בבוקר למה אתם מתערבים במה לאכול ומה לא לאכול.

אברהם מיכאלי: בבית הספר, אתם תלמידים שם, אתם חושבים שזה יהיה לא סביר או מוגזם שיתערבו ויגידו לכם בבית הספר מה לאכול במזנונים?

שחף אוחיון: אני מבית ספר תל"י בית חינוך.

שחף אוחיון: בתור ילדה שלא אוהבת לאכול את כל האוכל הבריא הזה, אני לא חושבת שנכון שיתערבו לנו במה שנאכל.

שחף אוחיון: כל אחד עם הבחירות שלו.

אברהם מיכאלי: אפילו שאת יודעת שזה גורם חלילה לחלות במחלות?

שחף אוחיון: גם.

שחף אוחיון: באיזה מקום אתה לא אוכל את זה כל הזמן.

שחף אוחיון: אם תאכל אוכל בריא כל הזמן, יימאס לך.

רמי מליקוב: העניין פה שהטעם של האוכל לא משתנה, זה אפילו נהפך יותר טעים.

רמי מליקוב: זה לא שאנחנו אוכלים כל הזמן כריך נבטים או אני לא יודע מה.

רמי מליקוב: זה אותו אוכל.

עדן משעלי: אוכל בריא הוא לא בהכרח אוכל שהוא לא טעים.

רמי מליקוב: יותר בריא זה לא אומר פחות טעים.

ניצן חיים: אני רוצה להגיב על מה שנאמר כאן.

ניצן חיים: ביומיים האחרונים היו בוועדה דיונים מאוד-מאוד סוערים בעניין הזה.

ניצן חיים: כפי שאני רואה את זה, לבית הספר יש תפקיד, הרי זה מוסד חינוכי, זאת הדרך שלנו להגיע לבני נוער שיהפכו להיות המבוגרים של העתיד.

ניצן חיים: בית הספר צריך לקחת חלק בשינוי ההרגלים של התלמידים, כדי להנהיג אורח חיים בריא יותר.

ניצן חיים: לבית הספר יש תפקיד מאוד-מאוד מכריע בשינוי הזה.

ניצן חיים: בנוסף, גם בסוף הרפורמה שאנחנו מציעים בהצעות האופרטיביות עדיין תהיה לתמידים בחירה בין אוכל שנחשב כביכול יותר בריא, כמו סלטים, סנדוויצ'ים ובין אוכל שנחשב עכשיו כג'אנק פוד אבל אנחנו מציעים שהוא יהיה יותר בריא.

ניצן חיים: תהיה עדיין פיצה, היא כן תהיה יותר בריאה ומקמח מלא, ולידה יהיה סלט.

ניצן חיים: זאת אומרת, לתלמידים עדיין תהיה אפשרות בחירה.

ניצן חיים: דבר אחרון, הג'אנק פוד והאוכל הלא בריא עדיין קיימים מחוץ לבית הספר כך שתלמידים יכולים לקנות בבוקר לעצמם פיצה מלאה בשמן, להביא לבית הספר ולאכול אותה בבית הספר אם זה באמת מה שהם רוצים.

שרה חנן: אם אפשר להתייחס למה שנאמר בסעיף ו', זה עניין של הרגלי אכילה.

שרה חנן: אם בית ספר יעביר סדרת שיעורים ויתחיל לאט-לאט לארגן מערכת אוכל שתכלול גם אוכל בריא בנוסף לג'אנק פוד בצורה הדרגתית, בהתחלה אולי יוסיפו לפיצה ירקות, ולאט-לאט ימשיכו, יהיה אפשר לשנות את הרגלי האכילה של הילד, ואולי נהפוך את הסעיף הזה שילדים שמנים באמת - - -

נדב אליה: זה כלול בהצעות האופרטיביות שלנו אחר-כך.

שרה אור: בהמשך אנחנו - - -

אברהם מיכאלי: היא מביעה את עמדתה בשלב של הצגת הבעיות.

ניצן חיים: יש לנו בהצעות האופרטיביות הרבה תשובות ופתרונות.

אברהם מיכאלי: נגיע לזה עוד מעט, ואז ניתן לכם בהמשך גם להציג אותן.

אברהם מיכאלי: נתחיל עם ההצעות שלכם לפתרונות.

תהילה מרים מזל: הוועדה קוראת לרפורמה שתמגר מכירה והגשה של אוכל לא בריא במזנוני בתי הספר.

