ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 18, פרוטוקול מספר 583, 2012-03-12 12:00

דוד רותם: שלום רבותי, אני מקווה שנגמור היום את תיקון מס' 12.

נעמה מנחמי: חוק הפטנטים (תיקון מס' 12).

דוד רותם: מה נשאר לנו עוד פתוח?

נעמה מנחמי: כמה דברים.

נעמה מנחמי: נשאר לנו הנושא של בחינה על אתר’ שמופיע בסעיף 19, אבל אנחנו נתחיל היום עם דברים אחרים ונגיע אליו לקראת הסוף.

דוד רותם: אל תדאגו, גם אותו נאשר היום.

נעמה מנחמי: או מחר.

נעמה מנחמי: היינו בסעיף 170.

נעמה מנחמי: זה סעיף שאושר על-ידי הוועדה בפעם הקודמת, אבל מאחר שהנוסח לא היה עדיין מולכם השארנו אותו כרגע מוצהר.

נעמה מנחמי: זה הנוסח, אפשר לקרוא אותו שוב.

נעמה מנחמי: "170 (א).

נעמה מנחמי: לפי בקשת אדם מעוניין, שתוגש בדרך ובצורה שנקבעו, רשאי הרשם לתקן את הרשום בפנקס וכל מסמך שהוציא הוא או שהוגש ללשכה, אם לדעתו אין הפנקס או המסמך משקפים את העובדות, והוא כשלא נקבעה דרך אחרת בחוק זה לעשיית התיקון.

נעמה מנחמי: הרשם יפרסם באינטרנט הודעה על בקשת תיקון לפי סעיף זה.

נעמה מנחמי: (ב) כל אדם רשאי להגיש התנגדות לבקשת תיקון, לפי סעיף קטן (א), תוך שלושה חודשים מיום פרסום בקשת התיקון לפי סעיף קטן (א).

נעמה מנחמי: (ג) סדרי הדין בהתנגדות לפי סעיף קטן (ב) יהיו כסדרי הדין בהתנגדות לפי סעיף 30.

נעמה מנחמי: (ד) הוגשה בקשה לתיקון בקשת פטנט או לתיקון מסמך הנוגע לה לפי סעיף 22, יפרסם הרשם באינטרנט הודעה על בקשת תיקון לפי סעיף זה ואולם לא יפרסם הודעה על הבקשה אלא לאחר שפורסמה לגבי בקשת הפטנט הודעה לפי סעיף 16א או לפי סעיף 26, לפי העניין.

נעמה מנחמי: " כלומר, כשזה פומבי.

טל בנד: בסדרת תיקונים שבהם היה הנוסח לפי סעיף 16א או לפי סעיף 26, לפי העניין, הוועדה תיקנה ל"לפי המוקדם".

טל בנד: אני מניח שזה יותר מקובל.

טל בנד: זה לא יכול להיות אחרת.

נעמה מנחמי: כאן זה לא נדרש.

טל בנד: איך זה יהיה שלא "לפי המוקדם"?

זבולון אורלב: ודאי שזה "לפי המוקדם".

זבולון אורלב: סעיף 26 זה כבר הסוף.

נעמה מנחמי: כאן אני חושבת שנכון להשאיר דווקא "לפי העניין", אבל אני מוכנה לשאול את שמרית.

נעמה מנחמי: שמרית, אנחנו בסעיף 170, קראנו את הנוסח שקיים, למעט טעות הגהה – בסוף סעיף קטן (ב) צריך להיות לפי סעיף קטן (א) ולא לפי סעיף קטן (ב).

נעמה מנחמי: העיר כאן טל בנד שבסעיף קטן (ד) הוא חושב שצריך להיות 16 או 26 לפי המוקדם ולא לפי העניין.

דוד רותם: כי גם במקומות אחרים תיקנו את זה.

נעמה מנחמי: שם היה לזה משמעות בעוד שפה אני לא בטוחה שיש צורך.

זבולון אורלב: איך זה יכול להיות לפי 26?

זבולון אורלב: אם זה לפי סעיף 26, רוצים להגיד שזה יהיה סגור, למרות שהתיק פתוח.

זבולון אורלב: בקשת התיקון תהיה סגורה.

