ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 18, פרוטוקול מספר 581, 2012-03-05 11:00

אלכס מילר: שלום, אני פותח את ישיבת הוועדה.

אלכס מילר: אני מברך את מכובדי: את שר החינוך גדעון סער, את יו"ר סיעת העבודה יצחק הרצוג, שבא עם סיפור אישי, את חה"כ אמסלם את חתן התנ"ך למבוגרים לשנת תשע"ב, מר שמואל עמרוסי ואת המשתתפים והזוכים בחידון התנ"ך.

אלכס מילר: כידוע, התנ"ך הינו ספר הספרים.

אלכס מילר: התנ"ך זכה למעמד עצום באנושות כולה, ובקרב העם היהודי בפרט.

אלכס מילר: דרך המילים שבו, האותיות והסיפורים, הוא מלמד אותנו איך לנהוג אחרת, איך להיות טובים יותר ואיך לתרום לשיפורה של כלל האנושות, בדרכים טובות יותר.

אלכס מילר: נמצאים איתנו חתני תנ"ך שאינם רגילים, הן בשל גילם והן בשל השכלתם.

אלכס מילר: מסופר על רבי עקיבא, אשר חי בשנת ה-17 לספירה ועד לשנת 37 לספירה, כי פעם אחת עמד על יד באר מים וראה כי ישנן שם אבנים אשר שינו את צורתן.

אלכס מילר: רבי עקיבא תמה מאוד איך צורת האבנים השתנתה.

אלכס מילר: הרי האבן חזקה מאוד והמים רכים.

אלכס מילר: נאמר לו, כי טפטוף המים המתמיד והעקבי הוא זה ששינה את צורת האבנים.

אלכס מילר: הסיק מכך רבי עקיבא, כי התמדה – ולא משנה מתי ובאיזה גיל – הינה המפתח להצלחה.

אלכס מילר: בגיל 40 החל רבי עקיבא ללמוד את אותיות אל"ף-בי"ת עם תלמידים קטנים ממנו בשנים רבות.

אלכס מילר: לאחר מכן, התקדם לאט-לאט והוסיף קומה ועוד קומה בלימודיו, עד שלבסוף הפך להיות אחד מהאישים החשובים ביותר בהיסטוריה של האנושות והיהדות.

אלכס מילר: סיפור זה על רבי עקיבא מזכיר מאוד את סיפורכם שלכם – משתתפי חידון התנ"ך למבוגרים.

אלכס מילר: אמנם את יסודות הלימוד התחלתם בשלב מוקדם יותר בחייכם, אך את ההתמדה הרבה והרצון ללמוד ולהתפתח גיליתם בהכנות לחידון התנ"ך למבוגרים, שבו זכיתם להשתתף.

אלכס מילר: זכייתכם משמשת לנו כאבן דרך.

אלכס מילר: אנו זוכים לדעת ולהבין, כי בצעד אחר צעד אפשר וניתן להשיג יעדים שנראים רחוקים וקשים להשגה.

אלכס מילר: זהו מסר חשוב מאוד לכלל הציבור במדינת ישראל, בפרט לציבור התלמידים אשר מתמידים יום-יום ושעה-שעה בהצלחתם במערכת החינוך.

אלכס מילר: זכיתם לשמש מודל וחיקוי לחלקים רבים בעם ישראל.

אלכס מילר: המשיכו בדרך זו.

אלכס מילר: אדוני שר החינוך, בבקשה.

גדעון סער: אדוני היו"ר, קודם כל אני רוצה לברך אותך לרגל כינוס הישיבה הזו.

גדעון סער: אני חושב שהיא מאוד חשובה.

גדעון סער: בזה אתה מבטא הוקרה לא רק לזוכים ולזוכה בחידון התנ"ך למבוגרים, אלא אתה מבטא את ההוקרה גם לערך של לימוד התנ"ך והבקיאות בו, ומעמיד במרכז נושא תוכן בעל משמעות לאומית חשובה וגדולה, במקום כל התחרויות שאנו רואים בימים אלה ולא מבינים בכלל על מה מתחרים.

גדעון סער: הזוכים שנמצאים כאן הם זוכים אחרי תהליך שהשתתפו בו 1,600 משתתפים.

גדעון סער: זה אחרי שהעלינו את רף הגיל, כאשר ראינו שהגבול בין חידון התנ"ך לנוער ולבין חידון התנ"ך למבוגרים מטשטש, כאשר אפשר להתמודד מגיל 19.

גדעון סער: זה היה מפעל גדול, שהרבה מאוד לומדים בזכותו תנ"ך ומשפרים את הידע והבקיאות שלהם.

גדעון סער: אחת ההחלטות שאני גאה בהם, אדוני היו"ר, זה חידוש חידון התנ"ך למבוגרים.

גדעון סער: הוא נעדר מחיינו 30 שנה, כמעט.

גדעון סער: זכור לוותיקים בינינו – לי זה רק ידוע, זה לא זכור - שהוא הועמד במרכז חגיגות העשור של מדינת ישראל על ידי ראש הממשלה דוד בן-גוריון, והיה למסורת – מסורת שנקטעה לפני 30 שנה.

גדעון סער: אני מאוד שמח שחידשנו אותה.

גדעון סער: אני יכול להגיד: "מסורת שחידשנו", כי אנחנו עכשיו מקיימים הוקרה לזוכים בתחרות השנייה.

גדעון סער: אגב, זה יהיה קבוע בחג החנוכה, כמו שחידון התנ"ך העולמי לנוער מתקיים ביום העצמאות.

גדעון סער: אני הודעתי, שבשנה הבאה נקיים חידון תנ"ך עולמי לכלל קהילות ישראל בארץ ובתפוצות.

גדעון סער: המשרד כבר נערך לכך.

גדעון סער: נמצא כאן שלמה ונטורה, שמגיעות לו כל התודות על המאמצים שהוא משקיע, גם במפעל של חידון התנ"ך לנוער וגם במפעל של חידון התנ"ך למבוגרים.

גדעון סער: היום כבר מתקיימת ההיערכות לחידון התנ"ך העולמי לכלל קהילות ישראל.

גדעון סער: בקרוב ייפתח אתר אינטרנט מיוחד עד חג הפסח.

גדעון סער: כבר יודעים בכל אותם מקומות, 24 קהילות שעובדות איתנו בנושא חידון התנ"ך העולמי לנוער, על חידון התנ"ך למבוגרים.

גדעון סער: יש כבר תקנון לחידון, והעניין הזה מתקדם מאוד יפה.

גדעון סער: אני מנצל את ההזדמנות להודות לשלמה.

גדעון סער: מה אנחנו רוצים להגיד בסוף?

גדעון סער: שיש בסיס משותף.

גדעון סער: התנ"ך זה הבסיס המשותף של עם ישראל, בסיס שהחזיק את עמנו כאשר הוא היה מפוזר ומפורד בין העמים.