תהילה מרים מזל: על-פי סעיפי הרפורמה המרכזיים הוועדה - - -

עידו ורטהימר: הוועדה דורשת הפחתה הדרגתית, שאורכה המינימלי של ההפחתה ההדרגתית הזאת יהיה חמש שנים, ובתום חמש השנים יימכר רק אוכל בריא במזנוני בתי הספר.

עידו ורטהימר: ההפחתה ההדרגתית היא של כמויות המלח, הסוכרים והשומנים, בעיקר שומן רווי, שומן טראנס וכולסטרול מסוג LDL, הכולסטרול הרע במזונות.

עידו ורטהימר: הכמויות המותרות של השומנים, המלחים והסוכרים ייקבעו על-ידי מומחים ממשרד הבריאות לגבי הכמות המומלצת ביום של כל אחד ואחד מן הדברים האלה: סוכרים, מלחים ושומנים, ויקבעו לאט-לאט את הרף שילך וירד לכמות המותרת.

אברהם מיכאלי: מאיפה תקבלו את המוצרים האלה?

אברהם מיכאלי: הרי זה לא ייצור עצמי של התלמידים.

אברהם מיכאלי: אני מבין שמישהו יצטרך לספק לכם את זה.

עידו ורטהימר: אני מדבר למשל על סנדוויצ'ים ופיצות - - -

אברהם מיכאלי: מי יביא אותם?

עידו ורטהימר: דברים שמכינים במקום.

אברהם מיכאלי: תקשיבו.

אברהם מיכאלי: כרגע ננתח את ההמלצה שלכם.

אברהם מיכאלי: אתם מדברים על הפחתת הגורמים המזיקים, אלה שגורמים למחלות.

אברהם מיכאלי: מהיכן אותו בעל מזנון יקבל את אותו מוצר?

עידו ורטהימר: יש מוצרים - - -

אברהם מיכאלי: אתה אומר שיש יצרנים שמספקים מוצרים כאלה, ואז המזנון יצטרך לקנות רק מאלה ואלה.

אברהם מיכאלי: בשביל זה אתה צריך לצייד את בעל המזנון באורך נשימה.

מיה הלוי: הוא נותן לו חמש שנים.

אברהם מיכאלי: לא רק חמש שנים.

אברהם מיכאלי: אם מחר הוא מביא פיצה בריאה, האם התלמידים יקנו את זה או לא יקנו את זה?

אברהם מיכאלי: אם זה עולה פי שלושה, מי יסבסד את זה?

יוסי קאליפא: זו היתה ההצעה, או המחוקק - - -

אברהם מיכאלי: רבותי, אני מלמד אתכם ליישם בחיים.

עידו ורטהימר: בשביל זה ההדרגתיות.

עידו ורטהימר: לא להפוך את הפיצה ישר לבריאה, טעם זה דבר נרכש.

עידו ורטהימר: לתת לתלמידים את הזמן, את חמש השנים להתרגל לטעם הבריא.

שכיב מוראד שנאן: והמחיר?

עידו ורטהימר: העניין של המחיר כבר יוצג בהצעה אופרטיבית אחרת בהמשך.

אברהם מיכאלי: נתייחס לזה בהמשך.

אברהם מיכאלי: ההמלצה הבאה, בבקשה.

בר דרעי: הוועדה מציעה שבסוף תקופת הרפורמה יוגש רק אוכל בריא במזנוני בתי הספר, כשהמטרה שלנו להפוך את הג'אנק פוד ליותר בריא, ואז יוגש רק אוכל בריא במזנוני בתי הספר.

בועז רוזנברג: בחלק של המודעות אנחנו ממליצים להכניס שיעורים בנושא אורח חיים בריא ותזונה נכונה כחלק מלימודי החובה, כך שתלמידים יוכלו לאכול בריא אחרי שעות בית הספר ולהתרגל לזה לבד.

אברהם מיכאלי: מה זאת אומרת לימודי חובה?

אברהם מיכאלי: מה אתם מציעים באופן מעשי?

רמי מליקוב: במסגרת המערכת השבועית.

אברהם מיכאלי: מערכת לימודים חובה ששם ילמדו את הילדים?

קריאה: מה צריך לאכול.

אברהם מיכאלי: אגב, היום במסגרת הלימודים – לא למדתי בשנתיים האחרונות.

