הוועדה לקידום מעמד האישה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 130, 2012-02-20 12:00

חנין זועבי: סבאח אל חיר לכול הנמצאים, בוקר טוב לכולם.

חנין זועבי: לפני הצגת הנושא, אני רוצה לומר כמה מילות ברכה לנשים שנמצאות איתנו.

חנין זועבי: נמצא איתנו צוות פרויקט "מרכוז אתניות ומגדר בתקציב המדינה", המנוהל על ידי אגודת הגליל "מדה אל-כרמל", מרכז "אעלאם", כמו כן מגיעות נציגות מכל רחבי הארץ מהצפון, מאזהרא והמשולש וקבוצת נשים מהנגב.

חנין זועבי: אנחנו מברכים גם על אקטיביזם נשי, בכל מה שנוגע לשיפור המצב הסוציו-אקונומי של הנשים הערביות.

חנין זועבי: זו כותרת מאוד רחבה וכמובן אנחנו נתייחס לשני אספקטים, האספקט של המצב וההמלצות בתחום התעסוקה ובתחום החינוך הטכנולוגי, ובהצטלבות בין חינוך לבין תעסוקה.

חנין זועבי: אני גם מברכת את הנציגים של משרד החינוך, עבדאללה חטיב וציון שבת ואת נציגי משרד התמ"ת (המסחר, התעשייה והתעסוקה).

חנין זועבי: אני מקווה שלא שכחתי מישהו, גם את הצוות "ממדה אל-כרמל" שהחוקר יציג לנו את הנתונים של מחקר בנושא חינוכי טכנולוגי והקשר בין חינוך לבין תעסוקה ובמיוחד בקרב נשים ערביות, לניה או אחמד יציגו לנו מחקר של אגודת הגליל בעניין תעסוקה.

חנין זועבי: הגברת נג'אח ג'בארין, תציג לנו כאן את דרישות הנשים.

חנין זועבי: אין תחום שאינו נכלל תחת הכותרת 'שיפור המצב הסוציו-אקונומי של הנשים הערביות'.

חנין זועבי: כמו שאמרתי המיוחדות בדיון זה הן שתי נקודות: אנחנו נדגיש את הקשר בין חינוך טכנולוגי לבין תעסוקת נשים.

חנין זועבי: אף פעם, לא בוועדה לקידום מעמד האישה ואפילו לא בוועדת החינוך, לא התמקדנו בנתונים סביב הנושא של חינוך טכנולוגי בבתי הספר הערביים, במיוחד אצל התלמידות הערביות.

חנין זועבי: אנחנו מתבססים על שני מקורות מידע, האחד, שני מחקרים שאנחנו נציג כאן, והמקור המידע השני שהוא לא פחות חשוב, מתבסס על קבוצות דיון של נשים, כלומר 'אקטיביזם נשי' שהנשים עצמן מהשטח הגדירו מה הבעיה וגם תנסחנה המלצות ודרישות בנושא.

חנין זועבי: נקודה מיוחדת לדעתי היא שאנחנו לא מבקשים, אפילו אין צורך שנבקש, תקציבים חדשים.

חנין זועבי: אנחנו מבקשים פה תקציב שהוא נגיש גם מבחינה לאומית וגם מבחינה מגדרית, חלוקה הוגנת של התקציבים.

חנין זועבי: זה מה שאנחנו מבקשים כאן.

חנין זועבי: אני חושבת שזו נקודה מאוד חשובה גם ערכית וגם פוליטית.

חנין זועבי: אני לא אאריך בהקדמה שלי.

חנין זועבי: אנחנו ערים עד כמה המדינה עצמה מפסידה – 30 מיליארד שקל בגלל ההפליה, גם הפליה לאומית וגם הפליה המגדרית.

חנין זועבי: המדינה מפסידה 20 מיליארד שקל בגלל אי תעסוקה ואי שילובן של הנשים הפלשתיניות בשוק העבודה והיא גם מפסידה 10 מיליארד בגלל רמת התעסוקה של הגברים הערבים שאינה משתווה לרמת התעסוקה של הגברים יהודים.

חנין זועבי: ההגדרה להפליה, גם בשוק העבודה, אינה נמדדת רק בהפסד כמותי, כלומר זה לא רק באחוז הנשים העובדות אלא בסוג העבודות שהן עובדות – כמו שיש עבודות שבהם קשה לערבי להיכנס יש מקומות עבודה שבהם קשה לנשים להיכנס.

חנין זועבי: אנחנו לא רק מחפשים רק את הנתון שמראה לנו את אחוז הנשים העבודות אלא אם יש חסמים העומדים בפני האישה הערבייה להיכנס לתחומים מסוימים או לעסקים מסוימים.

חנין זועבי: לכן, מה שמתבקש בדיון והנקודה עליה אנחנו מתבססים, היא לא רק העלאת רמת ההשתתפות בשוק העבודה, אלא גם ההפליה ומחיקת החלוקה המגדרית והלאומית בתוך שוק העבודה עצמו.

חנין זועבי: כמובן שיש לי כאן את נתוני המחקרים וגם את ההמלצות, אני נותנת את הבמה קודם כל להצגת שני המחקרים, לינה תציג את המחקר על התעסוקה.

חנין זועבי: הוועדה תמשך לנהל את הדיון עד השעה 14:00 כך שיש זמן לכולם.

מוך זועבי: אני מבקשת להודות לחברת הכנסת חנין זועבי, על יוזמת הדיון היום בנושא הכל כך חשוב, "תעסוקת נשים ערביות".

מוך זועבי: אני רוצה גם להודות לחברי הכנסת הנוכחים איתנו היום ולשותפים שלנו היום וגם לנציגי הממשלה ולגופים השונים בממשלה.

מוך זועבי: אנחנו מציגים היום את החלק המרכזי ממצאי מחקר שהתבצע על ידי אגודת הגליל, מרכז "מדה אל-כרמל" ומרכז אעלאם, במסגרת פרויקט "מרכוז אתניות ומגדר בתקציב המדינה".

מוך זועבי: תקציב שיועד להציע שורה של אמצעים לשיפור המצב הסוציו-אקונומי של הנשים הערביות בישראל במיוחד תוך התמקדות בתקציב המדינה והשקעתו לשיפור המצב הסוציו-אקונומי של קבוצות אוכלוסיות שונות בחברה.

מוך זועבי: המחקר שהתבצע בפרויקט, התמקד בניתוח מגדרי ולאומי של תקציבי הממשלה בשלושה משרדים: משרד החינוך, משרד התמ"ת ומשרד הבריאות.

מוך זועבי: כשמדברים על ניתוח מגדרי הכוונה לבדיקת חלקן של נשים ערביות בתקציבי המשרדים השונים וניסיון להתחקות אחרי השאלה האם התקציב עונה על הצרכים של הנשים בכלל ושל נשים פלשתיניות בפרט, בכל הקשור לתקציבים של שלושת המשרדים האלה.

מוך זועבי: במסגרת המחקר התמקדנו על נתונים של הלמ"ס (הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה) כמו גם על הנתונים של בנק המידע שבאגודת הגליל שמבצע סקר סוציו-אקונומי כל שלוש שנים החל משנת 2004.

מוך זועבי: הנתונים מעלים תמונה מעניינת שחייבת להיות בראש מעיינם של קובעי המדיניות במשרדים השונים, במיוחד המשרדים אותם חקרו במסגרת המחקר.

מוך זועבי: חברי יציג את נתוני משרד החינוך, אני אציג בקצרה נתונים מעניינים אודות תעסוקתן של נשים ערביות.

מוך זועבי: נתונים שישברו לנו את האוזן.

מוך זועבי: הנתונים שלובים ושואבים מהסקר הסוציו-אקונומי האחרון של אגודת הגליל משנת 2010 הסקר כלל נתונים של יותר מ- 1,900 משקי בית וכלל למעלה 16 אלף נפש.

מוך זועבי: נתונים דמוגרפים – האוכלוסייה הערבית, לפי הסקר, 1,291,936 נפש.

מוך זועבי: יחס המינים בתוכה הוא 102.7% גברים מהנשים.

מוך זועבי: נתון מעניין מתייחס לשיעור השתתפותן של נשים ערביות בכוח העבודה שעמד על שיעור של 28.3% לעומת 65.1% בקרב הגברים הערבים.

מוך זועבי: זה נתון שמשתווה לממוצע בקרב נשים יהודיות, כלומר 28.3% נשים משתתפות בכוח העבודה.

ג'מאל זחאלקה: מגזר יהודי.

אחמד שיק מחמד: תלוי איך מחשבים.

ג'מאל זחאלקה: השאלה באיזה טווח גילים.

אחמד שיק מחמד: מגיל 15 ולמעלה, ללא מזרח ירושלים והגולן.

אחמד שיק מחמד: לכן, יש לנו מספר יותר גבוה מהלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, 28% ללא ירושלים.

מוך זועבי: זה לא הכל, זו רק ההתחלה.

מוך זועבי: אנחנו אומרים תמיד שממצאים מסתירים את הפערים, הם לא מגלים אותם.

מוך זועבי: צריך גם לדייק במאפיינים של המשתתפים בכוח העבודה ובזה התמקד המחקר שלנו.

מוך זועבי: צריך גם להסביר מה זה משתתף בכוח העבודה ולא בשוק העבודה.

מוך זועבי: משתתף בכוח העבודה כולל נשים שעובדות בפועל ונשים שהן מובטלות.

מוך זועבי: ההגדרה של נשים מבוטלות היא נשים שאינן עובדות ולא מחפשות עבודה באופן אינטנסיבי במשך ארבע שבועות שקדמו לביצוע הסקר ואם הוצעה להן עבודה הן תעבודנה.

מוך זועבי: זאת ההגדרה של נשים המשתתפות בכוח העבודה.

מוך זועבי: אנחנו לא מסתפקים בכך.

מוך זועבי: מקרב אותן נשים, 71.7% מהנשים הערביות לא משתתפות בשוק העבודה.

מוך זועבי: לכאורה, זה טוב ביחס לשנים קודמות, אבל בזה אנחנו לא מסתפקים.

מוך זועבי: לפי הנתונים, מבין אותם נשים שאינן משתתפות בשוק העבודה – 47.8% מסרו כי הן לא חפשו עבודה והשאלה היא למה.

מוך זועבי: הן מסרו שהדבר נבע מכך שהן מטופלות באחד מבני המשפחה, לא שהן לא רצו לעבוד ולא שהן לא חיפשו עבודה – הן מטפלות באחד מבני המשפחה, בין אם ילדים ובין אם מבוגרים.

מוך זועבי: האחוז ממריא כאשר אנחנו מדברים על נשים נשואות.

מוך זועבי: מהנתונים עולה שנשים נשואות שאינן משתתפות בכוח העבודה, כמעט 75% מסרו שהדבר נבע מטיפול בילדים או באחד מבני המשפחה.

מוך זועבי: רק 4.4% מסרו כי הדבר נובע מסירוב המשפחה לצאת לעבודה.

מוך זועבי: כל הטיעון הנדוש שאומר שנשים ערביות לא משתתפות בשוק העבודה בשל טיעונים תרבותיים וכדומה מתפוגג לאור הנתונים לגבי נשים נשואות שאינן משתתפות בשוק העבודה.

מוך זועבי: 84.9% ויותר, מבעלות תעודה אקדמית, משתתפות בשוק העבודה, וכ- 15% הן מחוץ לכוח העבודה.

מוך זועבי: כלומר, ככל שעולה הדרגה האקדמית של אישה ערבייה, עולים סיכוייה להשתתף בשוק העבודה, אבל לפי המחקר של 'פאנס' מסתבר שזה לטווח מאוד קצר והחשש הוא לגבי הטווח הארוך בהן יש לנו הצף של שנשים אקדמיות בתחום מסוים שאין מקום עבודה שיכול לקלוט אותן.

מוך זועבי: את זה יציג חברי ואנחנו נשמע את הנתונים המעניינים.

מוך זועבי: שיעור האבטלה בקרב נשים אקדמיות, שזה נתון שחשוב להתייחס אליו, עומד היום על 7% לעומת 10.5% מכלל הנשים הערביות.

חנין זועבי: 7% אבטלה בקרב נשים אקדמיות.

חנין זועבי: זה גם אחוז קטן יותר מהאחוזים אליהם אנחנו רגילים.

מוך זועבי: נכון, אלו נתונים משנת 2010.

מוך זועבי: כדי לשבר את האוזן אומר לכם שיש כאלה שטוענים שבשביל לשפר את נתוני האבטלה מספיק שנגרום לנשים להתייאש מלחפש, אם הן מתייאשות ואינן מחפשות הן מחוץ לנתון האבטלה ואז יורדת רמת האבטלה מ- 10% ל- 7%.

מוך זועבי: אם כך זה לא אומר שבפועל הנשים מועסקות והן נכללות בשוק העבודה.

מוך זועבי: זה לא המצב וזו בדיחה שטומנת בחובה גם מידע מדעי, שחייבים להתייחס אליו כשמסתכלים על הנתונים.

מוך זועבי: לכאורה המצב השתפר – המצב לא השתפר וצריך לשים את הנתונים במקום הנכון ולהתייחס למאפיינים של אלה שאינם נמצאים בשוק העבודה ולא כמו שאחרים עושים.

מוך זועבי: מבין האקדמיות הערביות 40.8% עובדות בעבודה חלקית.

מוך זועבי: מנתון זה ניתן להוציא המלצה.

מוך זועבי: אנחנו יודעים שאחד התנאים לסבסוד מעונות יום לפי הקריטריונים של משרד התמ"ת, הוא שהאישה תעבוד במשרה מלאה.

טלב אלסאנע: יש נתון לגבי חלקנו בתקציב מעונות יום של המגזר הערבי?

מוך זועבי: הנתונים האלה לא קיימים, אנחנו עשינו את החישוב.

מוך זועבי: אין לנו נתונים ספציפיים לגבי אחוז המגזר הערבי מהתקציב הכללי של מעונות יום במשרד התמ"ת.

מוך זועבי: ניסנו להתחקות אחרי הנתונים, קיבלנו נתונים כלליים ולא קיבלנו נתונים ספציפיים בשום אופן.

מוך זועבי: זה אחד הדרישות שעלו אצלנו במסגרת המחקר – אנחנו צריכים יותר שקיפות בנוגע לתקציבים המוקצים וגם ביחס לחלקו באוכלוסייה של החברה פלשתינית, על מנת לבדוק האם יש עלייה או ירידה בתקצוב, זה מאוד חיוני לשיפור מצבן של הנשים.

מוך זועבי: אני אישה אקדמית, אם אני אתקשה למצוא מקום שיאכלס את הילדים שלי במעונות, לדעתי אני אצא ממעגל הנשים שמשתתפות בכוח העבודה, זה מצב שאף אחד לא רוצה להגיע אליו.

מוך זועבי: במסגרת זו אני מניחה שנשמע את עמדת משרד התמ"ת ועמדתו של משרד החינוך בנוגע לעשייה שלהם לפתור את בעיית תעסוקת נשים ערביות.

מוך זועבי: נשאלת השאלה האם התכניות שמציגים ויציגו, וכמו ששמעתי לפני תחילת הדיון, האם די בתכניות אלה כדי לתת את הפתרון.

מוך זועבי: לדעתנו, אנחנו חייבים, כולנו תקווה, כי ההמלצות שיוצבו במסגרת הדיון, המלצות שתשלחנה לכל משרדי הממשלה בנוגע לתוצאות המחקר שאנחנו מבצעים, יתקבלו.

מוך זועבי: אנחנו מבקשים את הירתמותו של משרד האוצר גם במתן תקציבים מוגברים יותר לאוכלוסייה הערבית כדי לשפר את מצבן של הנשים הערביות עם מבט רחב של המשק בכללותו.

מוך זועבי: גברת נג'אח ג'בראין תציג את הדרישות של הנשים.

מוך זועבי: דרישות שתחזקנה ותאששנה את הדרישות שלנו כקבוצת מחקר.

חנין זועבי: תודה לינה.

מטאנס שחאדה: צהריים טובים, אני אציג את הממצאים של הניתוח המגדרי לתקציב משרד החינוך.

מטאנס שחאדה: אדגיש בתחילת דבריי שהמטרה אינה לחשוף את אי השוויון הקיים בתקציב משרד החינוך באופן ספציפי בין האוכלוסייה הערבית לבין האוכלוסייה היהודית בישראל, אלא להדגיש או למצוא, את התקציבים המיועדים או המגיעים לתלמידות הערביות בבתי הספר.

מטאנס שחאדה: הדבר הזה לא נעשה אף פעם בבדיקה או חקר או ניתוח תקציב המדינה בישראל.

מטאנס שחאדה: המטרה היא לראות האם התקציבים המועברים, ראשית, הם מספיקים או באם הם מיועדים לפתור את בעיות העוני בעיקר של הנשים הערביות ושיפור מעמדן הכלכלי והחינוכי, או הישגי החינוך התלמידות הערביות.

מטאנס שחאדה: זאת מאחר ואנחנו חושבים שהבעיה אינה כפי שהיא מוגדרת בכלכלה הליברלית החופשית כיעד מרכזי לעלות את אחוז השתתפות הנשים בכוח העובדה כדי לשפר את מצבן הכלכלי או מעמדן הכלכלי.

מטאנס שחאדה: אנחנו טוענים שצריך לספק או לתת לנשים את הכלים להשתתף בתהליך הצמיחה הכלכלית והפיתוח הכלכלי.

מטאנס שחאדה: היו מקרים רבים במדינות אחרות שהעלאת או הגברת השתתפות נשים בכוח העבודה לא שיפרה דווקא את מעמדן הכלכלי.

מטאנס שחאדה: לרוב הן הועסקו בענפים כלכליים או משלוחי יד נשיים שמשאירים את הנחיתות הכלכלית ואת מעמדן הנחות של נשים.

מטאנס שחאדה: לפעמים זה בא בצורת ניצול כוח העבודה הנשי.

מטאנס שחאדה: אנחנו טוענים, שנקודת המוצא היא שיפור ההון האנושי של נשים ערביות, שזה תנאי הכרחי כדי לשנות את מצבן או מעמדן הכלכלי – זה תנאי לא מספיק, זה תנאי הכרחי, אבל לא מספיק לשנות את חלוקת העוצמה, התפקידים הכלכליים בין נשים הערביות לגברים ובין האוכלוסייה הערבית לאוכלוסיית הנשים.

מטאנס שחאדה: צריך לשנות את תמהיל ההתמחות של תלמידות ערביות בבתי ספר העל-יסודיים כדי לתת להן את האפשרות לשנות את מאפייני/דפוסי ההתמחות בלימודים האקדמאיים באוניברסיטאות כדי לספק להן את הכלים לפרוץ הרבה חסמים הקיימים בפניהן בכלכלה הישראלית.