גדעון סער: בזכות אותם מקורות משותפים, ובראש ובראשונה ספר הספרים, גם כאשר בני עמנו דיברו לשונות שונים והיו פזורים על פני יותר מ-100 מדינות, הבסיס התרבותי-הלאומי-הדתי שלהם היה משותף.

גדעון סער: אסור שהדבר הזה יכורסם כאן, אחרי שהגענו וחזינו בפלא הזה של שיבת ציון והקמת מדינת ישראל.

גדעון סער: חלק מהתפקיד שלנו כמערכת החינוך הוא להציג תרבות פנאי אלטרנטיבית וגיבורי תרבות קצת שונים.

גדעון סער: בשבילי אלה שהוגים בתנ"ך הם הגיבורים, הרבה יותר מאלה שמשתתפים בתוכניות ריאליטי.

גדעון סער: לכן, אני רואה את החשיבות של הישיבה שכינסת.

גדעון סער: אני שמח, שחברי כנסת הגיעו.

גדעון סער: הגיעו חברי כנסת מאוד רציניים היום.

גדעון סער: אני מקווה מאוד, שנצליח גם בשלב הבא שקבענו לעצמנו בחנוכה תשע"ג, בחידון התנ"ך העולמי.

גדעון סער: אנחנו החלטנו לעשות את זה בשלבים: התחלנו מחידון התנ"ך הארצי למבוגרים, ראינו שזה מצליח, שיש ביקוש ויש הצלחה.

גדעון סער: ניגשו אליי אינספור משתתפים, שלא העפילו למעמד הגמר כמו מי שנמצא כאן, ואמרו לי שהם שמחו מעצם העובדה שזה נתן להם דחיפה ללמוד תנ"ך.

גדעון סער: אני שמח שחידשנו את המסורת הזו, ואני מקווה שנעצים אותה, בעזרת השם, בשנים הבאות.

אלכס מילר: בדיוק חה"כ אורלב הגיע.

אלכס מילר: הוא פנה אליי עם הבקשה לקיים כאן דיון.

אלכס מילר: כמובן שנענינו בכבוד רב.

אלכס מילר: חה"כ הרצוג ביקש להתייחס בישיבת ההוקרה לחתנים.

יצחק הרצוג: אדוני היו"ר, חברותיי וחבריי, חברי הכנסת.

יצחק הרצוג: מכובדי השר, אני מבקש לברך אותך על שחידשת את המפעל המופלא של חידון התנ"ך למבוגרים.

גדעון סער: נדמה לי, שלאמא שלך היה חלק.

יצחק הרצוג: אני אתייחס לכך.

יצחק הרצוג: ברמה העקרונית, התנ"ך הוא המעיין של עמנו.

יצחק הרצוג: בלעדיו אין עם.

יצחק הרצוג: לכן, כמוך וכמו כל החברים כאן, אני חרד לעובדה שיש בורות בעם ישראל בכל מה שקשור לתנ"ך.

יצחק הרצוג: בשנת 1958 הטיל דוד בן-גוריון על אמא שלי, שהיתה אז אשת קצין צעיר בצה"ל, להיות מרכזת חגיגות העשור של מדינת ישראל.

יצחק הרצוג: היא הגתה את הרעיון של חידון תנ"ך למבוגרים.

יצחק הרצוג: בעצם לא היה אז חידון תנ"ך בכלל.

יצחק הרצוג: היא באה עם הרעיון של חידון התנ"ך.

יצחק הרצוג: החפץ הכי חשוב בביתה של אמא ובביתו של אבא, ז"ל, היה ספר תנ"ך מוקדש על ידי טדי קולק כמנכ"ל משרד ראש הממשלה, עם מכתב שבו הוא מודה לאמא על היוזמה.

יצחק הרצוג: האירוע היה אירוע מכונן.

יצחק הרצוג: באותה עת ההתמודדות כללה את כל עם ישראל, שהגיעו במאות אלפים בעלייה הגדולה מצפון אפריקה, מתימן ומעיראק.

יצחק הרצוג: התמודדו בו אזרחים מכל הארץ.

יצחק הרצוג: הרייטינג ברדיו היה 100%.

יצחק הרצוג: ניצח אז אדם דלפון מבחינה כלכלית, עמוס חכם – אדם נכה ואדם עני.

יצחק הרצוג: הוא הפך להיות גיבור לאומי בין לילה, מעצם העובדה שהוא ניצח בתחרות.

יצחק הרצוג: בביתנו יש את גיליון התחרות עם המתמודדים.

יצחק הרצוג: אם אוזמן לחנוכה הבא, אני מבטיח שאני גם אציג אותו.

יצחק הרצוג: נריה הזכיר לי, שפרופ' חיים גבריהו היה מזכיר את מפעלה של אמא שוב ושוב.

יצחק הרצוג: זכינו בכך, שגם כאשר אבי היה נשיא המדינה, כאשר היה חידון התנ"ך לנוער, אמא ואבא הגיעו להשתתף בחידון ולהעניק פרסים.

יצחק הרצוג: אני מברך מאוד, שהכנסת מוקירה את אותם אזרחים שמקדשים את התנ"ך, לא ברמה הפוליטית כאילו הוא שייך רק לציבור מסוים בעם ישראל אלא לכל עם ישראל.

יצחק הרצוג: אני מברך את העושים במלאכה בכתיבת שאלות.

יצחק הרצוג: גיליתי היום שאין אף שאלה, שחוזרת על עצמה בעשרות השנים האחרונות.

יצחק הרצוג: זה מופלא בפני עצמו.

אלכס מילר: חה"כ זבולון אורלב, בבקשה.

זבולון אורלב: אני רוצה להודות לך על שקיבלת את היוזמה לעשות את הישיבה החגיגית הזו, ולהודות מאוד לשר החינוך לא רק על כך שהתפנה לישיבה הזו - וכולנו יודעים ששר חינוך עמוס מאוד – אלא גם מפני שהוא לקח על עצמו והצליח באופן מאוד מרשים, לא רק לקיים ולחדש את המסורת, אלא לחדש אותה ברמה הלאומית הראויה ביותר, בתודעה מצוינת.

זבולון אורלב: אני חושב, שר החינוך, שאתה ראוי להוקרה והערכה רבה על חידוש המפעל הזה והרחבתו גם לחידון תנ"ך עולמי לעם היהודי.

זבולון אורלב: מה שמאוד יפה בחידון הזה, זה שאנשים שלא היית מצפה שהם יהיו בתוך העניין הזה, פתאום לצד עיסוקם היומיומי מעמיקים מאוד בתנ"ך ו"ראשיהם נמצאים בתוך תורתה", כמו שנאמר בשירנו הידוע.

זבולון אורלב: אני מכיר באופן אישי את חתן התנ"ך, שמואל עמרוסי.

זבולון אורלב: אני לא יודע אם אתה יודע, אדוני השר, ששמואל עמרוסי הוא פעיל ציבור - הוא גם חבר עירייה מטעם סיעתנו.