אברהם מיכאלי: .. – היום אין שום שיעור כללי שמדבר על זה?

מיה הלוי: יש כניסה לזה ויש עיסוק מאוד גדול.

מיה הלוי: לא במקרה משרד החינוך הכריז השנה על שנת הבריאות.

מיה הלוי: יש הרבה מאוד תוכניות.

מיה הלוי: לא כל התלמידים האלה נחשפו אליהן, אבל מה שהם רוצים שזה תמיד יהיה חלק מלימודי החובה, לא רק בשנת הבריאות.

מיה הלוי: זה נושא שבפירוש הופך להיות יותר ויותר מרכזי, כי גם משרד החינוך מכיר בחשיבות כמו שצוינה כאן של המשמעות של החינוך בתהליך הזה.

אברהם מיכאלי: בבקשה.

ניצן חיים: הוועדה דוחקת לפיקוח ואכיפה הדוקים יותר על שימוש בחומרים ותוספים לא בריאים.

ניצן חיים: כלומר, אנחנו מדברים על חומרים משמרים, חומרי צבע, טעם, ריח וממתיקים מלאכותיים, שמוכנסים כיום לאוכל, תוך עדכון התקן הנוכחי שיותאם לתקנים המחמירים במדינות אחרות בעולם.

אברהם מיכאלי: האם אתם יכולים להגיד בשתי מלים מה זה התקנים המחמירים בעולם?

ניצן חיים: אני אביא דוגמה.

ניצן חיים: בארצות-הברית מצאנו במהלך המחקר שלנו שיש למשל ממתיק מלאכותי שאסור בארצות-הברית ומותר בישראל.

ניצן חיים: אנחנו מבקשים להחמיר את התקן.

בועז רוזנברג: אנחנו גם מעודדים את השתתפות ההורים בצעדי הרפורמה כך שלא רק התלמידים ילמדו על תזונה, גם להורים יהיה חלק בזה, ואז כשהתלמידים חוזרים הביתה, הם יוכלו להמשיך עם זה.

בועז רוזנברג: למשל אפשר להכניס סדנאות של אוכל בריא, או אפילו בישול, כך שהם לא יצטרכו להפשיר עוד פיצה כשהם מגיעים הביתה ויוכלו לאכול משהו בריא.

אברהם מיכאלי: האם במסגרת ההתייעצות עם ועדי ההורים, ההורים גילו נכונות להיכנס לתחום הזה, להיות פעילים?

אברהם מיכאלי: יש אימא טובה פה שאמרה שהיא מעורבת בבית הספר וזה בסדר.

אברהם מיכאלי: מה גיליתם על התנדבות ההורים בעניין הזה?

תהילה מרים מזל: לא דנו בזה.

תהילה מרים מזל: לא שאלנו את ההורים.

אברהם מיכאלי: יש המלצה שלכם שההורים יהיו חלק מהפעילות, ואת ההורים אי-אפשר בשום חוק לנדב.

אברהם מיכאלי: הורים מתנדבים להיות בוועד הורים בבית ספר.

אברהם מיכאלי: הייתי 16 שנה יושב-ראש ועד ההורים, אף אחד לא הכריח אותי.

בועז רוזנברג: אפשר ליזום סדנאות משותפות.

נועם אביטל: ההורים רוצים להיות בריאים.

עידו ורטהימר: לא מדברים על ועד הורים.

אברהם מיכאלי: רבותי, שההצעה שלכם תמיד תהיה הצעה שאפשר ליישם אותה.

מיה הלוי: יש פה אולי נציגה של מנח"י.

הדס: לגבי ההורים, יש במנח"י תוכנית של ארוחת עשר שמיועדת לגני ילדים ולכיתות א'-ב', שבה התלמידים מקבלים ערכה לשימוש רב-פעמי לסנדוויץ', לפרי ולירק.

הדס: הם מחזירים הביתה, וכך הם גם מקבלים אוכל בריא והם גם חוסכים את השימוש בשקיות פלסטיק.

הדס: זאת אומרת, זה שילוב של סביבה ובריאות ביחד.

הדס: ההורים משתפים פעולה בצורה יוצאת מן הכלל.

אברהם מיכאלי: הם עברו הסברה לפני כן על כך?

הדס: הם קיבלו.

הדס: חילקו פלאיירים לבתים, ההורים קיבלו הסברה ומשתפים פעולה בצורה יוצאת מן הכלל.