מטאנס שחאדה: המטרה המרכזית היא, לשנות או לגוון יותר את ההתמחות האקדמית של נשים ערביות, כדי להיכנס לכלכלה חדשה, שזו הכלכלה המתקדמת, אם תרצו "הייטק", או "כלכלת המידע", "כלכלת העסקים".

מטאנס שחאדה: לצערנו, עד כה, למרות ש- 60% מהסטודנטים הערבים לתואר ראשון הם נשים, לצערנו עדיין כ- 50% מהן לומדות מדעי הרוח ומדעי חברה שבסופו של דבר נותנים להם את הכלים להשתתף בעיקר בשוק העבודה המקומי, דהיינו בכלכלה הערבית בישובים הערבים, או בתחום החינוך, תחומי העזר הרפואיים, עבודה סוציאלית –תעסוקה שבאופייה היא נשית והמספקת את מקומות עבודה לנשים ערביות.

מטאנס שחאדה: בסופו של דבר השוק הגיע למצב רוויה ותואר אקדמי לא יספיק להשתתפות נשים בכוח העבודה.

מטאנס שחאדה: זה שונה מהמדיניות הקונבנציונאלית המוצעת במשרדי הממשלה וגם ברשות לפיתוח כלכלי של האוכלוסייה הערבית, דרוזית וצ'רקסית.

מטאנס שחאדה: על כן היעד אינו רק העלאת אחוז הנשים המשתתפות בכוח העבודה, אלא לתת להן את הכלים, מבחינת הון אנושי, לימודים הן בבתי הספר העל-היסודיים והן בלימודים האקדמיים כדי לפרוץ חסמים ולהיכנס לכלכלת המרכז.

מטאנס שחאדה: הכלכלה, אם תרצו, היא יהודית בישראל שמספקת מקומות עבודה יותר טובים מבחינת הכנסה ומעמד כלכלי.

מטאנס שחאדה: אנחנו רואים, שבסך הכל מבחינת הישגי לימוד, הישגיהן הלימודיים של תלמידות ערביות יותר טובים מתלמידים ערבים, הן באחוז הניגשים לבחינות הבגרות, הן באחוזי ההצלחה במבחני הבגרות והן באחוז עמידה בתנאי הסף של האוניברסיטאות.

מטאנס שחאדה: כאן אנחנו מתייחסים רק לאוניברסיטאות בישראל, כי אנחנו עדים לתופעה רחבה שבה הרבה תלמידים מהחברה הפלשתינית בישראל בוחרים ללמוד בירדן או באירופה.

מטאנס שחאדה: אם אנחנו משווים את התפלגות הנשים הערביות המועסקות משנות התשעים לשנת 2010, מבחינת הענף הכלכלי ויש ענפים שכמעט היה חיסול טוטאלי של השתתפות נשים, כמו בענפים המסורתיים, שסיפקו מקומות עבודה מאמצע שנות התשעים, בעיקר תעשייה מסורתית וכלכלה.

מטאנס שחאדה: בתעשייה, חלק מהמפעלים שעברו מהישובים הערביים - - -

טלב אלסאנע: המעסיק העיקרי הוא משרד החינוך?

מטאנס שחאדה: כן, כמעט 40%.

טלב אלסאנע: יש השוואה למגזר היהודי?

מטאנס שחאדה: יש לנו את כל ההשוואות.

טלב אלסאנע: יש את הנתון של הנשים היהודיות עוסקות בתחום החינוך?

מטאנס שחאדה: כמעט ,30% בקרב האוכלוסייה הערבית, שזה יותר גבוה.

מטאנס שחאדה: ה- 60% כולל את החינוך ומינהל ציבורי או מקומי ועבודה סוציאלית ועוד, כי אלו מקומות העבודה הנגישים או עם היצע עבודה.

מטאנס שחאדה: זה מקום תעסוקה נשי.

מטאנס שחאדה: אם בודקים בתוך מערכת החינוך את מעמדן של נשים ערביות מול גברים ערביים בהיררכיה הניהולית, למשל בבתי הספר אנחנו רואים שהייצוג שלהן בהיררכיה המעמדית בתוך משרד החינוך נחות יותר מהגברים למרות שהייצוג הכללי שלהן גבוה יותר.

קריאה: לא במשרד החינוך, במערכת החינוך.

מטאנס שחאדה: במערכת החינוך, כן.

מטאנס שחאדה: אנחנו רואים שההשתתפות בתעשייה כמעט חוסלה, או השתתפותן של נשים בענפי התעשייה כי אין לנשים ערביות את הכלים להשתתף בתעשייה המתקדמת החדשה.

מטאנס שחאדה: ראשית מבחינת הון אנושי – אנחנו יודעים שכמעט רק 15% מהנשים הערביות בעלות תואר ראשון ומעלה ושנית המיקום הגיאוגרפי של התעשייה המודרנית המתקדמת הוא יותר במרכז, יותר באזורי התעשייה המרוחקים מהישובים הערביים והנגישות לנשים ערביות קשה.

מטאנס שחאדה: במקביל רואים שיש שיפור במשלוחי היד של נשים ערביות משנות ה- 90 לשנת 2010, זאת אומרת אישה ערבייה מוכנה להשקיע בהון האנושי שלה ולהתקדם בסולם התעסוקה, לרכוש יותר השכלה כדי להבטיח תעסוקה.

מטאנס שחאדה: זה לגמרי מנוגד לחלוטין לתיאוריות המסבירות שזה בהקשר תרבותי של העסקת נשים ערביות.

מטאנס שחאדה: באמצע שנות ה- 90 כ- 40% מהנשים הערביות הועסקו במשלוחי יד בלתי מקצועיים בענפי החקלאות, בנייה ותעשייה.

מטאנס שחאדה: ענף זה, משלוח יד, כמעט וחוסל בשנת 2010 ורק כ- 10% מהנשים מועסקות עדיין בעבודות כפיים.

מטאנס שחאדה: זה משלוח היד הנמוך ביותר בהיררכית משלוחי היד.

מטאנס שחאדה: יש התקדמות יפה במשלוחי יד מנהלים – מנהליים.

מטאנס שחאדה: השאלה היא האם ואיך זה קשור להתמחויות בבתי הספר בחינוך הערבי, האם ואיך זה קשור לתקציב משרד החינוך?

מטאנס שחאדה: נתקלנו בבעיה מאוד רצינית כאשר בדקנו את הממצאים.

מטאנס שחאדה: אין בנמצא נתונים או אוסף נתונים אחד שיש בו את הנתונים של התלמידים בבתי ספר ותקציבם של בתי הספר.

מטאנס שחאדה: היה צורך לבנות מאגר נתונים שיתבסס על קבלת נתונים ממשרד החינוך בנוגע לתלמידים ומבחני הבגרות, התמחויות משנת 2000 ועד 2010 – זו באמת עבודת נמלים לבדוק כל בית ספר על-יסודי ערבי, הגענו לכ- 100 בתי ספר בחינוך הערבי.

מטאנס שחאדה: בנינו את המאגר הזה ולקחנו משני אתרי אינטרנט הקשורים למשרד החינוך "מבט רחב" ו,מתן" (נדמה לי), הם מציגים נתונים מדויקים על ההעברה החודשית ממשרד החינוך לבתי ספר.

מטאנס שחאדה: אגדנו את הנתונים יחד ובנינו את מאגר הנתונים, נראה שצריך לבקש ממשרד החינוך, שתהייה הנגישות לנתונים ולחומרים ושתהייה יותר שקיפות וגם שהנתונים יהיו מוכנים, אפילו לדרוש ממשרד החינוך להכין תקציב רגיש מגדרי ולאומי.

מטאנס שחאדה: זאת אומרת, לפרט מהו הסכום המיועד לחינוך הערבי ביחס לסכום המיועד לחינוך העברי ומתוך זה אלו פרויקטים או תכניות מיועדות לשיפור מעמדן של תלמידות הערביות.

מטאנס שחאדה: זו נקודה חשובה כי כאן אנחנו מתייחסים רק לתקציבו של משרד החינוך.

מטאנס שחאדה: אנחנו יודעים שלבתי ספר בחינוך העברי יש עוד תקציבים שמגיעים לבתי הספר שהם תקציבים שאינם ממשרד החינוך.

מטאנס שחאדה: יש תשלומי הורים, סוכנות שמעבירה תקציבים, תרומות, רשויות מקומיות, גיוס כספים באופן אישי או עצמאי.

מטאנס שחאדה: אנחנו מתמקדים על חלקו של משרד החינוך ולתקציבים המועברים לבתי הספר למורים, מעבדות וכדומה.

מטאנס שחאדה: ישנם עוד תשלומים שאינם נכללים בתקציב הזה, בזה התמקדנו.

מטאנס שחאדה: לגבי החלוקה, מעניין אותנו לבדוק את אחוז התלמידות הערביות שפונות ללימוד טכנולוגי.

מטאנס שחאדה: אנחנו חושבים ששיפור ההון האנושי של תלמידות ערביות בהקניית כלים ואמצעים להתמודדות דרישות השוק החדשות, או הכלכלה המודרנית המתקדמת, מחייבים לימוד טכנולוגי כבר בבתי הספר, אז זה יפתח להן את האפשרות להמשך לימודים טכנולוגיים באוניברסיטאות.

מטאנס שחאדה: החלוקה מראה שרק כ- 8% או אפילו 5% מהסטודנטיות הערביות פונות ללמוד מקצועות הנדסה, למשל בטכניון, או מדעים מדויקים, מתמטיקה והתמחויות המאפשרות כניסה והמאפשרים פריצת מחסומים הקשורים להון האנושי.

מטאנס שחאדה: לגבי חסמים אחרים צריך לטפל באופן שונה, אנחנו לא טוענים שאנחנו פותרים את כל הבעיות.

מטאנס שחאדה: אנחנו רואים שיש הבדל באחוז ההתמחות או בבחירה בין נתיב עיוני לבין נתיב טכנולוגי בין תלמידים ותלמידות ערביים.

מטאנס שחאדה: רק 37% מהתלמידות הערביות פונות ללימוד טכנולוגי לעומת 47% של התלמידים הערביים.

מטאנס שחאדה: החלוקה בחינוך העברי כמעט שווה בין תלמידים לתלמידות 65% לעומת 35%.

מטאנס שחאדה: ממצא ראשון שהוא מאוד מעניין, במאה בתי ספר בחינוך הערבי שבדקנו, לעומת מדגם שרירותי של 15 בתי ספר מהחינוך היהודי עברי כי אי אפשר לבדוק את כל ה- 1,000 בתי ספר ולקבץ ולמצוא את כל נתונים, לכן בחנו להשוות עם מדגם מיצג, סליחה, ההתמחויות הן לגבי כל בתי הספר בחינוך העברי, אבל התקציבים הם מדגם מיצג.

מטאנס שחאדה: מצאנו שיש רק 30 מגמות התמחות בתחום הטכנולוגי בבתי הספר הערביים לעומת 50 מגמות התמחות בחינוך העברי.

מסעוד גנאים: בדקתם בתי ספר יסודיים או על-יסודיים?

מטאנס שחאדה: על-יסודיים, אין התמחויות בחטיבות הביניים.

מטאנס שחאדה: אנחנו יודעים שההתמחויות באופן כללי שבהן ישנו ייצוג גדול או ייצוג ניכר של תלמידות ערביות אלו התמחויות שתקציבן כהגדרה מועבר ממשרד החינוך לאותן מגמות והוא נמוך יותר וזה בגלל טיב מגמת ההתמחות.

מטאנס שחאדה: אנחנו גם יודעים, שההבדלים יכולים לנבוע לפעמים מההון האנושי של המורים, שנת וותק, לימודים, תואר ועוד דברים שיכולים להשפיע יחד עם גורמים אחרים.

מטאנס שחאדה: בגדול, הממצאים מראים שיש הבדל ניכר בין התקציבים.

מטאנס שחאדה: הממוצע התקציבי לתלמיד בחינוך הערבי הוא 1,100 שקל בכל מגמות ההתמחות לעומת 1,328 שקל בחינוך העברי.

מטאנס שחאדה: ממוצע התקציב לתלמיד בחינוך הערבי טכנולוגי עומד על 1,251 שקל לעומת 1,459 שקל, דהיינו גבוה ב- 16%.

מטאנס שחאדה: התקציב לתלמיד בנתיב בעיוני בחינוך הערבי עומד על 1,000 שקל ולעומת 1,257 שקלים.

חנין זועבי: יש במחקר המלצות?

חנין זועבי: אולי נעבור אליהן.

מטאנס שחאדה: אני מציג כאן חלק מההבדלים בתקציבים המועברים לבתי ספר בחינוך הערבי לבין בתי ספר היהודי.

מטאנס שחאדה: אנחנו רואים שתמיד יש יתרון לחינוך העברי מבחינת תקציבים.

מטאנס שחאדה: אנחנו גם רואים שההישגים בבחינות הבגרות בבתי הספר או במגמות הטכנולוגיות בבתי הספר הערביים נמוכים יותר מבתי הספר בחינוך העברי.

מטאנס שחאדה: לעניין ההמלצות.

מטאנס שחאדה: כשבדקנו את כל התכניות שהוצעו לשיפור או שדרוג הלימוד הטכנולוגי בישראל, משרד החינוך שם דגש מיוחד ומטפל בנושא זה כאינטרס של משרד החינוך.

מטאנס שחאדה: הוצעו הרבה תכניות ואנחנו רואים שכל הזמן התכניות הן משותפות עם תעשיינים – התאחדות התעשיינים, או הצבא, או מוסדות אקדמיים ומזניחים אותן או שהן כמעט לא מיושמות לחלוטין בחינוך הערבי.

מטאנס שחאדה: ראיתי כמה דוגמאות של בתי ספר ערביים שמשתתפים עם איזו תעשייה, אבל בפועל זה לא מיושם.

מטאנס שחאדה: אם זה מיושם זה באחוז נמוך ביותר בהשוואה לחינוך הטכנולוגי העברי.

מטאנס שחאדה: אנחנו מבקשים, או ממליצים, כדי לשפר ולשנות את ההתמחויות של הנשים הערביות, לשדרג או לתת להן את הכלים להשתתף בשוק העבודה המודרני ולעבור מהתעסוקה המסורתית או מענפים כלכליים ומשלוח יד מסורתי לנשים, זה קודם כל לפתוח יותר תחומי התמחויות בחינוך הטכנולוגי בבתי הספר הערבים ולעודד - - - -

חנין זועבי: האם בדקתם אם יש התאמה בין המגמות שנמצאות בבתי הספר לשוק העבודה?

חנין זועבי: אתה אמרת שיש 30 התמחויות, כולם רלוונטיים לשוק העבודה?

חנין זועבי: אולי זה לא רק בעיה של תקציב?

מטאנס שחאדה: יכול להיות, כי עדיין יש את מגמת עיצוב, עיצוב שיער, אלה דברים שכמעט ואין להם דרישה בשוק העבודה.

מטאנס שחאדה: קל וחומר כשאנחנו מדברים על תלמידים ערבים שלהם יותר קשה, כי ביחס למעמד, אופי והתדמית של חינוך טכנולוגי זה מעמד נחות, לעומת החינוך העברי שהוא יותר מתקדם עם התמחויות: טכנולוגיה, אלקטרוניקה, מחשבים, מערכות מידע.

מטאנס שחאדה: אנחנו ממליצים לגוון יותר את ההתמחויות ולכך דרושים משאבים, תקציבים, מעבדות ודרוש עידוד בקרב התלמידים והתלמידות לבחור במגמות אלו.

מטאנס שחאדה: צריך לתת למורים הכשרה שיתאימו לחינוך המודרני, לתרגם חומרי לימוד וספרים ולשנות את התדמית של החינוך הטכנולוגי, לבנות תכניות לעידוד תלמידות ערביות, זה גם תפקיד החברה האזרחית שפועלת בחברה הערבית.

מטאנס שחאדה: צריך לעודד תלמידות ולתת הדרכה וייעוץ כבר בשלב כיתה י' או יא'.

מטאנס שחאדה: במחקר נוסף שאני משתתף בו אני רואה שחסר ייעוץ רציני ואולי כמעט איננו - ייעוץ חינוכי בבתי הספר הערביים.

מטאנס שחאדה: אין קשר בין מסלול ההתמחות למה שלומדים אחר כך באוניברסיטה, הם לא יודעים מה קורה בשוק העבודה הישראלי מודרני.

מטאנס שחאדה: חסר מאוד מידע לגבי מגמות ההתמחות והדרישות של שוק העבודה.

מטאנס שחאדה: דרישה אחרונה, אולי תעלה כאן והיא בקשה לדרוש ממשרד החינוך, לפחות ממשרד החינוך, להכין תקציב רגיש מגדרית ורגיש ללאום ולפרט באופן ובשקיפות המלאה את התקציבים המיועדים לחינוך הערבי.

מטאנס שחאדה: תודה.

חנין זועבי: תודה רבה.

חנין זועבי: אני אתן לחבר הכנסת מסעוד גנאים את רשות הדיבור, אחר כך נעבור לנג'אח.

חנין זועבי: בבקשה.

מסעוד גנאים: תודה גברתי היושבת הראש, אהלן וסאהלן.

מסעוד גנאים: בקשר לנתונים, אני מברך את אגודת הגליל ואת כל העמותות שהשתתפו במחקר.

מסעוד גנאים: הרי ראינו סטטיסטיקות ומחקרים בוועדות הכנסת, גם הכנסת, תמיד אנחנו אומרים שהאתגר והחשיבות הם: שאת הנתונים האלה נעביר מעולם המספרים והסטטיסטיקה לעולם תכניות העבודה.

מסעוד גנאים: זה אתגר המונח על שולחנם של כל המשרדים הרלוונטיים וגם אתגר לנו כחברה.

מסעוד גנאים: אני רואה מתוך המחקר וגם ממחקרים אחרים, שהמצב מבחינה כמותית משתפר, לא באופן הראוי ולא איך שאנחנו רוצים, אבל ישנו שיפור.

מסעוד גנאים: לא זה העניין.

מסעוד גנאים: העניין הוא באיכות.

מסעוד גנאים: אנחנו צריכים לעבור מכמות לאיכות.

מסעוד גנאים: נכון שבעבר רצינו מספר גדול ככל האפשר של נושאי תעודת מסיימי אוניברסיטה או תואר אקדמי, אבל היום אנחנו רוצים לא רק כמה אלא מה, מה למדת.

מסעוד גנאים: אסור להסתפק רק ב- BA.

מסעוד גנאים: לדעתי זה אחד האתגרים החשובים לנו כחברה וגם למשרדים שהוזכרו במחקר.

מסעוד גנאים: כאשר מדברים על תעסוקה לא מדברים על תעסוקה מסורתית או יותר מסחר, אנחנו רוצים לדבר על תעסוקה שיש בה ייצור ולא רק העבודה שמקבלים בה משכורת בסוף החודש וזהו.