זבולון אורלב: אני הייתי בטוח, שהוא מקדיש את כל זמנו לפעילות ציבורית, כדי לטפל בכל העניינים.

זבולון אורלב: אני חייב לומר לך, שהוא עושה את זה בהצטיינות.

גדעון סער: אתה יודע כמה קולות שווה לזכות בחידון התנ"ך?

זבולון אורלב: הוא עובד בעבודה כי הוא צריך לפרנס את משפחתו, וגם את זה הוא עושה בכבוד.

זבולון אורלב: עם זאת, הוא עדיין מוצא את הזמן להשקיע בלימוד התנ"ך, ולגלות בקיאות ממש מרשימה וממש מפליאה.

זבולון אורלב: לצערי, לא יכולתי הפעם להיענות להזמנת שר החינוך ולהשתתף.

זבולון אורלב: ההתראה היתה קצרה, ולצערי לא יכולתי להתפנות.

גדעון סער: אני מודיע לכולם: להתכונן לקראת חנוכה בשנה הבאה.

זבולון אורלב: אתה צריך להגיד באיזה נר.

גדעון סער: שלמה, האם אנחנו יודעים מתי זה יהיה בשנה הבאה?

שלמה ונטורה: כן, בטח.

שלמה ונטורה: זה יהיה בנר שביעי.

יצחק הרצוג: שלמה, תשלחו הזמנות.

זבולון אורלב: בעייני, שמואל עמרוסי זו דוגמא מופלאה.

זבולון אורלב: ליאור מאיר, שהיא הסגנית הראשונה, באה מכיוון לגמרי אחר.

זבולון אורלב: זה ממש מדהים, וזה משיג את המטרה העיקרית – התנ"ך יכול להיות נחלת העם כולו.

זבולון אורלב: לא צריך בשביל זה להיות אדם מהסוג הזה או אדם מהסוג האחר.

זבולון אורלב: לא צריך להיות בגיל זה או בגיל אחר.

זבולון אורלב: אתה יכול להיות איפה שאתה נמצא, ולהתחבר באופן עמוק מאוד לתנ"ך.

זבולון אורלב: אני חושב, שזה דבר מאוד ראוי.

זבולון אורלב: זה בוודאי מוסיף לחיזוק האופי היהודי של מדינת ישראל.

זבולון אורלב: זה ודאי מנוף להכרה בערכים היהודיים.

זבולון אורלב: אני מאוד משבח את המגמה, אדוני השר, שיש היום במשרד החינוך, לחדש את לימוד את הטקסטים.

זבולון אורלב: אלה נכסי צאן ברזל.

גדעון סער: יש מפמ"רית תנ"ך חדשה, שכדאי להזמין אותה לוועדה.

גדעון סער: היא מצוינת.

זבולון אורלב: אני חושב, שזו מגמה מאוד נכונה ומאוד ראויה.

זבולון אורלב: כולנו יודעים, שגרסתה דה ינוקא – את הדברים שאנחנו לומדים בילדתנו אנחנו סוחבים וזה עומד כנר לרגלנו.

זבולון אורלב: כמו כן, אני פניתי לרשות השידור על מנת לחדש את שיר של יום בבוקר ולהאריך את פסוקו של יום.

זבולון אורלב: הדברים האלה הם חלק מהוויית חיינו.

זבולון אורלב: שוב, אני מאחל הצלחה.

זבולון אורלב: תודה רבה לך, שר החינוך.

זבולון אורלב: עשית דבר מעולה לעם ישראל.

גדעון סער: תודה.

זבולון אורלב: חה"כ אמסלם, בבקשה.

חיים אמסלם: אני רוצה לברך אותך, אדוני שר החינוך, כמי שעוקב אחר מספר יוזמות מיוחדות שאתה הבאת.

חיים אמסלם: היום אנו מתכנסים לתת הוקרה לחתני וכלת חידון התנ"ך.

חיים אמסלם: ישנה איזו בדיחה, שנוהגים לספר אצלנו בעולם הישיבות, ואני לא אוהב אותה.

חיים אמסלם: כאשר אני שומע אותה, אני מתעצבן.

חיים אמסלם: שאל אחד את חברו: "איך אתה יודע שמשה ואהרון היו אחים?

חיים אמסלם: " הוא אמר לו: "מה השאלה?

חיים אמסלם: כתוב בשולחן ערוך חושב משפט, שפסולים קרובים לעדות, ואפילו אחים כמו משה ואהרון".

חיים אמסלם: מי שבקיא בעגה הישיבתית, מבין שהוא צריך ללכת לשולחן ערוך משפט כדי להוכיח.

חיים אמסלם: אני לא אוהב את זה.

חיים אמסלם: יש לי הרבה מה לומר, אבל אקרא לכם רק ציטוט אחד מדבריו של גאון מאוד גדול לפני למעלה מ-150 שנה, רבי אהרון עזריאל, מספר אוזן אהרון.

חיים אמסלם: הוא נותן הדרכה לתלמידים, מה המסלול לגדילה כדי להפוך להיות בבוא העת מהיושבים בשורה הראשונה של ממלכת התורה.

חיים אמסלם: באות י' הוא כותב כך: "תן חלק גם לתנ"ך, כי הוא עיקר הכל.

חיים אמסלם: תן שהכל פה נעלב.

חיים אמסלם: ובזה, גם עם לימוד ההגדות תתלמד מלאכת המליצה לדבר צחות.

חיים אמסלם: מאוד צר לי בראות מכתבך שאתה מדבר בלעגי שפה ולשון מעורבב.

חיים אמסלם: לפעמים מצורף עם רוע הכתיבה, וזה חיסרון נגלה בחיק האיש השלם.

חיים אמסלם: ההתמדה בלימוד התנ"ך ואגדות חז"ל בטיב ההתבוננות וההבעה יגיעוך אל השלמות.

חיים אמסלם: אי אפשר לומר לגמרי לא, אבל בעולם הישיבות נושא לימוד התנ"ך הוא לא לימוד מוסדר.

גדעון סער: האם אתה מדבר על העולם הישיבתי?

חיים אמסלם: כן.

ישראל אייכלר: הוא לא מצא על מה לדבר נגד, אלא רק על העולם הישיבתי.

ישראל אייכלר: זה לא יפה.

ישראל אייכלר: זה טקס כל כך יפה.

חיים אמסלם: אני מדבר על חיסרון.

חיים אמסלם: כאשר אני שומע רבנים חשובים, שמדברים בלעגי שפה, מביאים פסוקים ומשפרים אותם, כאשר עולמם עולמה של תורה, זו בושה.

חיים אמסלם: לכן, דווקא לא מתוך העולם התורני ודווקא לא מהעולם הישיבתי, יש יוזמה כזו ראה וקדש.

חיים אמסלם: אני לא אומר שזה בכללות.

חיים אמסלם: אני למדתי אצל רב, שבקיאותו בתנ"ך היא עולמית.