מיה הלוי: זה בגיל הצעיר ופה יש לנו בני נוער.

מיה הלוי: פה אנחנו רואים אפשרות להמשיך תוכניות כאלה.

ניצן חיים: אני רוצה להוסיף נתון שגם אותו מצאנו בהצעת חוק של אורח חיים בריא.

ניצן חיים: מתוך 150,000 תינוקות הנולדים בישראל מדי שנה, כחמישית מהם שותים משקאות מוגזים, ממותקים, בין גיל שנה לשנתיים.

ניצן חיים: אנחנו רואים פה חוסר מודעות של הורים למה שהם נותנים לילדים שלהם לשתות ולאכול.

ניצן חיים: אנחנו מציעים שיתוף של ההורים, כי אנחנו מאמינים שברגע שההורים ידעו יותר, הם גם יוכלו לקחת חלק בפעילות החינוכית הזאת גם בבית.

אברהם מיכאלי: כן, בבקשה.

שרה אור: הוועדה מציעה רישום אזהרות על גבי אריזות של מוצרי מזון המכילות רכיבים המזיקים לבריאות בדומה לסיגריות.

שרה אור: האזהרה תהיה בולטת על האריזה, ויהיה כתוב בה שיש גורם מסוכן כגון שומנים לא בריאים, יותר מדי נטרן וסוכרים.

שרה אור: כמו שמבליטים שבמוצר יש דברים כמו ויטמינים, כך יהיו גם אזהרות שזה עלול להזיק לבריאות בעתיד אם יאכלו כמויות מאותו מזון.

אברהם מיכאלי: כל זה בתיאום עם משרד הבריאות, אני מבין, מבחינת הקביעה.

אברהם מיכאלי: מי הגורם הקובע להמלצתכם?

אברהם מיכאלי: האם משרד הבריאות?

שרה אור: כן.

שרה אור: כך הם יהיו הרבה יותר מודעים לעניין שיש גורם מסכן.

אברהם מיכאלי: זו המלצה טובה.

עדן משעלי: הוועדה ממליצה להעניק תמיכה שיווקית לעסק שיחל לפעול מייד לפי תקנות הרפורמה כבר בשנה הראשונה ליישומה.

עדן משעלי: זאת אומרת, אנחנו רוצים לזרז את כל העניין הזה, וכל בעל עסק שיירתם, יתוגמל כראוי, וכך זה ייתן מוטיבציה.

ניצן חיים: הוועדה, למרות שהיא מודעת לבעיה הכלכלית שנובעת מהעניין, כפי שזה כבר נידון כאן לפני כן, מבקשת לסבסד מזונות בריאים שנמכרים במזנונים של בתי הספר ובכך להגדיל את כמות ומבחר המזונות הבריאים שיימכרו ויוגשו על-ידי המזנונים.

ניצן חיים: אני יכולה להביא דוגמה מבית הספר שאני לומדת בו, ליד"ה, שיש לנו סלט בקפיטריה ויש סנדוויץ', אבל ילדים לא קונים אותם יותר מדי.

ניצן חיים: סלט עולה בין 15 ל-20 שקל, וילדים מעדיפים לשלם 10 שקלים על משולש פיצה במקום סלט.

ניצן חיים: הוועדה הסכימה על זה שאם אנחנו רוצים להגביר את הצריכה של מזונות בריאים לעומת מזונות לא בריאים, אנחנו רוצים להוריד את המחיר.

עידו ורטהימר: בנוסף יש גם עניין של כלכלה.

עידו ורטהימר: ככל שהביקוש למוצר גדל יש תחרות בין היצרנים והמחיר יורד.

עידו ורטהימר: ככל שנעודד יותר קנייה של מוצרי מזון בריאים, המחיר שלהם ירד באופן טבעי.

מיה הלוי: אנחנו צריכים עכשיו להצביע.

אברהם מיכאלי: לפני הצבעה.

אברהם מיכאלי: שמענו את ההמלצות שלכם.

אברהם מיכאלי: ההמלצות חכמות, יפות.

אברהם מיכאלי: אמרתי שצריך לחשוב על הפאן היישומי, אבל תפקידכם לא תמיד לחשוב עד הסוף, תפקידכם להציע ולהמליץ, ומי שצריך לשבור את הראש זה הבית הזה, כשגם הממשלה תביא את הצעת החוק שלה וגם חברי הכנסת שמציעים יביאו את הצעות החוק שלהם.