זבולון אורלב: איך זה ייתכן?

זבולון אורלב: אם כל התיק פתוח, איך זה פתאום סגור?

שמרית גולן: הוא צודק, זה צריך להיות "לפי המוקדם".

דוד רותם: "לפי המוקדם".

דוד רותם: תודה.

מיכל חכמי: אולי נשאל את כבוד הרשם.

מיכל חכמי: האם המשמעות של הסעיף הזה שבכל פעם שבמהלך הפנייה מתקנים תביעות – זה בעצם תיקון לפי סעיף 22 – יהיה פרסום על הדבר הזה?

דוד גילת: זה מה שיוצא בנוסח, וכאן נאמר ברור.

דוד גילת: זה אבסורד.

זבולון אורלב: מה אבסורד?

דוד רותם: למה?

זבולון אורלב: מה אבסורד?

דוד גילת: הוא רוצה במחשכים.

נעמה מנחמי: המרשם.

נעמה מנחמי: דהיינו, לאחר הרישום של הפטנט.

דוד גילת: זה לא נאמר כאן.

דוד גילת: נאמר: אחרי הפרסום, לפי 18 חודש.

דוד גילת: הפרסום לפי 16א.

דוד גילת: אם יש בחינה, מה שיקרה שבמהלך הבחינה עושים תיקונים.

נעמה מנחמי: נקרא את הרישה, את סעיף קטן (א).

דוד רותם: הרשם, תסביר לנו מה אתה אומר בסעיף הזה.

נעמה מנחמי: סעיף קטן (א) אומר "לפי בקשת אדם מעוניין, שתוגש בדרך ובצורה שנקבעו, רשאי הרשם לתקן את הרשום בפנקס", פנקס הפטנטים.

נעמה מנחמי: דהיינו, של פטנטים שכבר התקבלו ונרשמו וניתנו.

תמיר אפורי: "כל מסמך שהוציא הוא או שהוגש.

תמיר אפורי: "

נעמה מנחמי: נשאל את משרד המשפטים.

שמרית גולן: להסביר את הסעיף בנוסחו המוצע?

נעמה מנחמי: נראה לי שהוא יצר הרבה מחלוקות, אז נתחיל מההתחלה.

שמרית גולן: ניסינו לעשות קצת סדר בסעיף.

שמרית גולן: תחילתו של הסעיף מתייחסת לתיקון הפנקס, כלומר, לתיקון פרטים בפטנטים שכבר ניתנו ורשומים בפנקס, אבל יש לו סעיפי משנה שמתייחסים גם לתיקון בקשת פטנט או מסמך או מסמך הנוגע לה.

נעמה מנחמי: זאת אומרת, סעיף קטן (א) עוסק אך ורק בפטנטים שניתנו.

שמרית גולן: כן, בתיקון הפנקס, שיש בו רק פטנטים שניתנו.

נעמה מנחמי: כנ"ל סעיף קטן (ב)?

שמרית גולן: כן, מה שעשינו בהצעה זה לסדר.

שמרית גולן: זאת אומרת, שיהיה ברור שסעיפים קטנים (א), (ב) ו-(ג) מתייחסים לתיקון הפנקס, וביחס לתיקון פנקס יש הליך של התנגדות, אפשר להגיש התנגדות לבקשת תיקון.

שמרית גולן: סעיף קטן (ד) עכשיו מתייחס רק לבקשה לתיקון בקשת פטנט או לתיקון מסמך הנוגע לה", כשבקשה כזאת מוגשת לפי התנאים של סעיף 22.

שמרית גולן: מכיוון שמדובר בבקשות פטנט, שיהיו 18 חודשים לפחות לאחר הצעת החוק לגבי בקשות שלא הוקדמו שעדיין יהיו חסויות, ההודעה על בקשת תיקון יכולה להתפרסם רק אחרי שהבקשה כולה מתפרסמת.

שמרית גולן: כלומר, כל זמן שהבקשה עצמה עדיין חסויה, כל דבר שנוגע לה הוא חסוי, כולל בקשה לתיקון.

שמרית גולן: עכשיו, כשפרק הזמן יהיה רק 18 חודשים, בדרך כלל לא יודעים עד כמה יהיו תיקונים בשלב הזה.