חיים אמסלם: הוא מעולם לא נבחן בחידון התנ"ך, אבל ידיעתו היא מרקיעה בדקדוק, בתנ"ך ובשירה.

חיים אמסלם: התנ"ך זה חלק בלתי נפרד מהתורה.

חיים אמסלם: כתוב: "לעולם ישלש אדם שליש ימיו: שליש במקרא, שליש במשנה, שליש בתלמוד".

חיים אמסלם: למה באמת לא עושים זאת?

חיים אמסלם: יומיים בשבוע תנ"ך, יומיים בשבוע משנה, יומיים בשבוע גמרא, או שתחלק את שעות היום.

חיים אמסלם: למה לא עושים זאת?

חיים אמסלם: רבנו תם כתב: "התלמוד-הגמרא מבוססת על המשנה, ואז כבר קנית לך חלק מהמשנה, אם לא כולה.

חיים אמסלם: המשנה דנה בעיקר בפסוקי התנ"ך.

חיים אמסלם: לכן, יש לך חלק מפסוקי התנ"ך.

חיים אמסלם: זה ברור ואין על זה ויכוח.

חיים אמסלם: יחד עם זאת, כותבים לא מעט גדולים, שצריך להקדיש ולתת מקום וחשיבות לידיעת התנ"ך.

חיים אמסלם: אין לי מה להוסיף על הדברים שנאמרו כאן.

חיים אמסלם: אני מברך אתכם, ואני חושב שעם ישראל גאה בכם.

אלכס מילר: חה"כ אייכלר, בבקשה.

ישראל אייכלר: זה מאוד חשוב לתת הוקרה לאנשים שהשקיעו את ימיהם ולילותיהם ללימוד תנ"ך.

ישראל אייכלר: קל מאוד ללמוד תנ"ך, קשה להבין תנ"ך והרבה יותר קשה להיבחן בתנ"ך.

ישראל אייכלר: גם לאנשים שיודעים תנ"ך, בשביל לעמוד בבחינה צריכים להיות ממוצא תימני.

ישראל אייכלר: כאשר אני פוגש יהודי תימני, מיד הוא מתחיל להגיד פסוקים, שאני רק הבוקר אמרתי, אבל הוא אומר אותם בשטף בדקדוק.

ישראל אייכלר: זה משהו מדהים.

ישראל אייכלר: מתנה טובה.

ישראל אייכלר: אני לא יודע אם שמואל עמרוסי הוא מהעדה התימנית.

שמואל עמרוסי: תוניסאי.

ישראל אייכלר: עוד יותר חשיבות.

ישראל אייכלר: עוד נקודה.

ישראל אייכלר: לעדות האחרות קשה העניין של השינון, בפרט העדות הפולניות והרוסיות.

יצחק הרצוג: אני מבקש לא להשמיץ.

ישראל אייכלר: אני מדבר על קושי.

ישראל אייכלר: אני שמח לשבת פה ולראות, איך חבר כנסת יכול לקיים מצוות כיבוד אם, ובאותו רגע גם לכבד את האנשים שלומדים את התנ"ך.

ישראל אייכלר: אני מדבר על שר הרווחה לשעבר, יצחק אייזיק הלוי הרצוג.

קריאה: הנכד של הרב הראשי לשעבר.

ישראל אייכלר: כן, אמרתי.

ישראל אייכלר: הוא נכד גם של הרב הראשי.

ישראל אייכלר: הוא קיים עכשיו גם מצוות כיבוד אם.

ישראל אייכלר: אני רוצה לברך, כמובן, את שר החינוך גדעון סער, שמצא לנכון לבוא לישיבה הזו.

ישראל אייכלר: אני חושב, שזה מאוד חשוב ששר החינוך מראה לנוער ולציבור דוגמא חינוכית ואומר: "זה יסוד קיומנו – התנ"ך, הלימוד, השקידה והאמונה".

ישראל אייכלר: כמו שאמרת: "ישנו עם אחד מפוזר ומפורד בין העמים".

ישראל אייכלר: שמעתי ממך עכשיו חידוש יפה: גם אם אנחנו מפוזרים ומפורדים בין העמים, אנחנו עם אחד.

ישראל אייכלר: מה שעושה אותנו עם אחד זה התנ"ך והתורה.

ישראל אייכלר: אני רוצה לגעת בנקודה יותר עמוקה – חשיבות הנחלת התנ"ך בקרב הנוער ובקרב המבוגרים: האמונה בנותן התורה.

ישראל אייכלר: ליצני הדור אומרים ש"הרי פוטר" יותר מעניין מהתנ"ך.

ישראל אייכלר: הם כתבו את זה והפיצו את זה.

ישראל אייכלר: אני מניח, שבקרב הנוער יש יותר קוראים להרי פוטר מאשר לתנ"ך.

קריאה: יהודים?

ישראל אייכלר: חס וחלילה.

ישראל אייכלר: עם ישראל לומד רק תנ"ך.

ישראל אייכלר: אני מדבר על אומות העולם.

ישראל אייכלר: אנחנו יודעים, שגם בקרב אומות העולם התנ"ך היה הספר המודפס ביותר והמופץ ביותר, בעיקר בקרב העמים האמוניים- העמים שהמשיכו באמונתם: האמונה הנוצרית, ואפילו אנשי הקוראן אומרים לי שהוא מבוסס על נביאי התנ"ך.

יצחק הרצוג: הכל מופיע בכתובים.

ישראל אייכלר: אנחנו צריכים לדעת, שהעניין האמוני הוא מרכיב מרכזי כדי להנחיל את אהבת התנ"ך, את הרצון לתנ"ך.

ישראל אייכלר: לא לחינם רובם של אלה שעוסקים בתנ"ך הם אנשים אמוניים.

ישראל אייכלר: התורה אומרת: "ושמרו בני ישראל את השבת, לעשות את השבת לדורתם ברית עולם".

ישראל אייכלר: הברית שיש לנו עם הקדוש ברוך הוא: ברית מלאה שעושים לתינוק, ברית התפילין וברית השבת.

ישראל אייכלר: פה כתוב: "ביני ובין בני ישראל אות היא לעולם, כי ששת ימים עשה השם את השמיים ואת הארץ וביום השביעי שבת וינפש".

ישראל אייכלר: זאת אומרת: השבת היא אות לא רק לשמירת השבת, אלא לזה שהקדוש ברוך הוא ברא את העולם והוא מהווה את היצירה.

זבולון אורלב: ששת הימים צריך לעבוד.

ישראל אייכלר: לכן אנחנו עובדים אצלכם.

ישראל אייכלר: אל תפריע לי לריכוז.

ישראל אייכלר: התורה מתחילה מבראשית ברא אלוקים.

ישראל אייכלר: נשאלת השאלה ברש"י הראשון, הידוע והמפורסם ביותר, למה התחילה התורה מבראשית: תהליך הבריאה, הגאולה, גלות מצרים וגאולת מצרים.

ישראל אייכלר: היו צריכים להתחיל במצווה הראשונה.