אברהם מיכאלי: אגב, אתם יודעים איך ועדת כנסת מתנהלת?

אברהם מיכאלי: יושבים בה נציגים מכל מגוון המגזרים.

אברהם מיכאלי: זה אומר גם הממשלה, גם הכנסת וגם מגזרים שלישיים, וכל אחד יכול לבוא ולהביע אפילו את הדעה ההפוכה.

אברהם מיכאלי: לכן הדעות שלכם, שתגענה לפה יום אחד, אני מקווה שהן ייבחנו בצורה הכי מעמיקה ויגיעו למסקנות.

אברהם מיכאלי: בסוף, כשנגיע למימוש ההמלצות שלכם, נביא בחשבון את הנושא הבריאותי מעל הכול, כי ההמלצות שלכם באמת מכוונות לכך שנמנע מחלות ואז הטיפול הרפואי יהיה זול יותר וגם לא נצטרך להתעסק בו, וודאי נביא בחשבון גם את הסובסידיה.

אברהם מיכאלי: אף פעם לא חושבים מה יהיה קדימה, תמיד חושבים על היום הזה.

אברהם מיכאלי: היום יש לנו מצב ביטחוני חמור – מעבירים כסף לביטחון, לא חושבים על הבריאות מחר, שאם נזניח 10 שנים, נצטרך לשלם על זה ביוקר.

אברהם מיכאלי: אלה דברים שנצטרך להביא לבית הזה ולהכריע פה.

אברהם מיכאלי: האם מישהו מהתלמידים רצה להגיד משהו הפוך מהדברים האלה או משהו שונה?

אברהם מיכאלי: בבקשה.

איתי: רציתי לשאול על סעיף 5.

איתי: אתם מנסים לעודד את שיתוף ההורים בצעדי הרפורמה כאילו זה מה שיעזור לרפורמה הזאת.

איתי: בהרבה מקרים זה דווקא ההיפך.

איתי: זאת אומרת, הרבה פעמים ההורים הם הגורם השמרני שלא מוכן לשמוע שמשנים את האוכל.

איתי: זכורים כל מיני הורים שאומרים: כן, נורא טוב לאכול בשר, תמשיכו לאכול בשר, זה בריא וכו', למרות שמחקרים מוכיחים שעוף למשל הרבה יותר טוב מבשר.

איתי: אם הממשלה או הכנסת יעשו מהלך וישאירו את ההורים בחוץ, זה יעשה אותו הרבה יותר יעיל.

איתי: אתם יכולים להתייחס לזה?

רמי מליקוב: כתוב אחרי זה בהמשך "באמצעות קיום סדנאות משותפות לתלמידים, להורים - - - ".

רמי מליקוב: זה אומר שההורים יהיו מודעים לזה שעוף יותר בריא מבשר.

אברהם מיכאלי: מי לא דיבר?

אברהם מיכאלי: בבקשה.

דביר: שאלת האם נראה לנו בסדר שבתי הספר יתערבו במה שאני אוכל בבית הספר.

דביר: לדעתי זה בסדר גמור, כי היום הפיצה הבריאה לא נראית טעימה, אבל בעוד שלושה חודשים זה יהיה לי טעים ואני אוכל את זה כל הזמן.

דביר: במקום להתרגל לפיצה טעימה אני מתרגל לנקניקיות שבא לי להקיא מהן.

אברהם מיכאלי: תודה.

אברהם מיכאלי: נתתי גם לך לדבר.

שרון: הייתי אפילו מציעה, אם אפשר, שהקפיטריות לא יהיו עסק פרטי, אלא רשת מבוקרת על-ידי משרד הבריאות, וכל בית ספר יקבל מישהו מהרשת הזאת.

אברהם מיכאלי: מיה הלוי, תנהלי את ההצבעות.

מיה הלוי: יש לנו יושבת-ראש.

קתרין מנון הרן: אנחנו מבקשים ממך לקרוא סעיף ראשון.

אברהם מיכאלי: אני נותן לך רשות לדבר לפני שמצביעים.

גלעד: יש לי שאלה לגבי סעיף 3.

גלעד: אני באופן אישי חוזר הביתה בממוצע אחרי השעה 17:00.