מסעוד גנאים: בנוגע למשרד החינוך - היה דיון בוועדת החינוך לפני זמן מה בנוגע לאבטלת מורות ערביות, כי המקצוע בכללותו הוא מקצוע נשי ברובו.

מסעוד גנאים: אולי משרד החינוך ימסור לנו את המספרים.

מסעוד גנאים: לדעתי היו שם מסקנות שעל משרד החינוך וגם עלינו, דבר הנוגע בהכוון המקצועי או הלימודי בבתי הספר.

מסעוד גנאים: ההכוון הוא שהיום היועצות החינוכיות עושות אותו בתוך בתי הספר התיכוניים ולא כראוי.

מסעוד גנאים: לא יתכן שכולן וכולם רוצים להיות מורים, זה לא יתכן! אני חושב שיש לנו בעיה גדולה.

מסעוד גנאים: בזמנו וגם היום, אנחנו אומרים בנוגע לאבטלה בקרב מורות, שראשית צריך לעודד את השתלבותן של מורות במערכת החינוך העברית משום ששם יש מחסור, גם במורים ולצורך העניין מורות כי ורובם מורות.

מסעוד גנאים: שנית, לדעתי צריך גם לעזור למורות, הפניה כעת למשרד החינוך, לעשות הסבה מקצועית כי אם אין איפה ללמד, יש כל כך הרבה היצע וביקוש אין, צריך לעזור להן לעשות הסבה מקצועית למקצועות נדרשים.

מסעוד גנאים: שלישית, ההכוון הלימודי והמקצועי שהוא בתוך בתי הספר - צריך לתת להם יותר מקצועות, יותר מגמות איכותיות אליהם שיכוונו אותן בסוף לימודיהן ללימודים אקדמיים שיוכלו להשתלב בשוק העבודה.

מסעוד גנאים: תודה גברתי יושבת הראש.

חנין זועבי: תודה.

חנין זועבי: בבקשה נג'אח ג'בארין.

נג'אח ג'בראין: היום אני אדבר על הבקשות והדרישות של הנשים, דרישות ובקשות שעלו מתוך דיונים רבים בקבוצות נשים מהצפון עד הדרום.

נג'אח ג'בראין: אני מייצגת את הנשים ובשם הנשים שמשתתפות היום בדיון וגם בשם הנשים שלא משתתפות היום בדיון ורצו להגיע אך מחוסר בררה נבצר מהן להגיע לדיון, אני מברכת את הדיון החשוב הזה מאוד לנו הנשים ולעלות את הדרישות והבקשות שלנו מתוך צרכים אמיתיים של הקהילה שלנו.

נג'אח ג'בראין: כנשים אנחנו מאוד רוצות לשנות את פני החברה שלנו לטובה ולחיוב.

נג'אח ג'בראין: יש לנו המון המון דברים שהעלנו אותם, אבל סיכמנו אותם בכמה נקודות חשובות כדי להעלות אותן בפניכם, לדרוש ולבקש מכם לענות לדרישותינו.

נג'אח ג'בראין: מבלי תיאום עם ממצאי המחקרים ועם העבודה המחקרית שעשו בעמותת הגליל, אני רואה שאנחנו כמעט הגענו לאותן דרישות ובקשות.

נג'אח ג'בראין: אני יכולה לסכם את הדרישות בתחומים השונים והחשובים: תחום התעסוקה של הנשים הערביות פלשתיניות, בתחום החינוך ותחום הבריאות שאני יודעת שהיום לא נגענו בתחום הבריאות, אבל כנשים היה לנו חשוב מאוד לעלות את הנושא הזה.

נג'אח ג'בראין: אני גם באה מתחום הבריאות ואני רואה את הנושא כנושא מאוד חשוב לנו.

נג'אח ג'בראין: בתחום התעסוקתי אנחנו רואים, גם לפי הממצאים, שהנשים הערביות הרבה פעמים לא עובדות ומובטלות או שהן לא משתתפות בשוק העבודה מחוסר מקומות עבודה וגם כתוצאה שנשים אינן יכולות לצאת לשוק העבודה מחוסר מסגרות לטיפול בילדים בגיל הרך.

נג'אח ג'בראין: אין לנו מספיק מעונות ואין לנו מספיק מסגרות לגיל הרך כדי שיתאפשר לנשים לצאת לשוק העבודה.

נג'אח ג'בראין: נשים שעובדות משרה מלאה מקבלות את הסבסוד המלא ממשרד התמ"ת (משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה) והנשים שעבודות בחלקיות משרה להן לא מתאפשר ולכן הן לא יכולות, לא משתלם להן בכלל לצאת לשוק העבודה אם הן לא יכולות לשלם עבור הילדים שלהן הנמצאים במעונות גיל הרך ולכן הן מעדיפות להישאר בבית מאשר לצאת לשוק העבודה.

נג'אח ג'בראין: לנשים שלא עובדות שנמצאות בבית, אין את אפשרות לשלם עבור הילדים כדי לאפשר את יציאתן ללימודים ולשוק העבודה.

נג'אח ג'בראין: אישה שלא עובדת אין לה את האפשרות להחזיק את הילד שלה במעון יום שהוא מסובסד ואז היא מעדיפה להישאר בבית ולא לצאת ללמוד או לעבוד כי אין מי שיטפל בילדים שלה.

נג'אח ג'בראין: זו נקודה שעלתה באופן מאוד חזק ולכן אנחנו דורשות ומבקשות להקים מעונות ולסבסד את מעונות היום לגיל הרך כדי לאפשר לנשים להן לצאת לשוק העבודה ולהשתלב בכוח העבודה.

נג'אח ג'בראין: כפי שנאמר כאן, רוב הנשים פונות לסוגי תעסוקה אופייניים ומסורתיים לחברה שלנו והם: חינוך, היום יש הרבה מורות שהן מובטלות, לא עובדות כי אין מקום עבודה והן לא יכולות להשתלב במקום העבודה מחוץ לאזור הגיאוגרפי שלהן.

נג'אח ג'בראין: הן לא יכולות ללכת למקומות אחרים.

נג'אח ג'בראין: כעת אני אשלב את שני הדברים יחד, התחבורה הציבורית מתוך הישובים הערביים או בתוך המגזר שלנו, אין תחבורה ציבורית ואין תשתית לתחבורה ציבורית שתאפשר גם לנשים ניידות ממקום למקום, מעיר לעיר, או מאזור לאזור כדי להשתלב במקומות אחרים.

נג'אח ג'בראין: חוסר נגישות לתחבורה מקשה עליהן והוא אחד מהחסמים המאוד קשים.

נג'אח ג'בראין: הדרישה שלנו היא לשפר את התשתיות ולהרחיב את התחבורה הציבורית העירונית והבין-עירונית כדי לאפשר לנשים ניידות ממקום למקום.

נג'אח ג'בראין: לגבי אכיפת חוק מיגון עבודה, אנחנו יודעים שנשים עובדות משתכרות פחות משכר המינימום, הן עובדות בחצי משכר המינימום ובמקומות עבודה פרטיים או במפעלים מסוימות הן משתכרות פחות מחצי משכר המינימום .

נג'אח ג'בראין: אז למה צריך לצאת לעבודה אם אני לא יכולה לקבל את שכר המינימום שלי, למה לצאת לעבודה?

נג'אח ג'בראין: – אין צורך לצאת לעבודה.

נג'אח ג'בראין: זו אחת הנקודות שהעלנו, אנחנו צריכים אכיפת חוקים, לא קיימת אכיפת חוקים ולכן בעלי העסקים לא נותנים את שכר המינימום לנשים.

נג'אח ג'בראין: פנינו גם בנוגע להכשרה המקצועית בתחומי התעסוקה שיהיו מגוונים יותר, שיהיו יותר רחבים לנשים ושלא יישארו בתחומים מסוימים.

נג'אח ג'בראין: נשים שפונות ללשכות העבודה ומבקשות עבודה מפנים אותן להתמחויות מסוימות - ששוק העבודה יתרחב.

נג'אח ג'בראין: הנשים עובדות ופונות להתמחויות שהשוק לא דורש אותם ושהוא רווי בהם.

נג'אח ג'בראין: אנחנו מבקשות שההכוונה המקצועית והכשרת התלמידות והתלמידים, תהייה בתחילת שנות הלימודים של הילדים, אפילו כבר בבית הספר היסודי, במטרה לכוון את התלמידים והתלמידות למגוון של הכשרות ללימודים ולא לתת הכוונה בסוף התיכון ולומר להם ללמוד את זה ואת זה.

נג'אח ג'בראין: כמו שנאמר כבר, אין התאמה בין התמחות שלהם בתיכון לבין הבחירה האקדמית שלהם.

נג'אח ג'בראין: על מחלקת החינוך אצלנו באוכלוסייה הערבית, לפחות לממן את הייעוץ ואת ההכוונה וההכשרה של התלמידות בעיקר.

נג'אח ג'בראין: לפי דעתי, כדאי שהן תצאנה גם ללימודים הטכנולוגיים ולא להפנות אותן רק ללימודים האופייניים למגדר.

נג'אח ג'בראין: אנחנו דורשים ומבקשים, שתהיה אוניברסיטה ערבית לאוכלוסייה הערבית, מה שאין לנו.

נג'אח ג'בראין: חסרה לנו התאמה תרבותית בכל המערכת החינוך, אין התאמה תרבותית אפילו בתכניות הלימודיות אין התאמה.

נג'אח ג'בראין: אם אנחנו נסתכל על הבחינות הפסיכומטריות, על בלימודים החדשניים אין תכניות מותאמות.

נג'אח ג'בראין: בחינות פסיכוטכניות או בחינות אחרות אינן מתאימות לאוכלוסייה שלנו.

נג'אח ג'בראין: צריך להתאים את התכניות הלימודיות במערכת החינוך ללימודים החדשניים בשביל לעלות את אחוז ההצלחה של הילדים שלנו, את ההכוונה שלהם להגעה לשוק העבודה המתאים להם.

מטאנס שחאדה: בבדיקות ולפי הממצאים, נמצא שבחינוך המוכר הלא רשמי, דהיינו בתי ספר פרטיים, היצע ההתמחויות קטן מאשר בחינוך הרשמי, כלומר בתי ספר ממלכתיים או בתי ספר אחרים.

מטאנס שחאדה: אני לא מדבר רק על בתי ספר תיכוניים, אלא על כל בתי הספר.

חנין זועבי: אנחנו נעבור עכשיו לחבר הכנסת טלב אלסאנע, בבקשה.

טלב אלסאנע: אני מברך על הדיון ועל הנתונים שקיבלנו.

טלב אלסאנע: ממש נהניתי לשמוע את נג'אח, שהציגה בצורה ברורה שאנחנו רוצים להשתלב, אנחנו רוצים לעבוד, רוצים לתרום.

טלב אלסאנע: היא גם מציגה את הפתרונות כמו מעונות יום, מקום העבודה זמין ונגיש ואת עניין תחבורה הציבורית.

טלב אלסאנע: לדעתי זה דבר מאוד חיוני.

טלב אלסאנע: אי אפשר לדבר על שינוי והעצמת הקהילה, ללא העצמת הנשים, גם אפשר לדבר על העצמת נשים ללא תעסוקה.

טלב אלסאנע: אני חושב שעד היום, ההתייחסות לאוכלוסייה הערבית היא התייחסות להחלשה או התייחסות ניכור או מידור והתוצאה שהנזק הוא נזק הדדי.

טלב אלסאנע: חברה שחיה, כ- 50% מהאוכלוסייה הערבית מתחת לקו העוני וזה לא מקרי, זו לא גזרה משמיים, זו תוצאה של מדיניות.

רחל אגמון: זו לא רק מדיניות, זה כמו החרדים, יש עוד כמה סיבות.

טלב אלסאנע: לחלוטין יש הבדל, יש כאלה שלא רוצים ויש כאלה שרוצים ולא מאפשרים להם.

טלב אלסאנע: לכן אנחנו אומרים, לא אנחנו אשמים בעונש שלנו, לא אנחנו אשמים באבטלה שלנו.

טלב אלסאנע: זו בעיה, אבל זו לא הבעיה שלנו, כי אנחנו רוצים לשנות את המציאות.

טלב אלסאנע: כאשר אנחנו רואים וגם עצם העלאת הנושא הזה מצביעים על הרצון להשתלב ולהיות חלק, להיות משפיעים גם על הגורל שלנו וגם על העתיד שלנו.

טלב אלסאנע: אנחנו רוצים לקחת אחריות לגבי המציאות חברתית-כלכלית שלנו.

טלב אלסאנע: מי שנושא באחריות זו הממשלה.

טלב אלסאנע: הרי לא הצד החלש קובע את המציאות אלא הוא יכול, רק אם יש לו רצון או אין לו רצון, הוא יכול ואנחנו כאן עדים לרצון הרב שיש וגם נכונות יחד עם העלאת פתרונות והצעות.

טלב אלסאנע: כשמקבלים נתונים כמו ששמענו כאן, אלו נתונים שאינם מבשרים טובות.

טלב אלסאנע: היום גם כשמדברים על שוויון לא ראינו נתונים שמדברים על שוויון תקציבי, לא בתחום החינוכי, לא בתחום מעונות יום.

טלב אלסאנע: אם מדברים על שוויון – היום משמעות הדבר הנצחת הפערים הקיימים.

טלב אלסאנע: אם התקציבים לא שוויוניים, זאת אומרת, הפערים ילכו ויגדלו בעתיד.

טלב אלסאנע: המשמעות של הדבר היא שלאנשים שרוצים להשתלב סוגרים בפניהם את השערים.

טלב אלסאנע: אני חושב שחשוב לעלות ולהציג לממשלה שתבין שיש אוכלוסייה שמהווה 20%, זה משאב אדיר, זו תרומה ענקית אם ממצים את הפוטנציאל התעסוקתי בקרבם.

טלב אלסאנע: תעסוקת נשים משפיעה ישירות גם על האוצר, על משפחות ממעגל העוני וגם על האפשרות לילדים לקבל השכלה גבוהה ובעקבות זאת גם להשתלב בשוק העבודה.

טלב אלסאנע: אני חוזר ומברך על היוזמה.

טלב אלסאנע: אני חושב שתעסוקה, תעסוקה ותעסוקה זה הפתרון.

טלב אלסאנע: אני חושב שהאחריות לשלב ולאפשר מקומות תעסוקה, מקומות עבודה זמינים ונגישים ולא רק בתחום החינוך.

טלב אלסאנע: אני מתחבר לחברי חבר הכנסת מסעוד גנאים שהוא חבר וועדת החינוך, דוקטור עבדאללה חטיב גם התייחס לכך, השוק היום רווי, לומדים ומובטלים, היום השכלה לא מוסיפה מקומות עבודה כי מי שמציע זה השוק.

טלב אלסאנע: אנחנו מבחינת התלמידים שלנו, מבחינת ההתמחויות, צריכים להתאים את עצמנו לדרישת השוק.

טלב אלסאנע: אי אפשר להתאים את השוק להתמחויות הקיימות.

טלב אלסאנע: תודה.

חנין זועבי: תודה.

חנין זועבי: אנחנו נשאיר את הנציגים של משרדי הממשלה לסוף, כדי שיוכלו להגיב לכל הדברים.

חנין זועבי: כעת אני אתן לג'עפר לדבר בבקשה.

ג'עפר פרח: אני רוצה לברך את הארגונים שיזמו את המחקר הזה.

ג'עפר פרח: אם אנחנו מסתכלים על הפתרונות - הפתרונות נמצאים בתוך תכניות המשרד, בתוך התקציבים הנמצאים במשרד.

ג'עפר פרח: שם לא רואים שיש תכנית חומש לחינוך ערבי.

ג'עפר פרח: הוא נגמר פחות או יותר, נשארו 17 מיליון שקל לתכניות.

ג'עפר פרח: מתוך המגמות שנבדקו על ידי המחקר עצמו אפשר לראות למשל שבמגמת תקשורת אין אפילו ספרי לימוד, אין ספר לימוד.

ג'עפר פרח: כלומר מלמדים תקשורת בבתי הספר הערביים ואין ספר.

ג'עפר פרח: מתוך ה- 50 מגמות ישנן 30 מגמות שבחלק אין ספרי לימוד וצריך ללכת ולראות בכל ה- 50 מגמות לימוד.

ג'עפר פרח: בהמלצות הוועדה צריך להגיד שצריך להגיע ל- 50 מגמות כי אחר כך המגמות פותחות אפשרויות והזדמנויות בהשכלה הגבוהה.

ג'עפר פרח: הריכוז הגבוה במדעי הרוח והחברה, הוא תוצאה של מערכת החינוך העיונית.

ג'עפר פרח: יותר זול להשקיע בתלמיד במערכת החינוך העיונית ולכאן מרכזים את התקציבים ואת הילדים, התוצאה היא שהולכים לאוניברסיטאות בריכוז יותר גבוה - - -

טלב אלסאנע: לדעתי יש הבדל בין חינוך טכנולוגי במגזר הערבי לחינוך הטכנולוגי במגזר - - -

ג'עפר פרח: יש הבדל, לכן יש צורך ב- 50 המגמות, כדי להגיע מהמגמות האלה לטכניון ולא לחינוך תעשייתי, כלומר ישנו הבדל כשאתה מסיים באורט כרמל בחיפה לעומת אורט בחיפה או בבשמת בחיפה מבחינת התוצאות.

ג'עפר פרח: אני חושב שהדבר השני שצריך להתייחס אליו הוא תכניות אזוריות ותחבורה.

ג'עפר פרח: אי אפשר לבנות בכל ישוב שיש בו ארבע כיתות לימוד, לבנות את כל המגמות המוצעות, אבל ניתן להציע פתרון אזורי, אבל ללא תחבורה בין הישובים, כיודע אין תחבורה בין הישובים, אז אין פתרון כזה.

ג'עפר פרח: אני מבקש להתייחס לנושא נוסף והוא השכלת מבוגרים.

ג'עפר פרח: בתוך משרד החינוך יש תקציבים, היו תקציבים.

ג'עפר פרח: ברגע שנגמר נושא של קליטת עלייה אז קצצו את רוב התקציבים לחינוך מבוגרים ובמיוחד בנגב – זה דרוש.

ג'עפר פרח: נתונים מספריים – בתכניות לקידום החינוך למיעוטים סעיף 24.01 יש 17 מיליון שקל בסך הכל, היה אמור להיות 50 מיליון שקל כמעט כל שנה – לא נוצל כולו.

ג'עפר פרח: שירותי חינוך ורווחה – אמור לסגור פערים גם בתחום חינוך – יש 93 מיליון שקל.

ג'עפר פרח: פעולות רווחה למיעוטים – מתוך זה נשאר 4 מיליון שקל.