ישראל אייכלר: אם התנ"ך הוא ספר חוקים, צריך היה להתחיל במצווה הראשונה: "החודש הזה לכם ראש חודשים".

ישראל אייכלר: רש"י אומר: "להראות שארץ ישראל שלנו".

ישראל אייכלר: זה כולכם יודעים, ולא צריך לחזור על זה.

ישראל אייכלר: המטרה היא להראות שהעניין האמוני זה הייסוד של קיום התנ"ך.

ישראל אייכלר: אם צריך לקיים את התנ"ך כחוקים, אז מי שיכול להפר את החוק הוא חברמן.

ישראל אייכלר: לעומת זאת, אהבת התורה היא לא אהבת ספר חוקים.

ישראל אייכלר: זו אהבת האמונה שהבורא ברא את העולם, ברא אותנו, נתן לנו זכות לדבר פה.

ישראל אייכלר: עצם הדיבור, זו הנשמה: "מאפשר עצה בדברו".

ישראל אייכלר: זו האמונה.

ישראל אייכלר: כאשר יש לנו את האמונה בנותן התורה, במעמד הר סיני, אז אנחנו לומדים את התנ"ך ואת התורה בשקיקה.

ישראל אייכלר: זה המסר הכי חשוב: להנחיל את התנ"ך כחלק מהאמונה שלנו ולא כחלק מהתרבות שלנו.

אלכס מילר: תודה רבה.

אלכס מילר: אני רוצה לעבור לשמואל עמרוסי, חתן התנ"ך למבוגרים תשע"ב.

שמואל עמרוסי: מלבד ההתרגשות האישית שלי מהזכייה ומהישיבה הזו, במעמד חברי כנסת, אנשים כל כך מכובדים: זבולון אורלב, שיזם, שר החינוך.

שמואל עמרוסי: לראש הממשלה אנחנו מאחלים הצלחה.

שמואל עמרוסי: אני הייתי רוצה להסתכל על הישיבה הזו בפרספקטיבה הרבה יותר גדולה.

שמואל עמרוסי: הגמרא משבחת את דורו של חזקיהו.

שמואל עמרוסי: המלך חזקיהו תמך בלימוד התורה.

שמואל עמרוסי: פתאום, אחרי 2,000 שנה, מגיעים לארץ ישראל ורואים שהמדינה זה לא אנשים פרטיים או מחלקת החינוך שעוסקת בדבר הזה.

שמואל עמרוסי: המדינה, ראש הממשלה, שר החינוך ואנשים הכי מכובדים, שמייצגים את עם ישראל, נותנים תמיכה כל כך אדירה למהלך כזה גדול.

שמואל עמרוסי: כתוב על דורו של חזקיהו, שצריך היה לבוא המשיח.

שמואל עמרוסי: כאשר אנחנו רואים את ההשתתפות הערה, את התקציב, המשאבים, הכוחות וההשתתפות הערה של האנשים המכובדים הללו, שאנחנו נמצאים איתם כאן, זה מעיד יותר מכל שאנחנו לקראת הגאולה.

שמואל עמרוסי: אם אתה רואה את ערי ישראל נותנים את פריים, אין לך סימן יותר גדול מזה.

שמואל עמרוסי: גם זה סימן מאוד יפה.

שמואל עמרוסי: אני רואה שיש פה הרבה תלמידים.

שמואל עמרוסי: אני למדתי לחידון הזה לא הרבה שעות, כיוון שאני עובד.

שמואל עמרוסי: למדתי בצורה מאוד דרסטית.

שמואל עמרוסי: חיברתי קרוב ל-20,000 שאלות, וכתבתי תוכנה ללימוד תנ"ך.

שמואל עמרוסי: עכשיו אני שוקד על תוכנה חדשה.

ישראל אייכלר: 20,000 שאלות?

שמואל עמרוסי: בספר שבידי יש 5,000 שאלות.

שמואל עמרוסי: לפני 20 שנה פיתחתי תוכנה, שנמצאת בהרבה בתי ספר.

שמואל עמרוסי: יש קרוב ל-4,000 משתמשים בעולם.

שמואל עמרוסי: יש גם ספר.

שמואל עמרוסי: בחידון הזה היו חומרים חדשים.

שמואל עמרוסי: ניריה, ברוך השם, חידש לנו: נכנס לכל נבכי התנ"ך, למקומות שאנחנו לא מכירים.

שמואל עמרוסי: אנשים אומרים שזה קל ללמוד תנ"ך או שזה רק סיפורים.

שמואל עמרוסי: שלמה המלך אומר: "יותר מהמה בני, היזהר עשות ספרים הרבה אין קץ ולהג הרבה יגעת בשר".

שמואל עמרוסי: שלמה המלך כתב כל כך הרבה ספרים: "ויהי שירו חמישה ואלף, 3,000 משל", והוא אומר לנו לא לכתוב ספרים?

שמואל עמרוסי: אני חושב, שאני יודע למה הוא כתב את זה.

שמואל עמרוסי: יש כל כך הרבה ספרים בארון הספרים, אבל כולם מתומצתים בתנ"ך.

שמואל עמרוסי: מי שילמד את התנ"ך עם הפרשנים, יראה שם: צדיק ורע לו, ארץ ישראל, אהבת ישראל, אהבת החברים, עזרה לעני, שבח של עם ישראל, הגלות שלו למלכות שלו וכו'.

שמואל עמרוסי: אין דבר שהתנ"ך לא נוגע בו בצורה הכי עמוקה שאפשר לדמיין.

שמואל עמרוסי: כמו שהזכיר פה הרב אייכלר: את התנ"ך קל לקרוא אבל קשה להבין.

שמואל עמרוסי: אפשר למצוא שם שפע אדיר של האנשים, שהם גדולי ישראל.

שמואל עמרוסי: רבי יהונתן בן עוזיאל נחשב הגדול שבתלמידים.

שמואל עמרוסי: "היה כל עוף פורח מעליו נשרף", והוא החליט להקדיש את כל ימיו לפרש את התנ"ך.

שמואל עמרוסי: כך גם רש"י.

שמואל עמרוסי: בתנ"ך נמצאים כל האוצרות הבלומים הללו.

שמואל עמרוסי: שוב, אני רוצה להגיד תודה לכל האנשים הגדולים שמגדלים את התנ"ך ומפארים אותו.

שמואל עמרוסי: בעזרת השם, נעלה מעלה-מעלה ונזכה לגאולה הקרובה.

אלכס מילר: תודה רבה.

אלכס מילר: תלמידים יקרים, המבחן הבא שלכם הוא על 20,000 השאלות שנכתבו פה.

אלכס מילר: ליאור מאיר, בבקשה.

יצחק הרצוג: ליאור, לך לא היה ספר של 20,000 שאלות.

יצחק הרצוג: זה עוד יותר מעצים את ההישג.

ליאור מאיר: אני עברתי על חלק מהשאלות שהוא כתב, כי הוא כבר כתב את הספר מזמן.