גלעד: אני יודע שאם יכניסו עוד שעות למערכת בנושא אורח חיים בריא, לי באופן אישי לא יהיה זמן להרבה מאוד דברים אחרים שאני עושה מחוץ לבית הספר.

אברהם מיכאלי: למה הדברים האחרים יותר חשובים מאורח חיים בריא?

אברהם מיכאלי: מי אמר שבבית הספר שלך אי-אפשר לחתוך 50% ולוותר?

גלעד: אין 50% לחתוך.

גלעד: רוב הזמן שאני מחוץ לבית הספר מוקדש להדרכה בצופים, ואתה לא יכול להגיד שזה - - -

אברהם מיכאלי: זה חשוב מאוד, אין ספק.

קריאה: אתה יכול להעביר את זה גם בצופים, לחניכים שלך.

גלעד: אם אתה מכניס את השעות האלה לבית הספר, לי לא יהיה זמן גם וגם.

גלעד: זה אומנם חשוב, אבל יש דברים חשובים יותר.

אברהם מיכאלי: בסדר, גלעד.

אברהם מיכאלי: שמענו את הדעה שלך.

אברהם מיכאלי: תודה.

אברהם מיכאלי: רבותי, בואו נעבור לשלב ההצבעה.

תהילה מרים מזל: הוועדה דורשת הפחתה הדרגתית, שאורכה יהיה חמש שנים, של כמויות המלח, הסוכרים והשומנים במזונות הנמכרים במזנוני בתי ספר, על-פי קביעת מומחים מטעם משרד הבריאות, בהתאם לכמויות המומלצות לילדים בגיל בית הספר.

קתרין מנון הרן: מי בעד?

קתרין מנון הרן: מי נגד?

קתרין מנון הרן: מי נמנע?

אברהם מיכאלי: אתם לא מכריזים על תוצאות?

מיה הלוי: בסוף.

תהילה מרים מזל: סעיף 2.

תהילה מרים מזל: הוועדה מציעה שבסוף תקופת הרפורמה יוגש רק אוכל בריא במזנוני בתי הספר.

קתרין מנון הרן: מי בעד?

קתרין מנון הרן: מי נגד?

קתרין מנון הרן: מי נמנע?

תהילה מרים מזל: 3.

תהילה מרים מזל: הוועדה ממליצה על הכנסת שיעורים בנושא אורח חיים בריא בדגש על תזונה בריאה, כחלק מלימודי החובה.

קתרין מנון הרן: מי בעד?

קתרין מנון הרן: מי נגד?

קתרין מנון הרן: מי נמנע?

תהילה מרים מזל: 4.

תהילה מרים מזל: הוועדה דוחקת לפיקוח ואכיפה הדוקים יותר על שימוש בחומרים ותוספים לא בריאים*, תוך עדכון התקן הנוכחי שיותאם לתקנים המחמירים במדינות אחרות בעולם.

קתרין מנון הרן: מי בעד?

קתרין מנון הרן: מי נגד?

קתרין מנון הרן: מי נמנע?

תהילה מרים מזל: 5.

תהילה מרים מזל: הוועדה מעודדת את שיתוף ההורים בצעדי הרפורמה שתתבצע במזנונים בבתי הספר.

תהילה מרים מזל: זאת, באמצעות קיום סדנאות משותפות לתלמידים, להורים וצוות בית הספר, בנושא אוכל בריא ובדגש על חשיבות שיתוף הפעולה בתהליך החינוכי.

קתרין מנון הרן: מי בעד?

קתרין מנון הרן: מי נגד?

קתרין מנון הרן: מי נמנע?

תהילה מרים מזל: 6.

תהילה מרים מזל: הוועדה מציעה רישום אזהרות על גבי אריזות של מוצרי מזון המכילים רכיבים המזיקים לבריאות בדומה לסיגריות.

קתרין מנון הרן: מי בעד?

קתרין מנון הרן: מי נגד?

קתרין מנון הרן: מי נמנע?

תהילה מרים מזל: 7.

תהילה מרים מזל: הוועדה ממליצה להעניק תמיכה שיווקית לעסק שיחל לפעול מייד לפי תקנות הרפורמה כבר בשנה הראשונה ליישומה.

קתרין מנון הרן: מי בעד?

קתרין מנון הרן: מי נגד?

קתרין מנון הרן: מי נמנע?

תהילה מרים מזל: 8.

תהילה מרים מזל: סעיף אחרון.