שמרית גולן: אפילו אם זה רק מבחינה היפותטית, כל זמן שהיא חסויה, גם בקשות לתיקון הן עדיין חסויות.

מיכל חכמי: אולי, אדוני, בכל זאת נבקש מכבוד הרשם להסביר.

מיכל חכמי: ראשית, לדעתי הפנקס כולל גם בקשות, גם פרטים פורמליים של בקשות נמצאים בפנקס.

מיכל חכמי: אולי אני טועה.

מיכל חכמי: לגופו של עניין, כאשר מוגשת בקשה לתיקון לפי סעיף 22 לפני פרסום הבקשה, ברור שהדבר הזה יתפרסם כאשר הבקשה תתפרסם, ותיק הבקשה יהפוך לפתוח, אבל בכל פעם במהלך הבחינה, כשאנו מתקנים תביעות או לפעמים את התיאור, אנחנו לא עושים את זה בדרך של בקשה פורמלית לתיקון על-פי סעיף 22, ובכל זאת אנחנו מנצלים את הזכות שניתנת על-פי סעיף 22.

מיכל חכמי: האם בכל מקרה כזה, פרט לעובדה שהתיק ממילא פתוח לעיון הציבור, גם יהיה פרסום של בקשה שכזאת?

מיכל חכמי: לא ברור לי הסעיף.

טל בנד: זה מה שנדון בישיבה הקודמת.

מיכל חכמי: מה שיצא לא ברור.

טל בנד: בישיבה הקודמת הנקודה עלתה ונדונה.

טל בנד: דובר על כך שהציבור לא עוקב כל הזמן, ולכן יש פרסום.

דוד גילת: יש פרסום ויש התנגדות.

ערן ברקת: הבעיה היא לא הפרסום.

ערן ברקת: פרסום כך או אחרת לא משנה.

ערן ברקת: התיק פתוח, ואפשר לדלג על הנקודה הזאת.

ערן ברקת: השאלה היא האם תהיה התנגדות של הציבור לתיקון עוד לפני ההתנגדות של לפני מתן הפטנט.

ערן ברקת: לפי הקריאה שלי את הסעיף כאן יש פה סוג של מהפכה.

נעמה מנחמי: לא היתה כוונה לעשות מהפכה.

ערן ברקת: אני אסביר מדוע.

ערן ברקת: אם לא הבנתי נכון, אני אשמח, ואם הבנתי נכון, נדמה לי שצריך לתקן.

ערן ברקת: לפי השיטה שלנו, כפי שודאי היום כבר כולנו יודעים, יש התנגדות לפני מתן הפטנט.

ערן ברקת: לאחר גמר הבחינה הבקשה מתפרסמת וכל אדם רשאי להתנגד.

ערן ברקת: תוך כדי מהלך הבחינה מבקש הבקשה מתקן מעת לעת את הנוסח של הפטנט שלו, והשעה להתנגד לזה היא בגמר הבחינה.

ערן ברקת: כפי שאני קורא כרגע את סעיף 170(ד), כתוב שאפשר להתנגד - - -

נעמה מנחמי: להיפך.

דוד רותם: לא כתוב שאפשר להתנגד.

נעמה מנחמי: לצורך סעיף קטן (א) אתה יכול להתנגד, אבל - - -

ערן ברקת: השאלה היא, האם ההתנגדות שחלה בסעיף 170(א) ו-(ב) תחול גם דרך סעיף קטן (ד) על תיקון בקשות פטנט במהלך הבחינה?

דוד רותם: לא.

דוד רותם: הם מחקו את סעיף קטן (ג), שים לב.

דוד רותם: בסעיף קטן (ג) היה כתוב "כל אדם רשאי להגיש התנגדות לבקשת התיקון", והם מחקו את זה.

שמרית גולן: אנחנו מבהירים שזו רק בקשת תיקון לפי סעיף קטן (ב), שזה תיקון פנקס ולא מה שמופיע בסעיף קטן (ד).

ערן ברקת: אם זה רק פרסום, למרות שהוא לא נחוץ, אני חושב שזה לא משנה.