ליאור מאיר: יש את החידון העולמי, ויש לנו הזדמנויות נוספות, בעזרת השם.

ליאור מאיר: בשבילי זו היתה הפתעה.

ליאור מאיר: למדתי ושקדתי, אבל ההישג הוא אדיר בשבילי.

ליאור מאיר: אני רציתי להראות שהתורה היא פשוטה, שאפשר ללמוד תורה.

ליאור מאיר: יש פה תלמידים כמוני וכמוכם.

ליאור מאיר: אני למדתי ולומדת.

ליאור מאיר: הייתי בצבא.

ליאור מאיר: הייתי מ"כית בנים בצבא.

ליאור מאיר: אפשר לעשות הכל, ואפשר ללמוד תורה.

ליאור מאיר: לא שיש לי משהו נגד מאה שערים, אבל זו לא עסקת חבילה עם מאה שערים.

ליאור מאיר: זה מה שרציתי להראות.

ליאור מאיר: אני שומעת כל מיני דעות.

ליאור מאיר: אני יודעת שכולם יכולים ללמוד.

ליאור מאיר: כתוב בתפילה: "אלוהי אברהם, אלוהי יצחק ואלוהי יעקב".

ליאור מאיר: שואלים: למה לא כתוב: אלוהי אברהם, יצחק ויעקב?

ליאור מאיר: כי כל אחד מהם, גדול ככל שיהיה, התפיסה שלו היתה שונה.

ליאור מאיר: הכל בסדר.

ליאור מאיר: אפשר שיהיו כמה תפיסות.

ליאור מאיר: לגבי שר החינוך וראש הממשלה – תודה רבה על שהם חידשו את החידון.

ליאור מאיר: זה חשוב מאוד.

ליאור מאיר: אני חייבת לציין, שכל המתמודדים התרגשו מאוד ואמרו: לא משנה איזה הישג נשיג.

ליאור מאיר: כולם התרגשו מאוד ללחוץ את ידם של שר החינוך וראש הממשלה.

ליאור מאיר: אמרתי לשר החינוך במעמד החידון, ואני אומרת גם עכשיו, שאני שמחה שהם בממשלה כאשר אני בחידון.

ליאור מאיר: חשוב לציין, כי זו גאווה גדולה מאוד.

ליאור מאיר: אני רוצה להודות למארגנים.

ליאור מאיר: הם עושים עבודת כיתות רגליים בנחמדות ואהבה גדולה מאוד.

ליאור מאיר: כאשר עשינו את המבחן המסכם לפני החידון, ניריה שהוא נחמד ומצחיק "לא ראה אותנו" כאשר הבאנו לו את המבחנים.

ליאור מאיר: הוא "חם" על החידון.

ליאור מאיר: הוא עושה את זה באהבה גדולה.

ליאור מאיר: הוא עושה את זה באהבה גדולה.

ליאור מאיר: היה כייף לכל אורך הדרך.

ליאור מאיר: אני רוצה לציין, שמה שקרה עם החידון הארצי גרם להתעוררות בעם לגבי החידון.

ליאור מאיר: הם ראו שהחידון פתוח לכולם.

ליאור מאיר: אני כמו בן אדם עני שנחתה עליו זכייה בפיס.

ליאור מאיר: אני לא ידעתי בהתחלה איך להתמודד עם זה.

ליאור מאיר: באו אליי אנשים ברחוב ושאלו אותי: "איזה פרקים לקרוא, מה כדאי לעשות".

ליאור מאיר: לי לקח זמן להתרגל לזה.

ליאור מאיר: תדעו לכם, שיש התעוררות וזה טוב מה שנעשה.

ליאור מאיר: תודה רבה על היוזמה.

אלכס מילר: צבי בזק, בבקשה.

צבי בזק: כמו חבריי מתמודדי החידון, גם אני רוצה להודות לכבוד שר החינוך, לפנחס ניריה ולשלמה ונטורה, על ההשקעה העצומה שעשו במהלך כל השנה האחרונה כדי שהחידון, על כל שלביו, יהיה בצורה הטובה והנאותה ביותר.

צבי בזק: השינון הגדול והחזרה גרמו לי לחוש את הפסוק: "וידעת היום והשבותיו אל לבבותיך".

צבי בזק: כלומר, לא רק לדעת את התנ"ך, אלא גם לחוש אותו בלב.

צבי בזק: מלימוד ללימוד, מרגישים איך התנ"ך נכנס ללבנו, לנשמתנו ולדמנו.

צבי בזק: התנ"ך ממש נהיה חלק מהדם שלנו.

צבי בזק: כמו שירמיהו הנביא אמר: "נתתי את תורתי בקרבם, ועל לבם אכתובנה".

צבי בזק: היסוד של לימוד התנ"ך הוא לדעת מהי רוח התנ"ך.

צבי בזק: פה אני רוצה להגיד בקצרה שלוש נקודות שאני מבין בהן את התנ"ך.

צבי בזק: ראשית, התנ"ך הוא יסוד היסודות של כל הספרות היהודית הענפה.

צבי בזק: הוא מכיל את הכל, אבל תמיד צריך לזכור שהוא רק הקומה הראשונה, ומאחוריה ומעליה יש את המשנה, את הגמרא, את התלמוד הירושלמי, את התוספתא, ספרות הגאונים, הרמב"ם, הריף, שולחן ערוך ועוד ספרות הלכה עד ימנו אנו.

צבי בזק: התנ"ך, עם כל חשיבותו, הוא רק שער הפתיחה.

צבי בזק: כמה שלומדים אותו, רואים כמה שיותר יש ללמוד אותו ועוד הרבה ספרים: ארון הספרים היהודי.

צבי בזק: הנקודה השנייה, שאני רוצה להעיר לגבי התנ"ך, היא שהתנ"ך הוא הספר המאוזן ביותר.

צבי בזק: לאדם יש לפעמיים נטייה ללכת לכיוון כזה או אחר: קצת יותר מדי בן אדם לחברו, קצת יותר מדי בן אדם לה', בן אדם למקום.

צבי בזק: כאשר הנביאים היו רואים שיש דבר אחד על חשבון השני, מיד היו זועקים: "למה לי רוב זבחכם, מי ביקש זאת מאתכם עמוס חצריי, עשו צדקה וחסד נבחר לה' זבח".

צבי בזק: הנביאים תמיד כיוונו את היהודים ללכת בדרך האמצע, ולתת מקום לבן אדם למקום ולבן אדם לחברו, כך שאף אחד לא יבוא על חשבון השני.

צבי בזק: הנקודה השלישית – התנ"ך שייך לכל עם ישראל.

צבי בזק: נהניתי מאוד לפגוש הרבה אנשים מתמודדים בחידון התנ"ך.

צבי בזק: הייתי שמח מאוד, שבשנים הבאות נראה בחידון התנ"ך הרבה יותר משתתפים חילוניים – ואמנם זכינו פה למשתתפת שהגיעה לשלב מאוד מכובד – יותר משתתפות, הן חילוניות והן דתיות.