תהילה מרים מזל: הוועדה מבקשת לסבסד מזונות בריאים הנמכרים במזנונים של בתי הספר ובכך תגדיל את כמות ומבחר המזונות הבריאים שיימכרו ויוגשו על-ידי המזנונים.

קתרין מנון הרן: מי בעד?

קתרין מנון הרן: מי נגד?

קתרין מנון הרן: מי נמנע?

יעל בראל: הצבעה חוזרת על סעיף 3.

אברהם מיכאלי: מה זאת אומרת הצבעה חוזרת?

יעל בראל: זה אומר שיש תיקו.

אברהם מיכאלי: בכנסת אין הצבעה חוזרת.

קתרין מנון הרן: אין רוב.

יעל בראל: ההצעה לא עברה.

שכיב מוראד שנאן: תיקו – ההצעה לא עברה.

יעל בראל: ההצעה לא עברה, וזאת ההצעה היחידה שלא עברה.

יעל בראל: (מחיאות כפיים באולם)

מיה הלוי: אנחנו נוהגים לפי החוקים של הבית.

אברהם מיכאלי: לפי החוקים של הבית אין הצבעה חוזרת.

אברהם מיכאלי: רבותי, אני מבין ששלב ההצבעות הסתיים.

מיה הלוי: אנחנו מסכמים את כל ההמלצות ואנחנו נגיש לכם את כל ההמלצות שעברו בהצבעה.

אברהם מיכאלי: לפני שנשאיר אתכם, א', חבר הכנסת שכיב שאנן, בבקשה כמה מלים ממה שראית פה עד עכשיו.

אברהם מיכאלי: רצית לברך ולסכם.

שכיב מוראד שנאן: צהרים טובים לכולם, למען האמת, נסעתי קרוב ל-180 ק"מ בשביל לפגוש אתכם.

שכיב מוראד שנאן: באתי מגבול לבנון לפה.

שכיב מוראד שנאן: אנחנו היום בפגרה, ולא בקלות חבר כנסת עושה את כל הטיסה הזאת לפה.

שכיב מוראד שנאן: באתי מתוך עניין רב לבוא וללמוד על הדעות שלכם, על צורת החשיבה שלכם ועל כיווני החשיבה שלכם.

שכיב מוראד שנאן: לי זה חשוב כי בגילכם הייתי ראש מועצת תלמידים והייתי אחד שתמיד חיפש עניין במה שקורה בחיים.

שכיב מוראד שנאן: חשוב לי ואני חש שעברתם תהליך של התדיינות, של השפעה הדדית אחד על האחר, של שמיעת דעה של החבר וכבוד אליה.

שכיב מוראד שנאן: מאוד נהניתי מזה שאנשים ידעו להציג דברים, למרות שהכול כתוב.

שכיב מוראד שנאן: אני מקווה שלא שכתבו לכם, אלא אתם כתבתם.

שכיב מוראד שנאן: אני מתחייב לקרוא כל מלה שכתבתם, ודבר נוסף שאני מתחייב, ברגע שהסיכומים שתעשו לדיונים שקיימתם יגיעו גם לידי – אני מקווה שחבר הכנסת מיכאלי יצטרף אלי – אני אקדם הצעת חוק שיהיו שילוב של מה שהממשלה רוצה עם מה שחברי כנסת פרטיים הגישו עד פה, וננסה לקדם את הרעיונות שלכם, שיהפכו להיות אורח-חיים מעוגן בחקיקה.

שכיב מוראד שנאן: אני מאחל לכם המשך דיון פורה ושמחתי לראות את כולכם.

שכיב מוראד שנאן: אני מאחל לכם מכל הלב אורח חיים בריא, בריאות.

שכיב מוראד שנאן: אני, איך שאתם רואים אותי, הורדתי 43 קילו במשך שלוש שנים.

שכיב מוראד שנאן: (מחיאות כפיים באולם)

שכיב מוראד שנאן: זה היה עניין של החלפת סוויץ' בראש.

שכיב מוראד שנאן: החלטתי שמשהו צריך להשתנות, לקחתי את עצמי בידיים ועשיתי תוכנית אישית.

שכיב מוראד שנאן: אף אחד לא הדריך אותי, זה היה משהו שאני מרגיש.

שכיב מוראד שנאן: הגוף שלי היה צריך, אז הורדתי.