שמרית גולן: מה שכן, ייתכן שצריך להוסיף בסעיף קטן (ד), "יפרסם הרשם באינטרנט הודעה על בקשת התיקון לפי סעיף קטן זה", שיהיה מובן שזה מתייחס לסוג התיקון הזה.

דוד גילת: היינו מבקשים, אם אפשר, לציין במפורש בסעיף 170(א), שהוא מתייחס לפטנטים רשומים, כי יש על זה חוסר בהירות, ועובדה שכבר בשולחן הזה, ברגע שגברת חכמי אמרה את זה, אז מישהו אחר אמר שזה לא המצב.

דוד גילת: בואו נכתוב את זה במפורש.

דוד גילת: אם זאת הכוונה, נציין זאת.

נעמה מנחמי: אני מסכימה אתך עקרונית.

נעמה מנחמי: גם אני בקריאה הראשונה חשבתי שהפנקס לא מספיק ברור.

נעמה מנחמי: כשמסתכלים בהגדרות של החוק לגבי פנקס בראשיתו, כתוב "פנקס הפטנטים המתנהל לפי הוראות סעיף 166", ומכאן הלכנו לסעיף 166 וניסינו להבהיר דרכו.

נעמה מנחמי: אם לומר את האמת, קצת מצאנו את עצמנו מסתבכים.

נעמה מנחמי: הכוונה לחלוטין, והנה זה לפרוטוקול, לגבי פנקס הפטנטים המתנהל לגבי פטנטים רשומים.

תמיר אפורי: מה לגבי החלק השני של המשפט, "וכל מסמך שהוציא הוא או שהוגש ללשכה"?

נעמה מנחמי: במסגרת אותם פטנטים שכבר רשומים.

נעמה מנחמי: הרי לפטנטים רשומים יש להם תיק.

תמיר אפורי: לשונית זה כתוב הפוך.

מיכל חכמי: זה לא המצב האמיתי.

מיכל חכמי: כשרוצים לתקן פרטים פורמליים, למשל בבקשה, פועלים על-פי סעיף 170.

מיכל חכמי: כלומר, זה כולל גם בקשות במצב הפרקטי.

נעמה מנחמי: איך היית מציע לנסח אחרת כך שזה יהלום מה שאמרנו עכשיו?

דוד גילת: "רשאי הרשם לתקן את הרשום בפנקס ביחס לפטנט וכל מסמך שהוציא הוא או שהוגש ללשכה בקשר לאותו פטנט", ואז זה ברור.

נעמה מנחמי: שמרית, יש לך התנגדות להוסיף "ביחס לפטנט"?

שמרית גולן: לא.

נעמה מנחמי: האם יש התנגדויות?

אסא קלינג: בסעיף 170 נעשה שימוש, כפי שגברת חכמי מציינת בצדק, בעיקר לפרטים פורמליים.

אסא קלינג: כך נעשה בו השימוש היום.

אסא קלינג: השאלה אם באמת רוצים לשנות כרגע את תחולת 170 גם לדברים נוספים, ואז נשאלת השאלה כיצד נהיה ערוכים.

אסא קלינג: אני אדגיש, נכון להיום עושים בזה שימוש לדברים פורמליים בלבד.

נעמה מנחמי: אני מבינה שאין כוונה לעשות שינוי בשימוש.

אסא קלינג: השאלה איך קוראים את התיקון כרגע.

שמרית גולן: אם אנחנו רוצים להמשיך את הפירוש הקיים, עדיף שלא נוסיף את המלים "לפי סעיף 22", כי אם היום מבינים בבקשה לתיקון בקשת פטנט או לתיקון מסמך הנוגע לה, כי התיקונים פורמליים, כך זה יוכל להיות מובן גם בהמשך, למרות שניתן להבין את הסעיף ביותר מאופן אחד.

דוד רותם: רבותי, מכיוון ש"הפסקתי להגיש פטנטים" כבר מזמן, תנסחו את זה באופן שכל אחד יבין, כדי שלא יהיו לנו פה מסביב לשולחן ויכוחים.

נעמה מנחמי: מאחר שיש לנו עבודה רבה היום, אני מציעה שכרגע נוריד "לפי סעיף 22".