ג'עפר פרח: הוראת המקצועות – יש 204 מיליון שקל מתוך זה פעולות לחינוך הבדואים נשאר 303 אלף שקל, חינוך הדרוזים 210 אלף שקל.

ג'עפר פרח: זה מה שנשאר בתקציבים האלה.

ג'עפר פרח: אפשר ללכת לתקציבים נוספים: להוראת המקצועות בתכניות יש 97 מיליון שקל ונשארו 10 מיליון שקל לתכניות.

ג'עפר פרח: אי אפשר לפתח תכניות לכל המגמות האלה.

ג'עפר פרח: אגב, 10 מיליון שקל, 11 מיליון שקל זה להוראת ערבית.

ג'עפר פרח: בעקבות לחץ של הכנסת, של חברי הכנסת, סוף סוף פתחו תכניות בנושא של הוראת הערבית, אבל הצרכים הם הרבה יותר רחבים.

ג'עפר פרח: מלגות ומענקים – יש 61 מיליון שקל ומתוך זה 527 אלף שקל למלגות לתלמידים.

ג'עפר פרח: הבשורה היא בבניית כיתות לימוד, אבל היא רחוקה מסגירת פערים.

ג'עפר פרח: כלומר כשאנחנו שואלים איפה ילמדו כל המורים והמורות שיצאו או הקיימים בשוק, אם היה זה פר תלמיד, אם אנחנו היינו מקבלים בניית כיתות לימוד ומגיעים לרמה הנמצאת במערכת החינוך היהודי, צריך לבנות לפחות 3,500 כיתות לימוד.

ג'עפר פרח: בתקציב שקיים בשנת 2012 אי אפשר לסגור את הפער הזה, הפער הזה לא נסגר ורק שומרים אותו.

ג'עפר פרח: יש בסך הכל 100 מיליון קל לבינוי כיתות לימוד, זה לא יסגור את הפערים.

ג'עפר פרח: אחרי שבונים את הכיתה הזאת, איזו כיתה היא זאת?

ג'עפר פרח: כיתה טכנולוגית שמכניסים לתוכה מעבדות או כיתה עיונית?

ג'עפר פרח: לפי הנתונים שאנחנו מקבלים, רוב הכיתות שתיבננה בתכנית העבודה, אני מקווה שמשרד החינוך יגיד אחרת, מיועדות לחינוך עיוני שיוציא סטודנטים טובים במדעי הרוח והחברה, אבל לא יפתרו את הבעיה בתחומים הטכנולוגיים ובשילובם של יותר סטודנטים בטכניון.

ג'עפר פרח: אני חושב שגם בנושא, יש המלצה מפורשת של ה- OECD בנושא של הקמת אוניברסיטה/מכללה ערבית שתלמד בערבית ותפתח מגמות חדשות.

ג'עפר פרח: ישנן כמה יוזמות כאלה.

ג'עפר פרח: ישנה יוזמה בנצרת.

ג'עפר פרח: הגיע הזמן שהמל"ג (המועצה להשכלה גבוהה) תממן את זה.

חנין זועבי: תודה רבה.

חנין זועבי: חבר הכנסת עפו אגבאריה, בבקשה.

עפו אגבאריה: תודה גברתי היושבת ראש.

עפו אגבאריה: אני קודם כל מברך על היוזמה ומברך את הארגונים שהגיעו, אורחים ואורחות נכבדים.

עפו אגבאריה: כל חברה אמורה להמריא ולעלות את מצבה החברתי-סוציאלי והאקונומי לדעתי צריכה שיתוף פעולה די הדוק בין שני צדדי החברה, גם נשים וגם גברים.

עפו אגבאריה: במגזר הערבי 50% נשים שאנחנו יודעים שאין להן את האפשרות ואת הכלים להיות יעילות ותורמות באופן שוויוני ומלא לחברה, לדעתי זה דבר שצריך לבוא על תיקונו.

עפו אגבאריה: אני מסכים לכל מילה שאמרה נג'אח ג'בארין.

עפו אגבאריה: בעבר עבדנו ביחד תקופה מסוימת, היא אחות ואני רופא, עבדנו במרפאה אחת והיום היא עובדת בבית חולים עפולה, למרות שמבחינה פוליטית אנחנו בקצוות שונים.

עפו אגבאריה: היא עובדת במחלקת ילדים כבר הרבה שנים.

עפו אגבאריה: אני לא אתייחס לעניין המורים והמורות עליהם דיברת חבר הכנסת מסעוד גנאים, אני אתייחס לכלל עבודת הנשים.

עפו אגבאריה: במגזר הערבי, אין מקומות עבודה לנשים ואין נגישות לנשים.

עפו אגבאריה: כלומר, אין לנו לא אזורי תעשייה ולא מקומות שנשים יכולות לעבוד בהם.

עפו אגבאריה: כאשר יש איזו עבודה, לצערי הרב, זה נקרא ניצול נוראי של הבחורות הצעירות, שאחרי שמסיימות כיתה י"ב, מעבידים אותן בשכר הזוי של 1,500 או 2,000 שקל, עבור שמונה שעות במשך חודש שלם.

עפו אגבאריה: גם על דברים כאלה עליהם אמורה להיות בקרה מצד הממשלה, אלו דברים קיימים.

עפו אגבאריה: הדבר השני שהממשלה צריכה לעשות, הנגשת מקומות עבודה ולאו דווקא מורות ואחיות, יש עוד הרבה מקצועות אחרים שלא קיימים.

עפו אגבאריה: בתי ספר המקצועיים למשל, בכל הכפרים באזור ואדי ערה, מכפר קרע עד כפר זלפה, אין אפילו בית ספר טכנולוגי אחד, לא אורט ולא עמל.

עפו אגבאריה: מדובר באוכלוסייה של מעל 150 אלף אנשים.

עפו אגבאריה: אין אפילו בית ספר למקצועות שאינם הייטק, מקצועות רגילים שהיום אי אפשר למצוא באזור, לא נגר ולא מסגר וחשמלאי רכב ומקצועות דומים.

עפו אגבאריה: בכל חברה לא כולם רופאים ואחיות ומורים, ישנם גם מקצועות שהנשים יכולות ללמוד שאינם דווקא המקצועות האלה, יש מספר מכללות שנתונות מקצועות טיפוליים כמו קוסמטיקה לנשים או מזכירות או מקצועות המוגדרים נשיים.

עפו אגבאריה: יש הרבה יותר מקצועות שנשים יכולות להשתלב אחרי גיל 18 שיכולות ללמוד.

עפו אגבאריה: הן גם יכולות להיות מומחיות במחשבים וגם במקצועות אחרים הקיימים במגזר היהודי.

עפו אגבאריה: אם משרד החינוך עושה את השוויון ונותן אפשרות לבתי ספר טכניים וטכנולוגיים, בין אם זו טכנולוגיה נמוכה עד לטכנולוגיה גבוהה, הייטק, לתת את האפשרות לתלמידים ולתלמידים בתיכון, לדעתי גם זה יכול לתרום לשוויון נשים ועבודת הנשים.

עפו אגבאריה: אני רוצה להעלות עניין שהוא לא לגמרי מקובל, אם אישה באמת רוצה לצאת לעבודה היא צריכה לנסוע למקומות נדחים.

עפו אגבאריה: אתם יודעים איך אנחנו עכשיו מבכים על עבודת האחיות כדי שמשרד החינוך יחזיר את אחיות בית הספר.

עפו אגבאריה: גם במצבים כאלה שאין כבר מקומות עבודה לאחיות, גם בקרב האחיות ישנה איזו אבטלה סמויה למרות שהאחיות במערכת הרפואה מגיעות לכ- 20% מכלל האחיות במדינת ישראל.

עפו אגבאריה: ישנה אבטלה סמויה.

עפו אגבאריה: אי נתינת מענה לאחיות שרוצות להצטרף לעבודה שבה הן יכולות לתרום, הן צריכות לחפש אלטרנטיביות שונות, לא רק האחיות אלא כלל האקדמיות במגזר הערבי, מתוכם כ- 30% מובטלות ואין להן מקומות עבודה.

עפו אגבאריה: אחת הסיבות שהן לא יכולות למצוא מקום עבודה עם סידור הולם למשפחה ושיהיה נגיש, היא צריכה לנסוע 50- ממקום מגוריה ואז היא מפסידה שעות על נסיעה ואינה יכולה לטפל בבית שלה, זה אולי אחד האילוצים שבגינו היא צריכה לשבת בבית.

עפו אגבאריה: אני תקווה שאת כל הנושאים האלה הוועדה תפתור ותמליץ.

עפו אגבאריה: אולי לא תפתור, לפחות תמליץ.

עפו אגבאריה: אם אנחנו נמשיך ולדרוש אותם לא יהיה מנוחה לאלה שלא יאפשרו לנו לעשות את זה.

חנין זועבי: תודה.

חנין זועבי: בבקשה איה בן עמוס, מ"יזמות קרן אברהם".

איה בן-עמוס: תודה גברתי יושבת הראש.

איה בן-עמוס: אני רוצה לברך על הדיון הזה שהוא מאוד חשוב, על המחקר החשוב הזה שגם מחבר את הקשרים בין תחום החינוך לתחום התעסוקה והפיתוח הכלכלי שהם נושאים שהם מאוד מאוד מחוברים גם בטווח המיידי ובטח בטווח הארוך.

איה בן-עמוס: אני מבקשת להדגיש ולחזק כמה נקודות שעלו כאן, על בסיס העבודה שלנו בשטח ואת הדברים שאנחנו רואים בתכניות שאנחנו מעפילים בשטח.

איה בן-עמוס: בנושא של תעסוקת נשים חשוב להגיד שני דברים: אחד, גם נשים שהן לא משכילות, התכנית שאנחנו מפעילים לקידום נשים מתמקדת בנשים לא אקדמאיות, גם הן יכולות ורוצות לצאת לעבודה ובהינתן הגיוס הנכון וההכשרה המתאימה הן יכולות לעשות את זה, והן עושות את זה בהצלחה מאוד גדולה של יותר מ- 60% בהשמה ושל נשים שממשיכות לעבוד.

איה בן-עמוס: בהקשר הזה עלו כאן הנושאים של מעונות יום ותחבורה ציבורית שהם קריטיים - בטח אם רוצים שנשים תשתלבנה בכלכלה הרחבה ולא רק בתוך הישוב שלהן.

איה בן-עמוס: נושא של הגדלת ההיצע של מקומות עבודה וטיפול בנושא של תעסוקה פוגענית, תעסוקה נצלנית בשכר מאוד נמוך.

איה בן-עמוס: נמצאת כאן מרים מנציבות שוויון הזדמנויות בעבודה, זה באמת חיזוק של הנציבות ושנותן יותר שיניים לניצבות מבחינת האכיפה, זה דבר שמאוד יכול לעזור.

איה בן-עמוס: הכוונה לצעירים, הוא נושא שלגביו צריך תכניות ייחודיות לנשים.

איה בן-עמוס: דיבר כאן חבר הכנסת מסעוד גנאים על אלפי מורות שהן מובטלות - - -

מסעוד גנאים: שכחתי לשבח את התכנית שלכם, לשילובם של מורים ומורות ערביות במערכת החינוך העברית.

איה בן-עמוס: במסגרת תכנית ללימוד ערבית מדוברת המופעלת היום במחוז הצפון ובמחוז חיפה, מלמדים מורים ומורות ערבים בבתי הספר יהודיים ויש הצלחה מאוד גדולה.

איה בן-עמוס: אנחנו גם רואים שמורות משתלבות גם בתפקידים אחרים בבתי הספר מעבר ללימוד עברית שזה התפקיד המקורי שבשמו הן נכנסו למערכת.

איה בן-עמוס: זה אחד הפתרונות האפשריים להיצע המאוד גדול של מורות ערביות שמחפשות עבודה, אבל צריך לפתור מראש את עצם קיומו של ההיצע הזה בהכוון נשים צעירות ערביות לתחומים שהן עדיין לא נחשפות אליהם, כמו למשל תחומי המדעיים ועיסוקים טכנולוגיים.

איה בן-עמוס: בנושא הזה, קיימים שני חסמים חשובים בתחום של השכלה גבוהה: 1 – הבחינה הפסיכומטרית והטיה התרבותית בבחינה הפסיכומטרית.

איה בן-עמוס: 2 – הגבלת גיל הכניסה לאוניברסיטאות, שרואים זאת היום בעיקר במקצועות הרפואה ובמקצועות הפר-רפואיים.

איה בן-עמוס: זה חסם מאוד משמעותי של הגבלת גיל שמקשה על נשים ללכת ישר מבית הספר התיכון להשכלה הגבוהה שיוצר איזה פער שקשה אחר כך לצאת ממנו.

חנין זועבי: תודה רבה.

חנין זועבי: רמזי חלבי, בבקשה.

רמזי חלבי: תודה.

רמזי חלבי: היום אני משמש כיועץ אסטרטגי, למרכז השלטון המקומי.

רמזי חלבי: אני חושב שאחד הפקטורים שלא עלו כאן הוא העניין במצבן של הרשויות המקומיות הערביות.

רמזי חלבי: מצב שהוא בכי רע.

רמזי חלבי: ברוב הרשויות הערביות או שיש חשב מלווה או שיש תכנית הבראה אין- סופית, או שיש וועדה קרואה.

רמזי חלבי: זה מגביל את היכולת של הרשויות הערביות לתת את ההתייחסות שלהן לנושא התעסוקה וגם לנושא החינוך.

רמזי חלבי: אני מסכים שיש קשר ביניהם, בין כלכלה לחינוך.

רמזי חלבי: המעסיק הגדול ביותר הוא הרשות המקומית, לכן אני חושב שצריכה לצאת קריאה כאן מהוועדה.

רמזי חלבי: אני אומר יחד עם השלטון המקומי, לחזק את הבסיס הכלכלי של הרשויות הערביות על ידי הקצאת תקציבים שהם לטובת הקמת גופים כלכליים ועידוד הקמת אזורי תעשייה משותפים, אזורי תעסוקה משותפים.

רמזי חלבי: זו נקודה אחת.

רמזי חלבי: גם בסקר שערכנו בשלטון המקומי, אני השתתפתי בו יחד עם אמין פארס, אני אציג לכם רק נתון אחד כדי לא לדבר ארוכות, 64% מהרשויות הערביות אין להן אזור תעשייה, או אזור תעסוקה בכלל.

רמזי חלבי: מתוך 64 רשויות ערביות זה הרבה.

רמזי חלבי: הנקודה השנייה שאני מבקש להתייחס אליה, אני משמש כיושב ראש ארגון "צופן" שעוסק בשילוב מהנדסים ומהנדסות מקרב האוכלוסייה הערבית בתעשיית ההייטק במדינת ישראל, אני חושב שגם את זה ראוי לעשות.

רמזי חלבי: ישנו הדגם המוצלח של הנשים החרדיות, היום אחוז גבוה מהן משתלב בתעשיית ההייטק שהיא תעשיית הדגל של מדינת ישראל.

רמזי חלבי: לכן אני חושב שחשוב גם לתת את הדעת בנושא הזה.

רמזי חלבי: יש גם כל מיני רמות בהייטק, יש אנשי תכנה מובילים ויש גם בקרת איכות וכל מיני אחרים, חומרה.

רמזי חלבי: איפה שניתן להשתלב זה יעלה את מפלס השכר.

רמזי חלבי: היום, כידוע, ערבי במדינת ישראל מרוויח 60% משכרו של יהודי.

חנין זועבי: תודה.

סוסאן זועבי: שלום לכולם וצהריים טובים.

סוסאן זועבי: גברתי היושבת הראש, גם אני מברכת את המרכזים ואת העמותות שיזמו את הדיון הזה ואת המחקר.

סוסאן זועבי: לצערי הרב, לא באתי לבשר כאן בשורות טובות.

סוסאן זועבי: כרכזת פרויקט נשים ותעסוקה בעמותת נשים נגד אלימות אנחנו מתעסקות בנושא של אקדמאיות ערביות.

סוסאן זועבי: כחברה ערבית אנחנו מתגאות באחוז שעולה מדי שנה, של סטודנטיות ערביות, שמגיע ל- 60% מכלל הסטודנטים.

סוסאן זועבי: צריכה שהממשלה והמדינה להתבייש בעובדה שיותר מ- 40% מהאקדמאיות המבוטלות, אני לא רק מדברת על סטודנטיות הוראה אלא גם על עובדות סוציאליות, רוקחות, עורכות דין, אחיות ובכלל על נשים מתחומים רבים שהן לומדות באוניברסיטאות בארץ ובחוץ לארץ המגיעות עם תעודה והן מובטלות.

סוסאן זועבי: הבעיה בחוסר מקומות עבודה.

סוסאן זועבי: אישה לא צריכה לנסוע כל יום מאום אל פחם, אדוני חבר הכנסת עפו אגבאריה, לרהט ולבאר שבע כדי ללמד, היא לא צריכה לעשות את זה.

עפו אגבאריה: נכון, הרבה עושות את זה.

סוסאן זועבי: כולן עושות את זה, כדי לקבל פתק לשנה, שנתיים, שלוש ואולי יזדמן לה המזל והיא תצא לצפון ללמד בחצי משרה אפילו.

סוסאן זועבי: הבעיה היא בחוסר מקומות עבודה, לא בחוסר של הכשרה מקצועית, לא בחוסר אחר.

סוסאן זועבי: אני אפילו לא מבטלת את החסמים העומדים מול הנשים הערביות.

סוסאן זועבי: הבעיה היא בחוסר מקומות עבודה לנשים לא אקדמאיות וגם לנשים אקדמיות.

סוסאן זועבי: משרד התמ"ת, משרד הרווחה והשירותים החברתיים וגם הרשות לפיתוח כלכלי צריכים להיות יחד, צריכים לשלב כוחות עם החברה האזרחית ולתת מענה לחברה האזרחית ולא רק לתת תכניות עם תקציבים גדולים שלא מיושמים בשטח.

סוסאן זועבי: תודה רבה.

חנין זועבי: תודה.

חנין זועבי: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה, בבקשה.

ג'מאל זחאלקה: תודה רבה גברתי היושבת הראש.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שהנושא הזה חשוב מאוד, בלי הגזמה.

ג'מאל זחאלקה: למרות שהיו דיונים רבים אני חושב שאנחנו עוד צריכים לדון בו עוד הרבה.

ג'מאל זחאלקה: לא להתייאש ולא להגיד שאנחנו חוזרים.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו דורשים דרישה, לא מחדשים כאן, אנחנו רוצים מקומות עבודה.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו נגיד את זה אולי עוד עשרים שנה בכנסת ואלו אלו שיבואו אחרינו יגיעו עם אותה דרישה.