אלכס מילר: שלמה, בבקשה.

שלמה ונטורה: היה לי הכבוד, שקיבלתי את המטלה משר החינוך לארגן את חידוני התנ"ך.

שלמה ונטורה: אני עושה את זה באהבה וביראה.

שלמה ונטורה: אנחנו מתכוננים בחיל וברעדה לקראת חידון התנ"ך העולמי, ונראה מה טומן בחובו עם נבחנים מחו"ל.

שלמה ונטורה: אנחנו נעשה את זה בצורה מכובדת, כיאה למשרד החינוך ולעם ישראל.

גדעון סער: יישר כוח.

אלכס מילר: ניריה, בבקשה.

יצחק הרצוג: אגב, ניריה, איפה אתה עובד?

יצחק הרצוג: מי מפרנס אותך?

פנחס ניריה: אני עובד בחידוני התנ"ך.

יצחק הרצוג: מטעם הממשלה?

פנחס ניריה: גם משרד החינוך וגם משרד הביטחון.

פנחס ניריה: את החידון העולמי אני עושה מטעם הצבא, ואת החידון הארצי והעולמי מטעם משרד החינוך.

פנחס ניריה: זכיתי לעבוד עם פרופ' גבריהו בין השנים 1980-1988.

פנחס ניריה: בשנת 1981 הייתי חתן תנ"ך צעיר, חתן התנ"ך העולמי לנוער.

פנחס ניריה: התפקיד שלי היה לבחון את מי שזכה במקום הראשון בחידון התנ"ך הבינלאומי האחרון בשנת 1981.

פנחס ניריה: אז נכחו שר החינוך המר, ז"ל, פרופ' גבריהו וגם אמא שלך, תיבדל לחיים ארוכים וטובים.

פנחס ניריה: השר המר אמר לה:"תודה רבה על המפעל".

פנחס ניריה: את הפסוק שהוא אמר לה, אני זוכר עד היום: "כי נר מצווה ותורה אור".

פנחס ניריה: כלומר, אורה הרצוג, הבאת תורה.

פנחס ניריה: גבריהו אמר: "פיה פתחה בחכמה ותורת חסד על לשונה".

פנחס ניריה: ככה גמרו עליה את ההלל.

פנחס ניריה: זה היה חידון התנ"ך הבינלאומי למבוגרים.

פנחס ניריה: כל שנה בחידון התנ"ך, אני מנצל את ההזדמנות בשאלת ראש הממשלה, ופונה לכל ראשי הממשלה לחדש את חידון התנ"ך העולמי למבוגרים.

פנחס ניריה: ככה 30 שנה.

יהודית גידלי: יש שכר לפועלך.

פנחס ניריה: לא היה כלום, עד שבא "ממני תראו וכך תעשו", עד שבא גדעון סער, ואמר: "עושים".

פנחס ניריה: אני חשבתי שזו עוד אמירה, אבל הבנתי שהקדוש ברוך הוא מצרף מחשבה טובה למעשה, וגם הוא צירף.

פנחס ניריה: כמה אנשים נרשמו לחידון התנ"ך הבינלאומי האחרון בשנת 1981?

פנחס ניריה: אני הייתי שם.

פנחס ניריה: 458 איש נרשמו.

פנחס ניריה: כמה אנשים נרשמו לחידון התנ"ך למבוגרים לפני שנה?

פנחס ניריה: 2,080 איש.

פנחס ניריה: אתה הרמת מכסה.

פנחס ניריה: זה היה משהו אדיר.

גדעון סער: זה גם יגדל.

חיים אמסלם: גדעון, האם אתה מודע לכמה אנשים לומדים תורה בזכותך?

פנחס ניריה: זה לא רק זה.

פנחס ניריה: אלה לא רק האנשים.

פנחס ניריה: אתה רואה גם את בני המשפחה.

פנחס ניריה: כל אבא הביא את הבנים, הביא את הנכדים, הביא את האישה – הביא את כל השבט.

פנחס ניריה: אתה רואה שחזרה עטרה ליושנה.

פנחס ניריה: כלומר, כולם לומדים תנ"ך.

פנחס ניריה: את צעדיי הראשונים בחידוני התנ"ך: "ומזבולון מושכים בשבט סופר".

פנחס ניריה: פעם הראשונה שהייתי שופט בחידון התנ"ך זה היה על ברכיו של זבולון אורלב.

פנחס ניריה: אלה היו השנים הראשונות.

פנחס ניריה: מאז אתה רואה צורך אדיר.

פנחס ניריה: מי שהרים את הכפפה, זה אדוני השר.

גדעון סער: אני רוצה שתדעו, שעכשיו יש חידון פרקי אבות לממלכתי וחידון פרקי אבות לממלכתי-דתי.

גדעון סער: יש שני חידוני פרקי אבות בחודשים הקרובים, אחרי פסח.

יצחק הרצוג: טוב מאוד, אבל צריך לשווק את זה יותר.

יצחק הרצוג: אני חייב לומר, שלא כולם יודעים שזה מתקיים.

יצחק הרצוג: צריך לעשות את זה גם בתפוצות.

יצחק הרצוג: שהמשרד לענייני התפוצות ייתן כסף להפיץ את זה.

זבולון אורלב: שר החינוך עסוק בעשייה.

יצחק הרצוג: זה נשאר בנישה.

יצחק הרצוג: אני לא יודע איך ליאור עלתה על זה.

יצחק הרצוג: צריך לפרסם את זה יותר בעיתונות.

גדעון סער: השלבים המקדמיים במחוזות זה מה שיאיץ את ההשתתפות.

גדעון סער: צריך למצוא את כל הדרכים לפרסם את זה: רדיו מקומי, עיתונות מקומית.

גדעון סער: שם הפרסום זול, והרבה נחשפים לזה.

גדעון סער: שלמה, תעבוד על זה ביחד עם הדוברות.

גדעון סער: זו הערה נכונה.

גדעון סער: כמה שיהיה יותר פרסום, יהיו יותר משתתפים.

יצחק הרצוג: אני אומר לכם, שהילדים שלי אולי היו משתתפים אם הם היו יודעים.

יצחק הרצוג: אני לא ידעתי שזה מתקיים.

גדעון סער: שנה הבאה.

פנחס ניריה: בשלבים הראשונים היו 300 אנשים לא דתיים.

פנחס ניריה: כבוד הרב חיים אמסלם, היו גם 72 חרדים אורגינל.

פנחס ניריה: הם השתתפו והגיעו להישגים.

פנחס ניריה: 4 חרדים היו בחידון האחרון.

חיים אמסלם: לפני 30 שנה, כאשר אני הייתי תלמיד בישיבה, למדתי אצל רב, שהוא לא שייך לעולם הישיבות הכללי, הרב מזוז.

חיים אמסלם: אי אפשר לאמוד את הבקיאות שלו בתנ"ך.