נעמה מנחמי: שמרית, האם את חושבת שצריך להוסיף אחרי "הרשום בפנקס", כפי שהציע לנו עורך-הדין גילת, "ביחס לפטנט"?

דוד גילת: מה שהצעתי, זה לא חייב להיות דווקא בנוסח הזה, אבל "רשאי הרשם לתקן את הרשום בפנקס ביחס לפטנט וכל מסמך שהוציא הוא או שהוגש ללשכה בקשר לאותו פטנט".

מיכל חכמי: איך תתקן בקשות?

טל בנד: אי אפשר, דוד, מתקנים בקשות.

נעמה מנחמי: לא.

נעמה מנחמי: הבקשות הן לפי סעיף קטן (ד).

דוד רותם: לא לפי סעיף קטן (ד), הוא עכשיו מדבר על סעיף קטן (א).

דוד גילת: על סעיף קטן (א) אני מדבר.

נעמה מנחמי: נחשוב על זה.

נעמה מנחמי: נתקדם בינתיים.

נעמה מנחמי: אם נגיע למצב שאנחנו גומרים את הצעת החוק היום, נחזור לסעיף.

נעמה מנחמי: אם לא, יהיה לנו עד מחר לחשוב.

דוד רותם: טוב.

דוד רותם: הלאה.

דוד גילת: אולי עוד עניין לחשוב עליו, שגם את סעיף קטן (ב) אפשר לתקן, ש"כל אדם רשאי להגיש התנגדות לבקשת תיקון על פטנט שניתן".

דוד גילת: אפשר לפתור את זה אולי בצורה הזאת.

דוד גילת: זאת נקודה למחשבה.

זבולון אורלב: מה ההבדל בין ביטול לבין מה שאתה מציע?

נעמה מנחמי: נעבור לסעיף 179.

שמרית גולן: אני אקרא את הנוסח.

שמרית גולן: "179 אין להגיש תביעה על הפרה אלא לאחר שניתן הפטנט; אולם משהוגשה תביעה על הפרה, רשאי בית המשפט – (א) בעד ניצול אמצאה שנעשה לאחר יום הפרסום לפי סעיף 16א ולפני יום הפרסום לפי סעיף 26, להעניק פיצויים; [פיצויים כאמור יהיו] בגובה תמלוגים סבירים שהמפר היה חייב בתשלומם אילו היה ניתן לו רישיון לנצל את האמצאה בהיקף שבו נעשה הניצול כאמור; לא יינתן פיצוי בעד ניצול אמצאה כאמור, אלא אם כן מצא בית המשפט כי הניצול מהווה הפרה של הפטנט כפי שניתן ובתנאי שהאמצאה הנתבעת בפטנט זהה מבחינה מהותית לאמצאה שנתבעה בבקשה שפורסמה לפי סעיף 16א;" – זה כמובן נוסח משולב.

שמרית גולן: הוא לא הנוסח שהופיע בהצעת החוק, אלא נוסח משולב של הוועדה אחרי דיונים פנימיים – (ב) להעניק סעד על הפרה שנעשתה לאחר יום הפרסום לפי סעיף 26.

שמרית גולן: " זה נוסח שקיים היום בסעיף.

נעמה מנחמי: תסבירי לנו.

שמרית גולן: מה שחדש בסעיף הזה זו האפשרות לתבוע פיצויים רטרואקטיביים על הפרה שנעשתה בין מועד הפרסום החדש, לפי הצעת החוק, כלומר, הפרסום שהוא לאחר 18 חודשים, לבין יום הפרסום, לפי סעיף 26, שזה מועד הקיבול.

שמרית גולן: היום לבעל פטנט יש אפשרות לתבוע פיצויים רטרואקטיביים ממועד הפרסום לפי סעיף 26 ועד ליום מתן הפטנט.

שמרית גולן: התוספת כאן היא לגבי התקופה הזאת, תקופת הביניים שבין סעיף 16א לבין סעיף 26, וגובה הפיצוי כאן הוא לא פיצוי מלא כפי שניתן לתבוע רטרואקטיבית אחרי הפרסום, לפי סעיף 26, אלא בגובה תמלוגים סבירים שמחושבים באופן כזה שאילו המפר היה מקבל רישיון לנצל את האמצאה, זה מה שהוא היה צריך לשנות.