ג'מאל זחאלקה: אני זוכר שבשנת 2003 כשנכנסתי לכנסת זה היה אחד הנושאים הראשונים שדיברתי עליהם בכנסת.

ג'מאל זחאלקה: כשדיברתי על תעסוקת נשים הערביות שר האוצר דאז, היום ראש ממשלה בנימין נתניהו הופתע מהנתונים והוא עדיין שואל אותי - - - -

רחל אגמון: בשנת 2003, הוא עשה מספיק גם לחברה הישראלית לאוכלוסיית החד-הוריות.

ג'מאל זחאלקה: אני יודע.

ג'מאל זחאלקה: הוא אמר הן רוצות לעבוד?

ג'מאל זחאלקה: זאת הייתה שאלתו.

ג'מאל זחאלקה: אני שמעתי וחזרתי על הנתונים, שמעתי את המשפט הזה.

ג'מאל זחאלקה: היום לדעתי יש קצת יותר מודעות לעניין, אבל הנתונים בכלל לא מעודדים.

ג'מאל זחאלקה: לפי הלמ"ס (הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה), 40% השתתפות גברים נשים בשוק העבודה.

ג'מאל זחאלקה: לפי הנתונים שלכם 46%, זה לא משנה, כי עדיין אלו מספרים של העולם השלישי.

ג'מאל זחאלקה: אלו לא מספרים והם בניגוד מוחלט לדרגת ההתפתחות הכלכלית במשק בו אנחנו עובדים – המשק הישראלי.

ג'מאל זחאלקה: אם אנחנו מסתכלים מה אחוז ההשתתפות של החברה הערבית ומה הפוטנציאל של המשק הישראלי, ההפליה זועקת לשמיים.

ג'מאל זחאלקה: כלומר הכל יחסי.

ג'מאל זחאלקה: מספרים כאלה במדינה אחרת, במצב אחר הם טובים יחסית לדרגת ההתפתחות הכלכלית.

ג'מאל זחאלקה: בדרגת ההתפתחות של הכלכלה הישראלית, איך אומרים 'יש הרבה שפע ואנחנו לוקחים מעט מאוד מהשפע הזה'.

ג'מאל זחאלקה: אם אני מסתכל בגדול מבלי להיכנס לפרטים בתכניות הממשלתיות הגדולות, אני מדבר על מקרו-כלכלה בענק, מה התכנית הכי גדולה שיש כאן היום?

ג'מאל זחאלקה: – תחבורה.

ג'מאל זחאלקה: הושקעו עשרות מיליארדים.

ג'מאל זחאלקה: על פי משרד התחבורה ולפי בנימין נתניהו, יקרבו את הפריפריה למרכז.

ג'מאל זחאלקה: הולכים להשקיע מספרים של 30 מיליארד שקל בשלב מסוים, אפילו אחד הפרויקטים יעלה 20 מיליארד שהוא הרכבת לאילת וגם לצפון וכדומה וכדומה.

ג'מאל זחאלקה: אני שואל את השאלה, בפרויקט הענק הזה איפה אנחנו?

ג'מאל זחאלקה: איפה הנשים הערביות?

ג'מאל זחאלקה: לדעתי זה יהיה בעוכריהם, כי מישהו החליט שבמקום לקרב את המרכז לפריפריה מקרבים את הפריפריה למרכז.

ג'מאל זחאלקה: תחבורה במקום תיעוש.

ג'מאל זחאלקה: מה עומד מאחורי רשת ההשקעה התחבורתית הזאת?

ג'מאל זחאלקה: - זה שאנשים יקומו בבוקר ויבואו לעבוד במרכז.

ג'מאל זחאלקה: כלומר לא מפתחים את הפריפריה.

ג'מאל זחאלקה: האם בתנאים הקיימים של החברה הערבית ובתנאים הנראים לעין, אנחנו נראה ניידות?

ג'מאל זחאלקה: נניח שישנם מקומות עבודה במרכז, גם זה סיפור, נניח אישה מסחנין שתקום בבוקר ותעבוד בתל אביב או בת ים, או מאום אל פחם, האם אלפי נשים תעלנה לעבוד במרכז?

ג'מאל זחאלקה: אנחנו לא רואים את המחזה הזה וגם בלי להיכנס לניתוחים עמוקים.

ג'מאל זחאלקה: אחד המאפיינים החשובים ביותר, זה העניין של קירבה.

ג'מאל זחאלקה: אני אפילו מתחנן, אל תדברו על תחבורה, אל תזכירו.

ג'מאל זחאלקה: הם יגידו לך 'אנחנו משקיעים בתחבורה' אחר כך לך תשכנע שזה בכלל הזיק לנו ולא הועיל.

ג'מאל זחאלקה: לדבר קודם כל על מקומות עבודה, התחבורה תבוא אחרי מקום העבודה.

ג'מאל זחאלקה: שקודם כל שיהיה מקום עבודה.

ג'מאל זחאלקה: זה הדבר העיקרי.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו רוצים אוטובוס שיגיע למקום עבודה ולא להתעסק בשאלה אם יש תחבורה.

ג'מאל זחאלקה: קודם כל שיהיו מקומות עבודה.

ג'מאל זחאלקה: מקומות עבודה שאפשר לייצר, מקומות עבודה שהם רלוונטיים לתעסוקת נשים ערביות רק באזורים.

ג'מאל זחאלקה: לכן הנתון הכי חשוב ששמעו היום זה שאין אזורי תעסוקה שנשים יכולות לבוא לעבוד בהם.

ג'מאל זחאלקה: כמה נשים ערביות עובדות בהייטק באזור תל אביב, באזור המרכז?

ג'מאל זחאלקה: אני מכיר אחת ואולי יש שתיים.

ג'מאל זחאלקה: כשמדברים על תחבורה, שאנשים יגיעו למרכז.

ג'מאל זחאלקה: זו השקעה גדולה, לא מדובר על השקעה ביצירת מקומות תעסוקה ולכן זאת המלחמה שלנו, שצריכה להיות.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו לא רוצים להילחם את המלחמה של אתמול, להגיד תפתחו לנו שוב טקסטיל למרות שמקומות מסוימים אפשר לעשות את זה וניתן לשפות את העסוקה כי אנחנו חברה עובדת.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו בשונה מהחברה החרדית, לי אין שום עניין להתווכח, אבל מבנה העבודה בחברה הערבית שונה מהחברה, ניזהר במילים.

ג'מאל זחאלקה: החבר'ה שלנו הולכים לאוניברסיטה.

ג'מאל זחאלקה: אני מוכן לאתגר כל גורם בארץ ולראות איפה שיש מקומות עבודה שערבים יכולים לעבוד בהם – את תמציאי ערבי.

ג'מאל זחאלקה: בתי חולים מלאים, איפה שיש רוצים עוד.

ג'מאל זחאלקה: מהנדסים בבניין, בכל התחומים, כלומר אין דבר שהוא חסום כשיש איפה, גם במכוני מחקר אין מספיק ערבים בגלל שלא מקבלים אותם ולא בגלל שלא מתדפקים.

ג'מאל זחאלקה: במכון ואן ליר כמה מגישים בשנה אנשים שרוצים לעבוד?

ג'מאל זחאלקה: – אולי 20-30 איש, כמה על כל משרה באוניברסיטה עומדים בתור אנשים שמסיימים דוקטורט?

ג'מאל זחאלקה: – בכל מקום אנחנו רוצים לעבוד ולא נותנים לנו לעבוד, אין מקומות עבודה.

ג'מאל זחאלקה: לכן אני חושב, שהשינוי צריך להיות בעיקר ברמה הממשלתית.

ג'מאל זחאלקה: השוק החופשי - אנחנו לא נולדנו אתמול, אנחנו יודעים שהשוק החופשי הוא חופשי איפה שאתה שם אותו.

ג'מאל זחאלקה: במובן מסוים יש הכוונה ממשלתית לשוק החופשי.

ג'מאל זחאלקה: אם יגיעו היום לנצרת ויגידו שיש אזור תעשייה עם 15% הנחה במס, עם סובסידיה ממשלתית כמו שנתנו לאינטל לפתוח באופקים חצי מיליארד שקל, אז יגיעו חברות ענק ויהיה אפשר להעסיק נשים ערביות באלפים ובכל רמות התעסוקה של ההייטק, גם ברמת של ההרכבה שהיא העבודה הפשוטה וגם ברמת התכנות הגבוהה יש המון.

ג'מאל זחאלקה: לזה צריכה החלטה ממשלתית.

ג'מאל זחאלקה: כל העניין הזה הפך להיות כעת סוג של מנטרה, כל שר אומר 'אנחנו רוצים לשפר'.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו לא רוצים לשמוע מילים, אנחנו רוצים תכניות אמיתיות שאומרות אחת, שתיים, שלוש ארבע, אנחנו מוכנים להציע, דיברנו עשרות פעמים, אבל הממשלה מכירה את הסיפור הזה.

ג'מאל זחאלקה: הכלכלנים של הממשלה יודעים איך לייצר מקומות עבודה.

ג'מאל זחאלקה: יצירת מקומות עבודה.

ג'מאל זחאלקה: מה- 30 מיליארד של פרויקט לתחבורה יתנו לנו שני מיליארד ליצירת מקומות עבודה ולעידוד תעשייה שתפתח בישובים הערבים.

ג'מאל זחאלקה: זו המלחמה שלנו.

ג'מאל זחאלקה: לדעתי, כשמדברים איתנו בכל פעם על תחבורה, אנחנו צריכים לדבר איתם גם על תעסוקה.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו בעד שתהייה השקעה בתחבורה, אולם זה לא תחליף להשקעה בתעשייה ותיעוש ומקומות עבודה.

חנין זועבי: תודה רבה.

חנין זועבי: לפני שאתן את רשות הדיבור לנציגי המשרדים השונים, אני גם אתן לכם להגיב על דברי נציגי משרדי הממשלה, אני נותנת את רשות הדיבור למרים כבהא, מנציבות שוויון הזדמנויות בעבודה.

חנין זועבי: בבקשה.

מרים כבהא: צהריים טובים לכולכם.

מרים כבהא: אני כמובן מברכת על הדיון הזה, אני חושבת שכל דיון שמציף את הבעיה הוא חשוב ומבורך.

מרים כבהא: חשוב שהעניין של תעסוקת נשים ערביות לא ירד מסדר היום הציבורי.

מרים כבהא: נציבות שוויון הזדמנויות בעבודה, זו יחידה במשרד התמ"ת, העוסקת בהטמעת שוויון ומלחמה בהפליה על כל סוגיה.

מרים כבהא: לא ראיתי שהתייחסו לאחד החסמים בסקירה של נג'אח ושל האחרים, שזה הפליה שנשים ערביות חוות בשוק העבודה.

מרים כבהא: נשים ערביות חוות היום הפליה כפולה, מחד בשל היותן ערביות על רקע לאום, ושנית על רקע מגדר: הפליות הרגילות של הריון, דת וכדומה.

מרים כבהא: אנחנו רואים את התופעה במגמת עלייה בפניות לנציבות שוויון.

מרים כבהא: כל שנה יש לנו עלייה של 20% של פניות נשים ערביות על רקע מגדר ולאום.

מרים כבהא: לצערי הרב, עדיין הן לא חזקות מספיק לתבוע.

מרים כבהא: אנחנו מנסים כל הזמן להרצות ולחזק אותן, להעצים אותן, ליידע אותן על זכויותיהן ומה כן מותר ומה אסור בשוק העבודה.

חנין זועבי: כלומר, רוב התלונות לא קשורות לקבלה או אי קבלה לעבודה, אלא להפליה במסגרת העבודה שלהן.

מרים כבהא: גם וגם, זה לא רק במסגרת העבודה אלא גם בקבלה לעבודה.

מרים כבהא: יש לנו פניות של נשים שלא מתקבלות לעבודה, או מפוטרות מהעבודה, בגלל שהן דתיות והן ערביות.

מרים כבהא: לא היה לנו עדיין תיק שהבשיל ויכולנו ולייצג בבית המשפט.

מרים כבהא: אני רוצה לנצל את הבמה ולפנות לכל העמותות האזרחיות לשתף יחד איתנו פעולה.

מרים כבהא: זה משאב חשוב שעומד לרשות הנשים הערביות כשהן מרגישות שהן מופלות, הן יכולות לפנות לנציבות שוויון ולדרוש את התמיכה והלווי והייעוץ המשפטי.

מרים כבהא: התכנית האסטרטגית של הנציבות לשנתיים הבאות, היא פניה לסקטור הפרטי, שיתוף עם מעסיקים בהדגשת הביזנס-קייס: למה חשוב לקלוט נשים ערביות.

מרים כבהא: זה גם תועלת כלכלית, כפי שפיטרת בהתחלה, גם מבחינת תועלת כלכלית לכל המשק ומדובר בנשים שרוצות לעבוד.

מרים כבהא: כל כך שמחתי שהצגתם את הנתון של 'אין יותר חסם חברתי' – זה ממש כך.

מרים כבהא: נשים ערביות רוצות לעבוד והן עובדות מצוינות עם מוטיבציה מאוד גבוהה, הן רוצות להוכיח את עצמן.

מרים כבהא: זה הבזינס-קייס לרוץ איתו.

מרים כבהא: במקביל יש לנו את התכנית עם השירות הציבורי שאנחנו מנסים ליישם העדפה מתקנת, לשים קריטריונים של מתי מפעילים העדפה מתקנת בשירות הציבורי, שינוי מבנה הקבלה לשירות הציבורי מבחינת התאמת המבחנים חברתית וכמובן הקלות מבחינת תחבורה וכדומה.

מרים כבהא: המשאבים של נציבות מוגבלים, לכן, השותפות אתכם הארגונים החברתיים מאוד חשובה.

מרים כבהא: אני חושבת, שכך יהיה לעניין יותר גבוה, יותר גודל, לכן אני רוצה להזמין אתכם לשתף איתנו פעולה בכל נושא של הפליה בשוק העבודה וגם בקידום התכנית שלנו.

חנין זועבי: מרים, מה אם הנשים לא פונות?

חנין זועבי: אתם לא עוקבים אחרי השטח?

חנין זועבי: למשל, אני פניתי אליכם בעניין שמקבלים לעבודה אחרי שירות צבאי גם כאשר מדובר במקומות עבודה בחנויות ובמסעדות.

חנין זועבי: אין לכם אסטרטגיה אקטיבית יותר להתערבות, בשינוי או מעקב אחרי התנאים האלה?

חנין זועבי: לא פונים כי נשים ערביות - - -

מרים כבהא: את צודקת.

מרים כבהא: אני עושה הרבה, אני אישית משנה.

מרים כבהא: לאחרונה עשיתי הרבה כדי לקבל יותר פניות, זה לא מביע עדיין את אותותיו.

מרים כבהא: אנחנו עושים פניות אקטיביות כשאנחנו יודעים שמעסיק מסוים מפרסם ומתנה תנאי של שירות צבאי, אז אנחנו שולחים ומבקשים שיוריד את התנאי הזה.

חנין זועבי: התשובה שקיבלתי מכם היא, שאתם לא עושים את זה, אלא רק אחרי פניה מהנשים עצמן.

ג'עפר פרח: יש אגף אכיפה במשרד, שלא עושה את מה שמוטל עליו.

חנין זועבי: אני פניתי דווקא לנציבות, הם אומרים: "אנחנו לא עושים את זה".

מרים כבהא: במשרד התמ"ת, יש אכיפה פלילית ויש אכיפה אזרחית.

מרים כבהא: האכיפה שלנו היא אזרחית.

מרים כבהא: בכל פעם שאני נתקלת במודעה שבה מצוין תנאי שירות צבאי - - -

חנין זועבי: מה זאת אומרת "נתקלת".

מרים כבהא: אני לבד במשרד.

חנין זועבי: אתם יוצאים לשטח?

מרים כבהא: בכל פעם שאני נתקלת בעיתון במודעת דרושים, שבה מצוין תנאי שאינו נובע ממהות התפקיד ואינו דרוש לביצוע התפקיד, אני מבקשת שהוא יוריד את התנאי הזה.

חנין זועבי: אני אשלח שוב את המכתב.

מרים כבהא: בבקשה, אם את גבירתי היושבת ראש, או כולכם כאן יודעים שיש מעסיק ספציפי שמגדיר כתנאי הכרחי לקבלה לעבודה, למרות שזה לא רלוונטי, אתם מוזמנים לפנות אלינו ואנחנו נטפל בכל מקרה.

חנין זועבי: תודה, נעבור כעת לנציגי משרדי הממשלה.

חנין זועבי: רחל אגמון ממשרד הרווחה והשירותים החברתיים בבקשה.

רחל אגמון: שלום לכם.

רחל אגמון: שמי רחל אגמון, אני עובדת במשרד הרווחה והשירותים החברתיים, עובדת סוציאלית, מפקחת.

רחל אגמון: אני רוצה לומר שגם אני שמחה מאוד על המפגש הזה, הישיבה ביחד ועל הדברים שהועלו כאן.

רחל אגמון: הפעם המשרד שלי לא נמצא בחזית של ההתקפה, אז נוח לי לדבר.

רחל אגמון: גבירתי היושבת הראש, אני מאוד מתפלאה, אני מקווה שזה לא מכוון, אבל מאוד מוזר שהרשות לפיתוח כלכלי במגזר המיעוטים שהוקמה לפנה שלוש שנים, בראשותו של איימן סייף, ולידיעת

רחל אגמון: כם יש לה המון כסף, דווקא הם לא נמצאים כאן פה כרגע איתנו.

חנין זועבי: בהשוואה לצרכים אין המון, בהשוואה לאפס אולי יש.

רחל אגמון: יש להם תקציבים נכבדים ואני מצטערת שהם לא כאן.

רחל אגמון: יש הרבה דברים, שחיכיתי שמישהו יגנוב לי את ההצגה וידבר על זה, סוסאן הזכירה אותם, שהרי הדברים קשורים אחד לשני.

רחל אגמון: אם אישה יוצאת לעבודה, צריך מעונות יום.

רחל אגמון: הרעיון היה להקים חברה כלכלית בישובים ערביים, ישובים מהחברה הערבית כך למדתי לקרוא לזה, פארק תעשייה וכאלה דברים, שבאום אל פחם, סחנין, בערבה ובכל מקום אחר, יהיה מקום מיידי שיספק מקומות עבודה לתושבים ובכללם גם נשים.

עפו אגבאריה: את יודעת כמה שנים אום אל פחם מחכה לאישור לאזור תעשייה?

עפו אגבאריה: עד עכשיו זה לא מאושר.

רחל אגמון: אני לא יודעת על זה כלום, אבל מסכימה איתך.

עפו אגבאריה: זה כבר מעל עשרים שנה.

רחל אגמון: ראשית אני מצטערת שזה כך, וזה לשם הפרוטוקול.