שכיב מוראד שנאן: אני אומר לכם שזה לא בשמים, אפשר לעשות את זה גם בלי עלויות כספיות.

שכיב מוראד שנאן: אני מאחל לכם המשך דיונים פוריים, שתהיה להם אריכות ימים והרבה בריאות.

אברהם מיכאלי: תודה לך.

אברהם מיכאלי: (מחיאות כפיים באולם)

אברהם מיכאלי: רבותי, אני מבין שאני משאיר אתכם ותמשיכו את הדיונים שלכם.

אברהם מיכאלי: יש פה שאלה מסקרנת אחת לאלה שנמנעו.

אברהם מיכאלי: אחד מכם יצביע ויסביר למה הוא נמנע.

אברהם מיכאלי: ראיתי כמה מכם שנמנעו בכמה דברים.

אברהם מיכאלי: תסבירו לי למה נמנעתם.

אברהם מיכאלי: בכנסת מנמקים.

אברהם מיכאלי: מי שנמנע בכנסת, מנמק.

ערן: נמנעתי כי לא כל כך הבנתי.

אברהם מיכאלי: זה מותר.

אברהם מיכאלי: אתה בחור כן, זה בסדר גמור.

אברהם מיכאלי: תרשו לי כמה מלים לפני שפורמלית הוועדה עוזבת אתכם.

אברהם מיכאלי: א', שמחתי לראות אתכם כאן.

אברהם מיכאלי: מכיוון שאתם המחזור השלישי שמגיע לכנסת אני חושב שהתופעה הזאת – אני קורא לזה "תופעה", כי זו התופעה הכי חיובית שיש – שבני נוער נכנסים לדיונים בנושאים שונים, פעם זה בריאות, פעם זה אוכל בריא, בשנים קודמות היו לנו נושאים אחרים מעניינים וחשובים, מהתופעה הזאת אנחנו מקבלים עידוד גדול שברוך השם יהיה דור יותר טוב משלנו, שממשיכים את הדרך וממשיכים להתעסק בדברים שנוגעים לכלל.

אברהם מיכאלי: הדברים שאתם ממליצים פה, נכון שאולי כל אחד ואחת מכם זה נוגע לו כי הוא צריך ללמוד עוד כמה שעות בבית ספר או שיצטרך לוותר על הפיצה שהוא אהב פעם, אבל אני מבין שכולכם חושבים בראש גדול וחושבים מה טוב לבריאות ומה טוב לחברה כולה.

אברהם מיכאלי: אין ספק שצריך לברך אתכם על כך.

אברהם מיכאלי: באמת ההמלצות שהגשתם פה, גם הניתוחים ששמעתי של חלק מכם, אלה ניתוחים של חברים בוגרים, שיודעים איך להתייחס לבעיה ואיך לנתח אותה.

אברהם מיכאלי: אמרתי לכם שלא תמיד מצליחים, גם ראש העיר אמר קודם שכשמנסים משהו בפיתוח רעיון לא תמיד מצליחים ומנסים עוד פעם ועוד פעם כדי להגיע למטרה שאתם מאמינים בה.

אברהם מיכאלי: אני מאמין שהדברים שלכם, לא רק נרשמו בפרוטוקול, אני אומר לכם שנתייחס לזה בהמשך החקיקות שאנחנו מבצעים פה בכנסת.

אברהם מיכאלי: אני חבר ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, הנושאים האלה מגיעים לשם בדרך כלל, שם זה נידון.

אברהם מיכאלי: בשמחה רבה, אם מיה הלוי תעדכן אותנו מי מכם נמצא ומה מעניין אותו, באותם נושאים שיגיעו לוועדות השונות פה, אני איידע את מיה הלוי.

אברהם מיכאלי: נושא דומה למה שנידון פה היום מתקיים בוועדה, וכשתבואו לוועדה ניתן לכם זכות דיבור באותה ועדה, אני קורא לזה "ועדה אמיתית", ושם גם דעתכם תישמע וגם היא תשפיע על החקיקה.

אברהם מיכאלי: אני מברך אתכם בהמשך הדרך, שתבואו אלינו לוועדה בהזדמנויות שמחות כאלה.

אברהם מיכאלי: אני קורא לזה "הזדמנות שמחה".

אברהם מיכאלי: אני מאמין שאתם תגיעו בסוף במאמצים שאתם עושים לתוצאות חיוביות.

אברהם מיכאלי: (מחיאות כפיים באולם)