חיים אמסלם: הוא יכול להגיד פסוקי תנ"ך בעל פה, הפוך: לא "אשרי יושבי ביתך, עוד יהללוך סלה", אלא "עוד יהללוך סלה, אשרי יושבי ביתך".

חיים אמסלם: עם זאת, לעולם הישיבות הסגור קשה עם האופי של חידון התנ"ך.

חיים אמסלם: מה הוא היה עושה?

חיים אמסלם: אחרי חידון התנ"ך הוא היה אומר: "האם אתם תהיו פחות מאלה שהולכים לחידון התנ"ך?

חיים אמסלם: כמה תלמידים מוכנים להרים יד, לומר את ספר ישעיה בעל פה".

חיים אמסלם: היתה קבוצת תלמידים שהיתה להם בקיאות אדירה.

חיים אמסלם: לכן, גם מי שלא נכנס לפול הזה, החשק והאהבה לפסוקים היא מוטבעת.

חיים אמסלם: היוזמה שזבולון דיבר עליה: לתת יותר דגש לשינון פרקים נבחרים, זה דבר נפלא.

גדעון סער: עושים את זה היום.

יצחק הרצוג: הילדים שלי עושים את זה בבית הספר.

גדעון סער: לפני שנה וחצי נבנתה תוכנית הלימודים בתנ"ך.

גדעון סער: חזרו לשינון ולדגש על סיפורי המקרא עצמם.

גדעון סער: יש מפמ"רית לתנ"ך חדשה ומצוינת.

גדעון סער: אנחנו מקווים שיהיה שינוי.

גדעון סער: בגלל הדרך שלימדו את התנ"ך, לא מספיק אהבו את התנ"ך.

גדעון סער: בהוראת התנ"ך היתה בעיה.

ליאור מאיר: אני חושבת, שהשינון בעל פה גורם לתלמידים לא לאהוב את התנ"ך.

ליאור מאיר: צריכים למצוא אנשים, שיודעים להסביר את הדברים.

ליאור מאיר: זה יותר חשוב מהלימוד בעל פה.

ליאור מאיר: אני זוכרת את עצמי.

ליאור מאיר: אני הייתי בורחת מהשיעורים.

ליאור מאיר: הלימוד בעל פה הוא כפייתי.

יצחק הרצוג: זה אף פעם לא הזיק.

חיים אמסלם: בקטעי שירה הוא אפילו נעים.

חיים אמסלם: כאשר מלמדים את זה נכון.

גדעון סער: יש שלושה יסודות שאני רואה: הדגש על סיפור המקרא עצמם, במקום ללמד באופן אקלקטי כאשר מביאים פסוק מפה ופסוק משם.

גדעון סער: האהבה יכולה להיות לסיפורים.

גדעון סער: הסיפורים הם יפים.

גדעון סער: כאשר ברחו מהסיפורים הורידו את הכוח של התנ"ך.

גדעון סער: דבר נוסף - לימוד תנ"ך בשטח, באתרים עצמם.

גדעון סער: אנחנו בארץ התנ"ך.

גדעון סער: צריך לחבר את הטיולים: ללכת לגלבוע, לחברון, לכרמל.

גדעון סער: זה דבר שיכול לגרום גם לאהבת המולדת וגם לאהבת התנ"ך.

גדעון סער: דבר שלישי – כן צריך שינון בדברים מסוימים: שירת דבורה, דוד ויהונתן.

גדעון סער: צריך איזשהו קודקס תרבותי.

גדעון סער: כן אוהבים או לא אוהבים, בסוף שזוכרים מודים לה' שלמדו את זה.

יצחק הרצוג: זה נשאר לכל החיים.

אלכס מילר: דוד דהאן, בבקשה.

דוד דהאן: היו"ר והשר, שפועלים בנושאים הרוחניים למען המורשת של התורה, הם מבורכים.

דוד דהאן: אני רוצה להוסיף כמה דברים מעמדה שלא ידועה להרבה – ההיבט של הזוהר.

דוד דהאן: הזוהר מדבר על התנ"ך.

דוד דהאן: ספר התנ"ך הוא הדפים, האותיות והדיו.

דוד דהאן: לפי הזוהר, הספר האמיתי הוא אורות דה אורייתא.

דוד דהאן: אורייתא זה הלשון האמיתית של הזוהר כאשר הוא מתאר את התורה.

דוד דהאן: אורייתא זה מלשון אורות.

דוד דהאן: האורות הרוחניים הם הלב של הקדוש ברוך הוא.

דוד דהאן: החיבור שלנו לשם, הוא באמצעות זה שהקדוש ברוך הוא לקח שלוש דרגות מאורות הלב שלו ושם אצלנו בתוך הגוף: הנשמה, הרוח והנפש.

דוד דהאן: יש לפנינו דוגמא ממש מוחשית.

דוד דהאן: למה הספר הוא לא ממש התנ"ך עצמו?

דוד דהאן: הספר הוא כלי עזר כדי לעזור לנו התחבר למה שיש אצלנו בפנים.

דוד דהאן: כל התנ"ך נמצא אצלנו בפנים.

דוד דהאן: יש כוחות רוחניים שליליים, שמפריעים לנו להתחבר לזה.

דוד דהאן: מה שעושים החתנים כאן, הם משננים וחוזרים על זה הלוך וחזור.

דוד דהאן: כך הם מצליחים להגיע לרמה של בעל פה.

דוד דהאן: האם זה שלומד תנ"ך עם ספר הוא קורא בתנ"ך וזה שיושב ואומר זאת בעל פה הוא לא קורא בתנ"ך?

דוד דהאן: בפנימיות שלנו התנ"ך כבר נמצא.

דוד דהאן: תפעלו כמה שיותר להמשיך כדי שזה יגיע לתודעה החיצונית של כולם.

אלכס מילר: אני רוצה לסכם את הישיבה.

אלכס מילר: אנחנו מברכים את החתנים, הכלה ואת כל מי שעוסק בנושא החשוב הזה של חידון התנ"ך.

אלכס מילר: זה דבר חיובי.

אלכס מילר: אני רוצה לברך את שר החינוך על כך שחידש את המפעל המבורך הזה.

אלכס מילר: אני רוצה לאחל הצלחה, ושבעתיד לא יהיה מצב שזה יהיה תלוי בשר או בראש ממשלה אלא שזה יהיה דבר ברור מאליו וימשיך הלאה.

אלכס מילר: אני גם רוצה לברך ולהודות לאמו של חה"כ הרצוג, אורה הרצוג, שתזכה לחיים ארוכים, על הרעיון לחידון התנ"ך.

אלכס מילר: אני רוצה גם להודות לכל חברי הכנסת הנוכחים, שהביעו את דעתם.

אלכס מילר: תודות גם לזבולון אורלב, שביקש לקיים כאן את הדיון.

אלכס מילר: אנחנו נבקש מכולם להגיע לכאן, כדי לעשות תמונה קבוצתית.

אלכס מילר: תודה רבה, הישיבה נעולה.