רחל אגמון: שנית, אני לפני חודשיים-שלושה הייתי במלון "לאונרדו" יום שלם בחיפה כשדיברו על התעסוקה בחברה הערבית ועשו שם תהליך מאוד מעניין.

רחל אגמון: הביאו דווקא כאלה שהצליחו.

רחל אגמון: נכון שהצלחות הן מטאוריות של מפעלים ויוזמות בגליל, בעיקר בצפון הארץ - - -

חנין זועבי: אבל מה יש לך לענות על הדרישות?

רחל אגמון: כל מה שאמרת זה נכון.

רחל אגמון: יש תכנית קטנה, אבל מאוד מוצלחת, הפועלת כיום בשלושה עשר ישובים בחברה הערבית שנקראת "אשת חיל", באום אל פחם התכנית הצליחה "בגדול", זו תכנית שלוקחת נשים שנמצאות מתחת לכל הרף שאתם דיברתם היום: נשים מעוטות השכלה, נשים שמעולם לא יצאו לעבודה, נשים שלא נמצאות בשום רשת של ביטוח לאומי, עושים תכנית מאוד מתוקתקת.

רחל אגמון: בחברה הישראלית היהודית היא מגיעה ל- 75% השמה בעבודה.

רחל אגמון: כשאנחנו מדברים על עבודה אנחנו לא מדברים על עבודות תובעניות, אלא על עבודות שיש להן גם אופק תעסוקתי.

רחל אגמון: באום אל פחם יש סיפורי הצלחות מרגשים ביותר, גם בכפר כנא, טורעם באקה, קלוונסוה, דבוריה, אל מאל, שאב, עוספייה, מרר, בכפר מנדא לא הלך מסיבות פוליטיות.

רחל אגמון: אנחנו פותחים במזרח ירושלים שלוש.

רחל אגמון: בחברה הערבית ההצלחה מדברת על 64%-67%.

רחל אגמון: וועדת טרכטנברג המליצה על תכנית מאוד מאוד מושקעת בחברה הערבית.

רחל אגמון: החלטת הממשלה מיום ה-29 בינואר 2012, יש בה כל מיני סעיפים הנוגעים לחברה הערבית בתוכם סעיף שנוגע לי והוא, ההחלטה שממנה את שר הרווחה השירותים החברתיים להפעיל עוד 36 קבוצות של התכנית עליה דיברתי -"אשת חיל" יש לה שם בערבית.

רחל אגמון: התקציב הוא 9 מיליון לשנה לשלושים ושש קבוצות, זה תקציב מאוד נדיב.

רחל אגמון: עכשיו יש לנו התכנסות יחד עם מרצה וכל החברים שלנו איתנו, זה בשיתוף פעולה, זה חתיכת סיפור, חברי הכנסת יודעים שחלק גדול מהרשויות הערביות הן עם וועדה קרואה או שהן נמצאות בבעיות כספיות ולכן גם אי אפשר לפתוח חברה כלכלית וכיו"ב.

רחל אגמון: אני רק מייצגת את הדבר הקטן שאנחנו עושים עם הרבה אמונה והרבה אהבה והרבה ניסיון לדלג על משרד החינוך שסגר את האגף לחינוך מבוגרים כדי לעשות קורסים בעברית - - -

ציון שבת: אני לא יודע שהאגף הזה נסגר, מאיפה את מביאה את זה?

רחל אגמון: הוא הוקטן, סליחה.

רחל אגמון: לעשות משהו כדי ללמד עברית תעסוקתית כדי שזה לא יהווה מחסום.

רחל אגמון: מי שרוצה לדעת על התכנית הבאתי קצת דפים ואני אשמח לתת למי שרוצה, יש עמוד אחד על התכנית.

רחל אגמון: כל טוב.

רחל אגמון: תודה.

עפו אגבאריה: צריך מקומות עבודה, כדי להכשיר את האנשים.

רחל אגמון: האחד קשור בשני.

חנין זועבי: דוקטור אהרון ברנשטיין ממשרד התמ"ת, בבקשה.

אהרון ברנשטיין: אני רוצה לברך, גם על המחקר וגם על הדיון היום, במיוחד על רוח הדברים של המחקר והדגשים שלו.

אהרון ברנשטיין: הוא מצביע על שינוי מגמה, שינוי גישה.

אהרון ברנשטיין: אם משנות השמונים אנחנו, כולנו במערכת החינוך חטאנו בדיבורים וביעדים חד-ממדדים של מהו אחוז הבגרות, זה היה בעצם המוטו העיקרי ואנחנו הובלנו את כל התלמידים בערך לאותו כיוון.

אהרון ברנשטיין: היום גם ההמלצות של המחקר, גם מהתמונה שאנחנו רואים בשטח מדברים יותר ויותר על גיוון של היעדים ועל גיוון החינוך שאנחנו מעניקים לבני הנוער בין אם הם ערבים או יהודים, מדברים עם דגש על נושא של התעסוקה, של העולם האמיתי, בעיקר תחום התעסוקה וההמשכיות.

אהרון ברנשטיין: ישנם שני תחומים והמחקר נגע רק באחד מהם, יש את התחום של אותם בני נוער, אנחנו רואים לפי הנתונים על בנות ערביות שכ- 48% זכאיות לבגרות, מה קורה עם הבוגרות מבחינת המגמות שהן למדו, האם יש להן קשר להמשכיות התעסוקתית.

אהרון ברנשטיין: זה הדגש של המחקר.

אהרון ברנשטיין: אני רוצה להוסיף ממד נוסף והוא מה עם 52% האחרים.

אהרון ברנשטיין: אגב, גם בכלל האוכלוסייה הכללית זה פחות או יותר אחוזי הזכאות לבגרות.

אהרון ברנשטיין: באוכלוסייה הכללית, בנים ובנות, יהודים וערבים השיעור עומד על כ- 48%.

אהרון ברנשטיין: השאלה היא, מה עם החצי השני?

אהרון ברנשטיין: עדיין יש 50% נוספים.

אהרון ברנשטיין: היום אנחנו מדברים על נשים, בנות ערביות, אבל זה חל על כולם, צריך לתת להן מענה.

אהרון ברנשטיין: כשהן לא מצליחות לקבל תעודות בגרות למעשה הן יוצאות היום חסרות כל.

אהרון ברנשטיין: כפי שלמדנו גם אם הן כן יוצאת עם תעודת בגרות ואפילו עם תואר אקדמי לא בהכרח זה מכוון אותן לתעסוקה מתאימה והולמת ולמימוש עצמי.

אהרון ברנשטיין: לכן הכיוון צריך להיות מענה גם של מגמות טכנולוגיות גם מתקדמות וגם תעסוקתיות ולא בהכרח אקדמיות, אלא אם זה ברמה טכנאים או ברמה של הכשרה מקצועית אחרת.

אהרון ברנשטיין: הממשלה, כצעד קטן ראשון על פי המלצות ועדת טרכטנברג, דווקא בנושא הבנות הערביות, לפחות ברמת משרד התמ"ת, זה להכפיל את מספר הבנות בבתי הספר שלנו, בתי ספר המקצועיים - - -

חנין זועבי: אתה מסכים איתנו, אבל אתה מייצג את משרד התמ"ת ואתה אמור לענות על הטענות הספציפיות שעלו כאן הקשורות למשרד, למשל בנושא המשפחתונים ומעונות היום.

אהרון ברנשטיין: לגבי המשפחתונים אין לי מידע מפורט לומר, אני כן יוכל לומר שמדיונים שבהם אני משתתף אצלנו במשרד, אני יודע שעושים מאמץ עליון להגביר את היקף המעונות ובמיוחד במגזר הערבי.

אהרון ברנשטיין: יש דיונים שלמים העוסקים בנושא זה.

אהרון ברנשטיין: לעצם נושא של החינוך הטכנולוגי, בהמשך לדברים שנאמרו כאן גם על ידי חברי הכנסת, אני רוצה להדגיש שצריך לעשות - - -

מטאנס שחאדה: מה עם הפרטה או ניהול בתי ספר לחינוך טכנולוגי?

אהרון ברנשטיין: אני לא יודע אם זה נושא שאני רוצה להקדיש בו את הדקה שנשארה לי, אבל אני רוצה להצטרף להמלצה של שינוי תמהיל המגמות, שיהיה גם לחץ מהשטח לשינוי התמהיל בבתי הספר.

אהרון ברנשטיין: יותר מגמות טכנולוגיות וגם כפי שעלה כאן, יותר מגמות מתקדמות שמתאימות לתעשייה או למשק המתקדם לעומת - - -

חנין זועבי: סליחה, זה נמצא תחת האחריות של משרד התמ"ת?

חנין זועבי: אתם קובעים את המגמות?

אהרון ברנשטיין: זו מערכת.

חנין זועבי: אתם קובעים את המגמות וכאן הבעיה המרכזית שהוצגה כאן והיא מחסור במגמות מודרניות שמותאמות לשוק העבודה.

חנין זועבי: אנא, מהי תגובתך לטענה זו?

חנין זועבי: אם זה אכן נמצא תחת אחריותכם, תחת אחריות התמ"ת?

קריאה: יש בתי ספר הכפופים לתמ"ת.

אהרון ברנשטיין: ברשותך אני אתייחס לשאלה כמשרד התמ"ת, למשרד החינוך יש לו הרבה מה לומר בנושא.

אהרון ברנשטיין: לנו יש שני כיוונים שבהם אנחנו קשורים לנושא ואנחנו רוצים לעשות מאמץ לחבר ביניהם.

אהרון ברנשטיין: האחד, אנחנו אמונים על מכלול הכלים הממשלתיים לגבי תעסוקה, לגבי תעשייה, לגבי מקומות עבודה, בין אם זה קשור לפיתוח אזורי התעשייה, בין אם זה קשור למיזמים של תעסוקה.

אהרון ברנשטיין: אני מאוד מצטרף להמלצות, גם של הדוח, לחיבור בין בתי ספר, בין המגמות לבין המשכיות של תעסוקה.

אהרון ברנשטיין: במשרד היום מתייחסים לגבי אותם בתי ספר ומגמות חדשות שאנחנו נפתח פלוס שינוי בבתי הספר הקיימים, אנחנו רוצים לחבר בין בתי הספר והמגמות – אני מדבר כרגע גם בהקשר של הבנות – לבין מקומות תעסוקה ומפעלים קיימים.

אהרון ברנשטיין: זה מהלך שאנחנו רוצים לחבר בין עם הרשות לפיתוח הנגב והגליל בין עם המחלקה לאזורי תעשייה שאמורים להקים גם במגזר הערבי לבתי ספר שמחוברים למפעלים או למקומות תעסוקה גדולים, אני מדבר גם על המקצועות המתקדמים - - -

חנין זועבי: מאוד כללי מה שאתה אומר עכשיו.

חנין זועבי: יש לכם יעדים קונקרטיים?

חנין זועבי: מה מהן תכניות העבודה שלכם, החל משנת 2012 עד 2014?

אהרון ברנשטיין: בתוך שלוש שנים משנת 2012, אנחנו מכפילים את מספר הבנות של המגזר הערבי, שתלמדנה מקצועות טכנולוגיים במסגרות שלנו - - -

חנין זועבי: מהן המגמות הקיימות כעת?

אהרון ברנשטיין: שינוי, הן בבתי הספר הקיימים והן בבתי הספר הנוספים.

מטאנס שחאדה: אלו בתי ספר?

חנין זועבי: אנחנו רוצים שתציג לנו את הפעולה של התמ"ת.

אהרון ברנשטיין: אנחנו נעביר זאת בצורה מסודרת.

חנין זועבי: מה זאת אומרת תעבירו?

חנין זועבי: אתה הגעת לכאן, כדי לענות לטענה הזאת.

חנין זועבי: אני אתן לך עוד שלוש דקות כדי שתענה.

חנין זועבי: בכל מה שאמרת הסכמת איתנו וזה טוב מאוד, כעת אנחנו רוצים לשמוע ממך מהי תכנית הפעולה של המשרד.

אהרון ברנשטיין: יפה.

אהרון ברנשטיין: במשרד בנינו תכנית חומש, שכוללת גם את אותה החלטת ממשלה.

אהרון ברנשטיין: תכנית שבה אנחנו הולכים להגדיל פי ארבע, בהקשר הזה, את מספר הבנות הערביות שהיום לומדות - - -

חנין זועבי: פי שתיים או פי ארבע?

חנין זועבי: לפני דקה אמרת פי שתיים.

אהרון ברנשטיין: אמרתי פי שתיים לתוספת בשנתיים שלוש הקרובות, שהממשלה הוסיפה על פי המלצות טרכטנברג, אנחנו מעצמנו הולכים להכפיל, בעצם אמורים כי זה תלוי תקציב, את המערכת הטכנולוגית ולכן שתיים כפול שתיים זה פי ארבע וזה מתוכנן תוך החמש השנים הקרובות, כאמור זה תלוי תקציב.

אהרון ברנשטיין: היום יש לנו כחמישה עשר בתי ספר במגזר הערבי כולו, שזה כולל את המגזר הדרוזי, המגזר הבדואי בנגב וכן הלאה, בתי ספר קיימים וחדשים.

אהרון ברנשטיין: להכפיל ולהוסיף מגמות מתקדמות: מחשבים, אלקטרוניקה, אבטחת איכות ומקצועות נוספים.

אהרון ברנשטיין: יש הרבה מגמות מסורתיות כמו מינהל, עיצוב שיער, מטפלות וכדומה, להמיר אותן למגמות מתקדמות יותר מותאמות למקום עבודה.

אהרון ברנשטיין: הכוונה היא, בכל אותם מקומות חדשים, לחבר בין בית ספר או מגמות מוגדרות לבין מפעל מוגדר, מפעל הוא מקום תעסוקה גדול שיכול להיות בית מלון, מקום תעסוקה אחר או מפעל, שנמצא באזור התעשייה או במקום בקרבת ישוב בית הספר.

אהרון ברנשטיין: למשל, אנחנו עומדים להקים אזור תעשייה גדול בנצרת על הר הקפיצה, כאשר הכוונה היא, להקים שם בית ספר חדיש ומתקדם.

ג'עפר פרח: אתה מתכוון לאזור התעשייה של סטף ורטהיימר?

ג'עפר פרח: זה לא אתם, עם כל הכבוד, זה כסף פרטי.

אהרון ברנשטיין: אנחנו לא מקימים תעשייה.

ג'עפר פרח: 20 מיליון דולר, כשאנחנו בקושי "מגרדים" תקציב לחמש שנים באזור באום אל פחם.

ג'עפר פרח: אתם מחזירים כסף ולא מנצלים כסף שיש לכם.

אהרון ברנשטיין: הבשורה הנקודתית שלי, לא משנה כרגע מי נותן את הכסף לאזור התעשייה, הוא שאנחנו מתכוונים לחבר בין התעשייה המתקדמת שתוקם במקום הזה או במקומות אחרים לבין בתי הספר, לבין המקצוע שהבנות או הבנים ילמדו וישתלבו באופן ישיר.

אהרון ברנשטיין: כאן יש גם יתרון, הרי אין כאן את הניתוק של שנתיים-שלוש של הליכה לצבא, כאן יש המשכיות של בוגרי תיכון טכנאים עם המשך השתלבות בתעסוקה.

אהרון ברנשטיין: הדבר האחרון מבחינת התכנית שלנו זו הנקודה שלדעתי חבר הכנסת מסעוד גנאים העלה וגם אתה העלאת אותה, הנקודה היא רק בנייה של כיתות לימוד, אנחנו עצמנו בנינו תכנית ובהחלט נזקק למשאבים נוספים, וגם במערכת החינוך הכוללת לעשות את זה, של יותר כיתות שכוללות סדנאות, מעבדות, ציוד – צריך להיות תקציב ייעודי לכך, זה לא רק כמה כיתות אתה בונה ויוצר עוד מאותו דבר, כפי שהעלה כאן המחקר, אלא צריך תקציב יתר, תקציב נוסף ייעודי בין של מפעל הפיס ובין של כל גורם תקציבי אחר שישקיע בסדנאות ומעבדות.

אהרון ברנשטיין: המגמות אמורות להיות עתירות בשעות של התנסות שהבוגרים ובוגרות יהיו מומחים באותו מקצוע בו הם יכולים להשתלב בעבודה.

אהרון ברנשטיין: זאת התכנית שלנו שהיא מפורטת לישובים - - -

קריאה: לבינוי הזה אין לכם כסף?

קריאה: זה כסף של מפעל הפיס.

הרון ברנשטיין: יש בינוי, אנחנו כעת בונים את התקצוב שלנו וחלק ממנו הוא של מפעל הפיס, כן.

חנין זועבי: ולאזורי התעשייה יש לכם תכנית בעניין.

אהרון ברנשטיין: יש תכנית של הקמת 20 אזורי תעשייה, הכוונה שלנו תלוית תקציב, להקים בעיקרון כי לא בכל מקום זה מתאים, בוודאי במגזר הערבי, הכוונה שבכל אחד מאזורי התעשייה שיקום להקים בית ספר שיהיה מחובר לתעשיות המתקדמות.

אהרון ברנשטיין: אני אומר לא במקרה ובמיוחד במגזר הערבי, כי בהשוואה וזה הוזכר, אומנם לא הוזכר משרד התמ"ת, אבל בהשוואה לבתי ספר במגזר היהודי בו יש יותר בתי ספר מחוברים לתעשייה, למלונות, לצבא זה דבר שחסר מאוד מגזר ואנחנו חושבים שחיבור כזה מאוד ישדרג את בתי הספר, את הבוגרים ואת השייכות של בתי הספר לתעשייה.

ג'עפר פרח: אני יכול לשאול אותך לגבי הנדסאים וטכנאים כי יש לכם למעלה 165 מיליון שקל בתקציב של הנדסאים וטכנאים.

ג'עפר פרח: כשאתה מדבר על 15 בתי ספר כמה בסך הכל יש מזה בתוך משרד התמ"מ, אני מבין שיש רק 15 בתי ספר באוכלוסייה הערבית, כמה יש בכלל בארץ?

ג'עפר פרח: ומתוך הנדסאים והטכנאים, כמה מתוך 165 מיליון שקל שאתם מקצים להנדסאים וטכנאים, כמה מתוך זה הולך להכשרת טכנאים והנדסאים ערבים?

אהרון ברנשטיין: לגבי ה- 15 בתי ספר שיש בהם בנות, יש 22 בתי ספר במגזר הערבי מתוך 60 בתי ספר, אבל הם 40% מתוך המערכת של בתי ספר התיכוניים המקצועיים, 40% מהתלמידים הם תלמידים מהמגזר הערבי, ממסעדה ירכא, פקיעין, קסרא סמייא, סכנין ובהמשך דליית אל-כרמל וכן הלאה.

אהרון ברנשטיין: לדעתי, מאוד חסרה השתתפות רשתות החינוך אורט, המכללה הארצית סכנין שהיא מאוד גדולה במגזר וגם אם זה "עמל".

אהרון ברנשטיין: אני מזכיר את הרשתות והרשויות המקומיות אם הוזכרו, כאן אנחנו מאוד מעודדים את זה, אבל חשוב שגם הרשתות וגם הרשויות המקומית וגם האגודות הציבוריות והגופים הציבוריים יעודדו את השינוי הזה.

אהרון ברנשטיין: אין לי מספרים מדויקים לגבי כמה סטודנטים ערבים לומדים במכללות כי יש לא מעט סטודנטים ערבים במכללות הכלליות ואני לא מכיר את הנתון המדויק.

אהרון ברנשטיין: כתשובה לגבי טכנאים שלנו, אנחנו בבתי הספר התיכוניים שלנו את ההמשכיות של טכנאים הנדסאים עושה המערכת של משרד החינוך של כיתות י"ג וי"ד.

אהרון ברנשטיין: יש כאן שיתוף פעולה מלא עם משרד החינוך שאנחנו מאוד מאמינים ומברכים עליו.

אהרון ברנשטיין: אני חושב שהכוונה גם של בנות ללימודי טכנאים שהיא מאוד חשובה וגם כפי המומלץ כאן בדוח, מאוד משמעותית וחשובה.

חנין זועבי: תודה רבה.

חנין זועבי: כעת לנציגי משרד החינוך, עבדאללה חטיב, בבקשה.

עבדאללה חטיב: גם ציון שבת, שהוא מנהל אגף בכיר כוח אדם בהוראה.

עבדאללה חטיב: אנחנו נתייחס בעיקר לדברים שהועלו פה.

עבדאללה חטיב: ראשית גברתי היושב ראש, חברי הכנסת והעמותות אנחנו מברכים על הדיון.

עבדאללה חטיב: אנחנו ערים למצוקה הקיימת היום ואנחנו פוגשים את מצוקת הנשים הערביות יום-יום במסדרוני משרד החינוך.

עבדאללה חטיב: אנחנו ערים לתופעה הזאת.

עבדאללה חטיב: אנחנו התחלנו בתכנית החל מבתי הספר התיכוניים כי עיקר הבעיה במגזר הערבי מתחילה בחוסר הכוונה למגמה המתאימה בבתי הספר התיכוניים וגם בחוסר הכוונה בבחירת מקצוע העתיד.

עבדאללה חטיב: לנו יש נתונים לגבי מספר תלמידים נושרים אחר כך כשהם מתקבלים לאקדמיה הישראלית.

ג'מאל זחאלקה: מהם הנתונים?

עבדאללה חטיב: 18% מהתלמידים נושרים בשנה הראשונה - - -

ג'מאל זחאלקה: מהסטודנטים?

עבדאללה חטיב: כן.

עבדאללה חטיב: או שהם נושרים או מחליפים למקצוע עתיד.

עבדאללה חטיב: התחלתי ואמרתי, שאנחנו התחלנו בתכנית בבתי הספר התיכוניים, "תכנית לחיי קריירה והכוונה מקצועית" זו תכנית בשיתוף משרד ראש הממשלה, הרשות לפיתוח כלכלי עם איימן סייף.

עבדאללה חטיב: התחלנו באותה תכנית עם דב לאוטמן עם "קו משווה".

עבדאללה חטיב: לקראת שנת הלימודים הבאה בשנת תשע"ג ניקח 50 בתי ספר תיכוניים מהמגזר הערבי.

עבדאללה חטיב: באותם 50 בתי ספר נפעיל את התכנית "חינוך לחיי קריירה והכוונה מקצועית" לתלמידי כיתות י"ב.

עבדאללה חטיב: במקביל לאותה תכנית המשרד יפעיל גם תכנית - - -

ג'מאל זחאלקה: אבל זה קוצץ.

ג'מאל זחאלקה: לא היה קיצוץ לפני כן?

עבדאללה חטיב: עכשיו גייסו לזה תקציב, אנחנו מדברים על תכנית ב- 50 בתי ספר.

עבדאללה חטיב: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה הקצנו במשרד תקציב ייעודי לתכנית הזאת.

עבדאללה חטיב: בנוסף לתקציב המיועד לתכנית הזו לכיתות י"ב, אנחנו גם החל בשנה הבאה במכרז החדש של תכנית החומש מכניסים במרכז את "החינוך לחיי קריירה" החל מכיתה ט' וכיתה י'.

עבדאללה חטיב: אנחנו מאמינים שבחירת מקצוע במסגרת בתי הספר התיכוניים תסייע מאוד לתלמיד בבחירת מקצוע העתיד וזה גם יאפשר ויעזור בנושא המוביליות החברתית של האוכלוסייה הערבית.

עבדאללה חטיב: אנחנו עדים לבעיה, שהפסיכומטרי מהווה מחסום עבור התלמידים מהמגזר הערבי.

עבדאללה חטיב: הקמנו 30 מרכזים לפסיכומטרי במגזר הערבי במימון מלא של משרד החינוך.

עבדאללה חטיב: דרך תכנית החומש הקמנו 30 מרכזים שממונו על ידי משרד החינוך.

עבדאללה חטיב: התלמידים שמגיעים למרכזים הם התלמידים הטובים שידם אינם משגת קורס פסיכומטרי.

עבדאללה חטיב: אנחנו יודעים שהעלות הממוצעת של כל פסיכומטרי איכותי וברמה הוא בין 3,500 ל- 4,000 שקל ולכן יש תקציב ייעודי לעניין זה.

עבדאללה חטיב: לעניין המגמות, אני רוצה לתת לכם את המספרים המדויקים לגבי המגמות.

עבדאללה חטיב: אני אישית לא נתקלתי בבעיה שמנהל בית ספר פנה אלינו למשרד והביא נתונים ואנחנו לא פתחנו באותו בית ספר מגמה שהיא מגמה טכנולוגית.

עבדאללה חטיב: אני רוצה לומר לכם לפי הנתונים שקיימים היום במערכת, במערכת החינוך בנוגע למגזר הערבי, אנחנו היום מדברים על כ- 41%-42% המשולבים במגמות שהן מגמות טכנולוגיות.

עבדאללה חטיב: אם אנחנו רוצים לעשות הבחנה בין בנים לבנות אני יוכל להגיד לכם ש- 43.8% בנים ו- 39.4% הן בנות המשולבות במסגרת המגמות שהן המגמות הטכנולוגיות בבתי ספר תיכוניים.

עבדאללה חטיב: אני רוצה להדגיש את הנקודה.

עבדאללה חטיב: אנחנו מדברים על רמות שונות של מגמות טכנולוגיות, אבל אם אנחנו מתייחסים בפרט לבנות, זה נתון מאוד חשוב, מגמות יוקרתיות כמו הנדסת תכנה, הנדסת אלקטרוניקה, ביו-טכנולוגיה, מדעי הטכנולוגיה, הנדסת מכונות – אלו מגמות שנחשבות כמגמות היוקרתיות מאוד במשרד.

עבדאללה חטיב: אנחנו מדברים על כך שכ- 7,580 תלמידות מהמגזר הערבי, כעת אני מדבר רק על בנות ולא על בנים כי הנתונים לגבי הבנים, כיתות י' – י"ב.

עבדאללה חטיב: אנחנו מדברים על כך, שמתוך הבנות 42% מהן לומדות במסגרות המגמות שהן המגמות היוקרתיות.

עבדאללה חטיב: יש לנו עוד מגמות שהן מגמות בינוניות ויש גם מגמות שהן מגמות שהן לא הייטק כמו ניהול עסקי, תיירות, מערכות בריאות, בנאות, תקשוב ודומות, אבל האחוז של הבנות הוא קטן.

עבדאללה חטיב: אנחנו מדברים על 6,482 בנות מתוך סך הבנות שלומדות במערכת.

עבדאללה חטיב: לגבי נושא התקצוב, המגמות הטכנולוגיות.

עבדאללה חטיב: אנחנו מפרסמים מדי שנה מסמך שמפרט את התקצוב למגמות בחינוך העל-יסודי במיוחד.

עבדאללה חטיב: כשאנחנו מעבירים את התקצוב לרשויות המקומיות ברמה הארצית, המשרד מעביר שכר לימוד, שכר הלימוד בנוי ממספר אלמנטים שחלק מהאלמנטים של שכר הלימוד הוא רמת שירות.

עבדאללה חטיב: אנחנו בכל שנה פונים למנהלי בתי הספר במגזר הערבי ומבקשים לומר לנו 'כמה לבורטנים יש לכם, כמה ספרנים יש לכם, כמה מעבדות יש לכם, כמה טכנאי מחשבים יש לכם' ועל סמך הדוח שממלא מנהל בית הספר נקבעת רמת השירות לאותו בית ספר.

עבדאללה חטיב: יתכן שאתה תראה שבית ספר במגזר הערבי מקבל 1,100 עבור תלמיד ובמגזר היהודי הוא יקבל 1,300 שקל מסיבה אחת – אני ער לתופעה הזאת כי חלק - - -

ג'מאל זחאלקה: זה להפלות פעמיים, אין לו את הלבורנט ואחר כך אין לו את הכסף.

עבדאללה חטיב: הבעיה היא לא שאין לו לבורנט, אלא, חלק מהרשויות המקומיות במגזר הערבי שנקלעו, לצערי הרב, למצב כלכלי קשה מאוד, אינן מרשות לעצמן למנות כל מיני בעלי תפקידים, שהמשכורת שלהם באה על חשבון משרד החינוך והם משתתפים באחוז מזערי.

ג'עפר פרח: זה 25% ו- 75% או 100%?

עבדאללה חטיב: אנחנו משתתפים ב- 100% משכר הלבורנט וגם משכר טכנאי המחשבים והספרנים והכל.

עבדאללה חטיב: אני רוצה לומר דבר נוסף וחשוב.

עבדאללה חטיב: שכר הלימוד נקבע לפי תלמיד, לפי מגמה ולפי מסלול והכל הם דברים שקופים.

עבדאללה חטיב: אין מצב שאנחנו נעשה הפליה בין תלמיד מהמגזר הערבי לבין תלמיד מהמגזר אחר, אם יש הבדל משמעותי הרי זה רק בנושא של רמת השירות שנקבעה במשרד לאותם בתי ספר.

מסעוד גנאים: יש לזה שם בעברית, זה נקרא "הפליה מבנית".

מסעוד גנאים: כלומר, אתה לא אומר "מחר אני הולך להפלות", אלא, אתה אומר "המבנה הוא כזה והוא מפלה".

עבדאללה חטיב: אני רוצה להציג כמה דברים חשובים.

עבדאללה חטיב: זה מה שנעשה במסגרת בתי הספר התיכוניים.

עבדאללה חטיב: אני אומר לכם את מדיניות המשרד, אני אישית והמשרד מוביל היום מדיניות נגד הקמת בתי ספר שהם בתי ספר 'מח"טים" – מרכז חינוך טכנולוגי.

עבדאללה חטיב: כל שנה אנחנו מאשרים בקשת בית ספר אחד או שניים.

עבדאללה חטיב: למה לא מרכז חינוך טכנולוגי?

עבדאללה חטיב: – מהסיבה הפשוטה, אנחנו רוצים שהמגמות הטכנולוגיות יהיו במסגרת בתי הספר התיכוניים כי אנחנו לא רוצים לראות את התלמידים מתויגים במסגרת בתי ספר שהם בתי ספר מח"טים כי השם מח"ט לפעמים אומר לך שהתלמידים שם הם חלשים, חלשים מאוד, עם בעיות התנהגות, שם לא טוב.

עבדאללה חטיב: לכן המטרה של המשרד היא לפתוח מגמות טכנולוגיות בבתי הספר התיכוניים במגזר הערבי.

חנין זועבי: יש תכנית של הרחבת המגמות הטכנולוגיות הקיימות?

מטאנס שחאדה: זה לא ביוזמת בית הספר עצמו, אלא, ביוזמת המשרד.

עבדאללה חטיב: מנהל בית הספר, אמור לפנות למשרד ולבקש מגמת טכנולוגית, יש צוות ויש מפקחים במגזר הערבי - - -

מטאנס שחאדה: המשרד לא יוזם?

עבדאללה חטיב: המשרד מציע לכל מי שרוצה לפתוח מגמות, אם יש לו קבוצת תלמידים, בחירת המגמה היא באחריות מנהל בית הספר ובאישור הפיקוח.

עבדאללה חטיב: כי זה חשוב מאוד לאשר מגמה שהיא מגמה שלא תפסיד במסגרת בית הספר.

אהרון ברנשטיין: משרד החינוך הוא משרד שהשקיע יותר ממיליון שקל בשיווק המגמות הטכנולוגיות כולל במגזר הערבי.

אהרון ברנשטיין: לכל מקום שהגעתי במגזר משרד החינוך עודד ומעודד את המנהלים לעשות את זה.

עבדאללה חטיב: משווקים את המגמות ואנחנו הולכים לפתוח וממשיכים לפתוח גם מגמות.

עבדאללה חטיב: המטרה שלנו היא לפתוח מגמות יוקרתיות במגזר הערבי.

מסעוד גנאים: יש מספר או נתון באחוזים, כמה בתי ספר תיכוניים ערביים שבהם יש מגמות טכנולוגיות?

עבדאללה חטיב: אנחנו יכולים לתת לכם את כל הנתונים לגבי כל בתי הספר במגזר הערבי עם כל המגמות שקיימות באותם בתי ספר, אלו נתונים שאנחנו יכולים להעביר לכם.

עבדאללה חטיב: אם תהייה פניה רשמית נוכל להעביר לכם את הנתונים.

עבדאללה חטיב: מנתוני המשרד, כ- 50% מהבנות או מבוגרות כיתות י"ב הולכות להוראה.

עבדאללה חטיב: אנחנו נמצאים בשנת הלימודים תשע"ב, הצגתי את זה פעם, מדובר על 8,254 בקשות כאשר מתוכן 7,391 דרישות של מורות.

עבדאללה חטיב: כלומר לא הצלחנו לקלוט אחוז גדול, אבל מתוך הבקשות שהוגשו קלטנו 2,600 מתוך 2,890 שנקלטנו, כלומר כ- 90% מהמורים שנקלטו במערכת החינוך בשנה האחרונות היו מורות.

עבדאללה חטיב: הנתונים נמצאים אצלנו.

עבדאללה חטיב: אחוז המורות בבתי הספר היסודיים במגזר הערבי עומד היום על 80%, בחטיבת האחוז שלהם עומד על 67%.

עבדאללה חטיב: כאשר אנחנו עושים השוואה למצב שהיה לפני חמש עשרה שנה הנתונים אז היו נתונים נמוכים מאוד.

עבדאללה חטיב: היום אנחנו מדברים על כך שאחוז המורות במערכת החינוך במגזר הערבי עולה.

עבדאללה חטיב: סוגיית המורות היא מאוד קשה, אבל מתוך הנתונים, הלכנו ובדקנו את המורות שלא שובצו במסגרת משרד החינוך ומצאנו שלפחות 25% מאותן מורות עובדות במסגרת בתי ספר פרטיים, במסגרת עמותות וגופים שנותנים גם שירותים למגזר הערבי וגם במסגרת תכניות שמופעלות דרך הרשויות גם בחינוך הלא פורמאלי.

עבדאללה חטיב: התחלנו כבר לטפל בסוגיה זאת.

עבדאללה חטיב: בסיוע משרד ראש הממשלה, ישבנו עם "צופן" אנחנו רוצים לקחת קבוצת מורות מהמגזר הערבי שלא התקבלו לעבודה במשרד החינוך ולעשות להם הסבה בתיאום עם משרד הממשלה, לקחת אותן למקצועות נדרשים.

עבדאללה חטיב: עד שנפעיל את התכנית "לחינוך לחיי קריירה" ייקח לנו מספר שנים טובות כדי להביא לתודעת התלמידים שישנם מקצועות נדרשים ואין בהם אנשים.

עבדאללה חטיב: חשוב בשבילי דבר שהוא קריטי לגבי המורות שסיימו את הלימודים ואין להן תעסוקה.

עבדאללה חטיב: מצד אחד יש להן תעודה אקדמית ומצד שני יש להן תעודת מובטל.

עבדאללה חטיב: זו סוגיה מאוד קשה, אבל אין לנו אלטרנטיבה אחרת, היתה אלטרנטיבה, לצמצם את המכסות של המכללות במגזר הערבי, אבל את זה אנחנו לא רוצים.

עבדאללה חטיב: תמיד אמרתי שאין בעיה שנשים במגזר הערבי תלמדנה, תנו לנשים במגזר הערבי ללמוד ואנחנו לא נפגע במכסות של המכללות כי האלטרנטיבה הייתה פגיעה במכסות הניתנות למכללות בין הערביות והן היהודיות שמכשירות למגזר הערבי.

עבדאללה חטיב: אנחנו עובדים עם "צופן" ועובדים עם משרד ראש הממשלה בתכנית כוללנית על מנת שאנשים שסיימו במסלולים מסוימים להסב אותם מקצועית לתחומים שיש בהם צורך, בין אם מדובר בתלמידים שסיימו כימיה, ביולוגיה, מתמטיקה להכשיר אותם לתחומים אחרים.

עבדאללה חטיב: אנחנו מוכנים להעביר לכם נתונים שהעברנו לוועדת החקירה הפרלמנטרית לגבי מספר השעות המוקצות לתלמיד במגזר הערבי לעומת תלמיד במגזר היהודי.

עבדאללה חטיב: הנתונים נמצאים איתי ואנחנו יכולים להשאיר לכם אותם.

עבדאללה חטיב: תלמיד במגזר הערבי, לפי השיטה ולפי מדד שטראוס, מקבל היום 1.54 לעומת תלמיד במגזר היהודי 1.49.

חנין זועבי: המדד החדש יראה, שאפילו לסטודנט הערבי יש יותר.

ג'מאל זחאלקה: אני רוצה לשאול שאלה שלדעתי היא השאלה הכי חשובה שנשאלת.

ג'מאל זחאלקה: מה עם החינוך לגיל הרך, כמה אתם צריכים לקלוט?

ג'מאל זחאלקה: חשבתי שאתה מדבר על זה.

גאלב מג'אדלה: כמה אתה מעריך, שתקלטו מורות לתכנית?

עבדאללה חטיב: יישום החוק החל על גיל שלוש יאפשר לנו קליטת 500 משרות במגזר הערבי, בערך כ- 500 משרות.

ג'מאל זחאלקה: זה הכל?

עבדאללה חטיב: חבר הכנסת זחאלקה, חלק רב מהישובים הערביים נמצאים באשכול 1 ו- 2 ולכן החוק כבר חל עליהם.

עבדאללה חטיב: לגבי החלק הנוסף עשינו את החישוב ומצאנו שמדובר בערך על כ- 500 משרות במגזר הערבי, שיאוישו עם יישום החוק.

מסעוד גנאים: בקשר להדרכה המקצועית, אני יודע שבדרך כלל, בסוף י"ב, היועצות החינוכיות נכנסות לכתות ונותנות איזושהי הדרכה.

מטאנס שחאדה: רובן הן עובדות סוציאליות, התפקיד שלהן הוא לא הכוון ללימודים או לקריירה.

מסעוד גנאים: יועצת חינוכית, לא מוכשרת לזה.

מסעוד גנאים: כלומר, מי שעושה את ההדרכה, לרוב, הם היועצות או הייעוץ החינוכי, זה ממה שאני יודע עד עכשיו.

מסעוד גנאים: ראשית למה לא להתחיל קודם כי טוב שמתחילים מוקדם.

מסעוד גנאים: שנית, למה לא למסד את העניין כי אם זה העתיד של התלמיד של התלמידה באיזה מקצוע לבחור, למה לא למסד את זה כחלק מהתכנית הלימודית או כחלק משעות של בית הספר ולא לעשות את זה דבר עונתי?

מסעוד גנאים: בנוגע לפסיכומטרי – דיברת על מרכזי פסיכומטרי שזה טוב – הייתה דרישה שתמיד דרשנו, אם הפסיכומטרי הוא גזרה משמיים ונשאר, למה שלא יהיה חלק מתכנית הלימודים בבתי הספר.

מסעוד גנאים: הרי בסוף כל מה שמשלמים ההורים, התלמידים הם סכומי עתק לכל מיני מכונים, אפשר שמשרד החינוך יעשה את זה כחלק מתכנית הלימודים.

ציון שבת: זה הרעיון של המרכז.

מסעוד גנאים: אם המרכז עונה על הדרישה של התלמידים ונותן לתלמידים באמת ללמוד ולהכין את עצמם לפסיכומטרי באופן ראוי והם לא משלמים מכיסם זה בסדר.

מסעוד גנאים: זה מה שאנחנו רוצים.

חנין זועבי: לפני שתשיב אתה רוצה לענות לו?

חנין זועבי: אני רוצה להעיר הערה.

חנין זועבי: הויכוח עם משרד החינוך לגבי החינוך הטכנולוגי הוא לא ברמת הפרטים אלא יותר ברמת היגיון התעסוקה, ברמת האכסיומה, כאשר יש כשל שוק המדינה מתערבת והיא מפסיקה להיות פסיבית והיא מתערבת בגלל שיש טעות, המערכת לא מתפקדת בצורה נכונה.

חנין זועבי: אנחנו רואים שבהתאמה בין מערכת החינוך לבין שוק העבודה מערכת החינוך באוכלוסייה הערבית לא מתפקדת, יש כשל במערכת.

חנין זועבי: הפסיביות הזאת שאנחנו מחכים למנהלים שהם יפתחו מגמה ואז ניתן להם, על הרמה הזאת אנחנו לא מסכימים אתכם ואנחנו חושבים שיש טעות בסיסית.

חנין זועבי: אם הכשל הזה היה במערכת החינוך היהודית-עברית, אני חושבת שהתגובה של משרד החינוך הייתה 'אנחנו נעשה משהו, אנחנו נפסיק את הפסיביות שלנו ואנחנו נתערב ואנחנו נתכנן תכנית עבודה שבה נשנה את המציאות'.

חנין זועבי: הפסיביות זו החלטה, אתם מחליטים להיות פסיביים, אתם מחליטים שמערכת החינוך הערבית יכולה להמשיך כך והאבטלה יכולה להמשיך ושאתם לא נותנים אלא כאשר המנהלים יוזמים.

חנין זועבי: אני חושבת שזו מדיניות וזו מדיניות לא נכונה, וזו מדיניות שלא עונה על הדרישות ועל הצרכים.

חנין זועבי: אם אתם ממשיכים, כן הפער בין מערכת החינוך שמכשירה לשוק העבודה הוא פער שימשיך ויגדל.

ג'עפר פרח: לנושא כיתות לימוד, אתה יכול לתת תשובה איך תסגרו את הפער בין מה שצריך, כלומר המחסור ב- 3,500 כיתות לימוד לבין 100 מיליון שקל שיש לכם לבינוי כיתות לימוד?

ג'עפר פרח: לגבי תכניות לימוד, איך זה שאתם לא דורשים באופן ברור לקבל תקציב כדי לבנות תכניות לימוד?

ג'עפר פרח: אתם מלמדים מקצועות כשאין לכם ספרים.

ג'עפר פרח: אנחנו יכולים לשלוח לכם בדיוק באילו מקצועות אין אפילו ספרים.

ג'עפר פרח: לעניין הסעות תלמידים, אי אפשר לבקש מכפר של 2,500 תושבים לבנות ארבע מגמות ולהגיד לראש המועצה "תממן עכשיו את הטכנולוגיה", אבל עושים את זה בקיבוצים, נותנים הסעות מקיבוץ לקיבוץ ואז התלמידים מקבלים יותר הזדמנויות.

ג'עפר פרח: את זה אתם לא עושים היום בתוך ישובים ערביים, תלמיד מהישוב עלבון יכול ללכת למרר ותלמיד ממרר יכול לבוא לעלבון.

ג'עפר פרח: זה לא קיים כשאנחנו מדברים על בתי ספר ערבים.

ג'עפר פרח: היישום של "חוק חינוך חינם" במגזר הערבי, אנחנו מדברים על אשכול 1 ו- 2, אבל כמעט מחצית מהאשכול 3 ו- 4 הם ישובים ערבים, לכן 500 גננות לישובים האלה לא מספיקות.

ג'עפר פרח: לגבי הכוון תעסוקתי, הרי הוא תלוי תרבות ותלוי מחקר, אבל, אין מחקר ולא מכון הדסה.

ג'עפר פרח: הארגון היחידי שעשה מחקר, או עבד או פיתח כלים, הייתה העמותה להכוון לימודי.

חנין זועבי: מתי עשיתם לאחרונה?

ג'עפר פרח: בכל עשר שנים.

ג'עפר פרח: כשאתם בוחרים גופים לעבוד איתם ביישום, תסכל זה גם "צופן" גם "טבת" כל הגופים הם בעצם גופים יהודים שאין להם את הידע ואת הניסיון לעשות הכוון לימודי תעסוקתי וגם בדברים אחרים כמו חינוך לקריירה.

ג'עפר פרח: השאלה למה לכם בתוך משרד החינוך אין אנשים שמפתחים.

ג'עפר פרח: אתה רוצה לעשות הכוון תעסוקתי אתה צריך כלים, כלי מיון, אנשים שיעבדו בזה.

ג'עפר פרח: אין לכם את הכלים, אתם משקיעים את הכסף בגופים שהידע שלהם הוא מהציבור היהודי ובעיקר מהציבור האשכנזי של הציבור היהודי, ואתם מתעלמים מכך שיש ידע בתוך חברה הערבית שאתם לא משתמשים בו.

מטאנס שחאדה: לעניין פיתוח ההון.

מטאנס שחאדה: השארת הנושא של התמחויות חדשות למנהל בית הספר.

מטאנס שחאדה: אנחנו מודעים לכך שצריכים מודעות וצריך לפתח את המודעות הן בקרב מנהלי בתי ספר והן בקרב האוכלוסייה או הצרכנים של החינוך שהם התלמידים עצמם.

מטאנס שחאדה: צריך גם ליידע אותם מה קורה בשוק האקדמי ובשוק העבודה בישראל.

מטאנס שחאדה: חסר להם את הכלים לקבלת החלטות.

מטאנס שחאדה: אני נתקל במצבים שתלמידים מצטיינים בבתי ספר לומדים 5 יחידות פיסיקה, מתמטיקה, אלקטרוניקה ואחרים ובסוף התלמידות הולכות ולומדות עבודה סוציאלית.

מטאנס שחאדה: ראשית כי בית הספר החליט עבורן במה להתמחות לפי הציונים ושנית לא ידעו ולקשר ולחבר בין מגמת ההתמחות בבית הספר לשוק העבודה.

מטאנס שחאדה: אנחנו מודעים לבעיה הזאת וצריך לפתח את המודעות.

מטאנס שחאדה: כאשר המדינה רוצה לטפל בבעיה היא יוזמת את הפתרונות ולא משאירה את זה רק לבתי הספר או רק לתלמיד עצמו.

מטאנס שחאדה: ההכוון הלימודי יתכן שהוא טוב, אבל הוא לא מספיק.

מטאנס שחאדה: צריך שיתוף פעולה עם הרשויות המקומיות, עמותות, חברה אזרחית, לעשות קמפיין פרסומי, לקיים שיתוף פעולה בין בתי הספר לבין האוניברסיטאות.

מטאנס שחאדה: צריך ליזום בתחום הזה ולא להשאירו, גם צריך לתקצב פיתוח המודעות.

מטאנס שחאדה: זה חלק מכל התקציב הרגיש-מגדרי שצריך לייעד תקציבים להעלאת המודעות בקרב התלמידות בתי הספר.

מוך זועבי: נקודה אחת שמתקשרת למה שג'עפר ציין, בנוגע למימון תחבורה ציבורית לתלמידים מכפר לכפר, הרי אנחנו מודעים שהקריטריונים לפתיחת בתי ספר חדשים בישובים תלויים במספר התלמידים באותו הישוב.

מוך זועבי: אנחנו מודעים לבעיה רצינית של תלמידים שמשרד החינוך לא ממן להם עלות הנסיעה מהכפר שלהם לכפר אחר שאינו מוגדר כמיועד לישובים בהם מיועד המימון, כלומר תלמידים מנחסיינה למשל, להם לא ממומנת עלות נסיעה לנחף כאשר הם רוצים ללמוד בבתי הספר שם שהם טובים יותר.

מוך זועבי: הנסיעה ממומנת אך ורק לבתי הספר שמשרד החינוך יחד עם הרשות קובעים.

מוך זועבי: למשל בוואדי סאלמה – זו בעיה רצינית.

מוך זועבי: פנינו למשרד החינוך, נכון שזה היה לפני יותר מארבעה חודשים ונכון להיום עדיין לא קיבלנו שום תשובה ואנחנו מתריעים על כך.

מוך זועבי: אני חושבת שזו גם במה לפנות אליכם בעניין לנסות לשקול את הקריטריונים מחדש.

עבדאללה חטיב: אני רוצה להתייחס לשאלה הראשונה של חבר הכנסת מסעוד גנאים בנושא של מיסוד התכנית.

עבדאללה חטיב: התכנית היא תכנית מוסדית בכל בתי הספר במגזר הערבי ומי שיפעיל את התכנית הן רק היועצות.

עבדאללה חטיב: התכנית הזאת תופעל רק על ידי היועצות החינוכיות ואנחנו נמסד את התכנית כחלק מתכנית העבודה של היועצת במסגרת בתי הספר.

ג'עפר פרח: אתה מתכוון לחינוך, לקריירה, או לפסיכומטרי?

חנין זועבי: אמרת פעם בישיבה, שיש לכם מחסור של 30 יועצות חינוכיות.

עבדאללה חטיב: בבתי הספר היסודיים.

עבדאללה חטיב: אין לנו בחטיבה העליונה מצב של מחסור.

עבדאללה חטיב: כל בתי הספר התיכוניים במגזר הערבי יש להם לפחות יועצת אחת, אבל בחלק מבתי הספר התיכוניים - - -

חנין זועבי: באיזה תקן?

עבדאללה חטיב: בסחנין למשל, יש לפחות שלוש יועצות ולא רק בסחנין אלא גם בהרבה ישובים ערבים עם בתי ספר תיכוניים שיש בהם יותר מאשר יועצת אחת.

עבדאללה חטיב: אנחנו רוצים למסד את התכנית "חינוך לחיי קריירה".

עבדאללה חטיב: אנחנו כמשרד בנינו תכנית ייחודית לתלמידי המגזר הערבי.

עבדאללה חטיב: עשינו כנס לכלל היועצות בנצרת, הזמנו לשם את כל היועצות החינוכיות מהמגזר הערבי יחד עם הפיקוח על היועצים.

עבדאללה חטיב: הצגנו את התכנית שהמשרד בנה.

עבדאללה חטיב: התכנית נקראת "חינוך לחיי קריירה והכוונה מקצועית".

עבדאללה חטיב: המטרה של המשרד לא לתת לגופים להיכנס למערכת.

עבדאללה חטיב: המשרד רוצה לקחת אחריות על הנושא של התכנית הזאת יחד עם המפקחים על היועצים ויחד עם היועצים בבתי הספר.

עבדאללה חטיב: בנוגע לחינוך הטכנולוגי, אני אומר שהמשרד מדי שנה מפרסם דרך מינהל מדע וטכנולוגיה את כלל המגמות הטכנולוגיות שקיימות במשרד.

עבדאללה חטיב: אנחנו מבקשים ממנהלי הספר לפנות אלינו לבחירה לגבי מגמות מסוימות.

עבדאללה חטיב: בנוסף לכך אנחנו שולחים את המפקחים על המגמות לאותם בתי ספר על מנת לקיים דיון לגבי המגמה הנכונה, כי אנחנו יודעים בדיוק מהם צרכי השטח וצרכי הקהילה והמדינה.

עבדאללה חטיב: חלק מהמנהלים רוצה לבחור מגמה שאנחנו יודעים שעתידה של אותה מגמה הוא סגירה.

עבדאללה חטיב: ישנן מגמות לחינוך לפעוטות, אני לא מצאתי הרבה בוגרות המסיימות את המגמה הזאת שיוצאות לעבוד.

עבדאללה חטיב: לכן אנחנו רוצים לעשות גם כן הכוונת יתר במגזר הערבי למגמות שיש בהן צורך.

עבדאללה חטיב: אני מקבל על עצמי את האחריות לחשוף את כל התכניות למנהלי בתי ספר במגזר הערבי במסגרת הכנסים שאנחנו מקיימים עם מנהלים ולהביא גם את האנשים המומחים ממינהל מדע וטכנולוגיה כדי להציג את כל התכניות.

עבדאללה חטיב: אנחנו גם נאפשר להם להגיש בקשות.

עבדאללה חטיב: בנוגע להסעות, אין לי תשובה ברגע זה, אני צריך לבדוק את זה ואני מבטיח שאחזור אליכם נוגע לתשובה.

עבדאללה חטיב: אני רוצה לומר לכם שאני ניהלתי בית ספר שהיו בו מגמות שהן מגמות משותפות עם בתי ספר אחרים.

עבדאללה חטיב: למה? – כי לפעמים יש לך מגמת תקשורת שלומדים בה רק חמישה-שישה תלמידים ואתה רואה שבבית ספר שכן רוצה לפתוח את אותה מגמה, פיתנו מגמה משותפת לשני בתי הספר.

עבדאללה חטיב: אנחנו כבית ספר לקחנו על עצמנו את האחריות להוביל אותה.

עבדאללה חטיב: תכנית "לחינוך חיי קריירה, תהייה בשיתוף - - -

מסעוד גנאים: אבל הדוגמה של חסנייה, הכוונה שהמועצה המקומית יכולה להכריח את האנשים לאילו בתי ספר הם נותנים הסעה.

עבדאללה חטיב: אנחנו מדברים על ישובים שאין בהם בתי ספר שהם בתי ספר תיכוניים, את הסוגיה נעלה גם כן על סדר היום אצלנו.

ג'עפר פרח: לגבי מימון פיתוח תכניות לימודים.

עבדאללה חטיב: פיתוח תכניות לימודים, ג'עפר אני עד לכך שנושא של תכניות לימודים במסלול העיוני שבמרביתם אין לנו שום בעיה.

עבדאללה חטיב: הבעיה הקיימת בחינוך הטכנולוגי.

עבדאללה חטיב: אני ער לתופעה שיש מגמות כמו תקשורת, תיאטרון שקיימות ואינן מתורגמות לשפה הערבית וגם חומרי הלמידה אינם מתורגמים לשפה הערבית וזה דבר המהווה מגבלה עבור חלק מהתלמידים במגזר הזה.

עבדאללה חטיב: אני רוצה לומר לך שבמסגרת היעדים שנקבעים לשנה הבאה ביקשתי אישית לייעד תקציב ייחודי לתרגום חומרי למידה ותרגום של תכניות לימודים במגזר הערבי.

חנין זועבי: לפני שנסיים, אני מודה לכולכם.

חנין זועבי: הצגנו פה בעיות מאוד פשוטות.

חנין זועבי: אנחנו מבטיחים שתוך כמה חודשים, נפתור את כולם.

חנין זועבי: לסיכום הוועדה, שש המלצות: הוועדה לקידום מעמד האישה רואה חשיבות בהעלאת אחוז ההשתתפות של נשים ערביות בשוק העבודה כדרך להוצאת המשפחות העניות ממעגל העוני וכתרומה לצמיחה הכלכלית בכלל.

חנין זועבי: הוועדה סבורה שהדבר המרכזי הוא ייצרת מקומות עבודה, לכן היא פונה לראש הממשלה ולשרי התמ"ת והאוצר שלא עושים מספיק בעניין, לפעול להקמת אזורי תעסוקה ואזורי תעשייה באזורי האוכלוסייה הערבית.

חנין זועבי: הוועדה פונה לשר התמ"ת לדאוג להקמת מסגרות לטיפול בילדים בישובים הערביים ולפתוח את המסגרות גם לנשים שעובדות במשרות חלקיות.

חנין זועבי: הוועדה פונה לשר התמ"ת לפעול לאכיפת חוקי המגן בעבודה, בעיקר חוקי שכר המינימום אשר אינם מיושמים.

חנין זועבי: הוועדה פונה לשרי החינוך והתמ"ת לפעול להשוואת תקציבי החינוך הערבי לחינוך העברי טכנולוגי ולהגדלה יזומה של מספר המגמות הטכנולוגיות המודרניות והתאמתן לדרישות שוק העבודה.

חנין זועבי: לדאוג לייעוץ והכוון לימודי בבתי הספר הערביים.

חנין זועבי: אדון עבדאללה חטיב, לדאוג להעביר לוועדה תוך שבועיים את תכנית ההכוון התעסוקתי או בשם שאתה נתת לו "החינוך לחיי קריירה" וגם לחשוף אותה למנהלי בתי הספר.

חנין זועבי: הוועדה מבקשת לקבל ממשרד התמ"ת תוך שבועיים, בכתב, את פירוט התכנית המשרד לחיזוק החינוך הטכנולוגי במגזר הערבי.

חנין זועבי: בנוסף הוועדה מבקשת לקבל את פירוט התכנית להקמת אזורי התעשייה שהאדון ציין כאן.

חנין זועבי: תודה רבה, הישיבה נעולה.