נעמה מנחמי: זה גם תואם את החוק האמריקני.

ערן ברקת: לא.

דוד גילת: זה לא תואם את החוק האמריקני.

נעמה מנחמי: מה ההבדל?

דוד רותם: ביקשתי שאם המבקש עשה לי פה משיכות עם ארכות - - -

נעמה מנחמי: זה נוגד את ההסכם.

דוד רותם: מי אמר שזה נוגד את ההסכם?

שמרית גולן: משרד התמ"ת.

דוד רותם: האם זה נוגד את ההסכם?

בתאור סיטון: כן, בהסכם כתוב במפורש שהפיצויים צריכים להיות על התקופה במלואה.

דוד רותם: מה כתוב בהסכם?

דוד רותם: תקראי לי.

בתאור סיטון: “Third party shell be liable to pay the applicant a reasonable royalty for the exploitation of the said invention during the period between publication as aforesaid until the date said patent - - - has been “accepted”.

רון תומר: אדוני, יש לי פרשנות אחרת לנושא.

דוד רותם: יכול להיות שיש לך פרשנות אחרת, זה בסדר.

רון תומר: הייתי שמח להעלות אותה.

דוד רותם: איך אני יוצר מצב שאני קצת מצמצם את האפשרות לתת ארכות?

נעמה מנחמי: זה לא בסעיף הזה, אני מניחה שזה יהיה כשנגיע לסעיף של הארכות.

דוד רותם: אני אומר את זה, כי אני לא רוצה לפגוע בהסכם, אבל אני לא רוצה שהדברים האלה יימשכו עד אין-סוף.

שמרית גולן: כמו שנאמר כבר בדיונים קודמים - - -

דוד רותם: 15 חודש.

דוד רותם: כן, אני יודע.

דוד רותם: אני גם לא רוצה את ה-15 חודש האלה, זה המון כסף.

נעמה מנחמי: צריך להשאיר שיקול דעת מסוים.

נעמה מנחמי: אם ניקח את המקרה של יפן, היית צריך לתת שם ארכות, מה לעשות.

רון תומר: אדוני, למעשה החוק כמו שהוא כתוב היום, אם מבקש הפטנט לא יבקש ארכות ולא ימשוך, הוא יקבל את הפיצויים המלאים.

רון תומר: לכן אני לא חושב שזה נוגד את ההסכם האמריקני.

רון תומר: אם מבקש הפטנט ביוזמתו מבקש ארכות, הוא פוגע בזמן של הפיצויים שלו, אבל עדיין הוא - - -

דוד רותם: הוא לא פוגע, משום שבהסכם עם האמריקנים כתוב: על כל התקופה.

רון תומר: כל עוד הוא לא ביקש ארכות.

רון תומר: הרי הוא יקבל ארכות לתקופה.

קריאות: זה לא מה שכתוב.

רון תומר: אפשר להסתכל על זה כמשהו שלא סותר אחד לאחד.

טל בנד: לגבי ההערה של נעמה לגבי האסון ביפן וכיוצא בזה, אפשר כמובן לאפשר ארכות במקרים חריגים מהסוג הזה, ויש אפילו בחוק הפטנטים נוסחה שאומרת שכאשר הארכה המתבקשת לא נבעה מנסיבות שיש שליטה עליהן למבקש או לבא כוחו, אפשר לתת ארכה כזאת, אם רוצים לצמצם את האפשרות של מתן ארכות.

נעמה מנחמי: אנחנו לא בסעיף הארכות כרגע.

טל בנד: אני עונה לשאלת היושב-ראש.

דוד רותם: אני אגיע.

דוד גילת: הנושא של פיצויים אחרי התקופה בשיעור סביר הוא לא גורם שום נזק למשתמש, כי אם בסופו של דבר הזמן יתקצר, והוא יימצא מפר, הוא יצטרך לשלם יותר פיצויים ועוד יותר מוקדם.

דוד גילת: פיצויים רק יותר גדולים.

דוד רותם: אז אני רוצה להקטין את זה.

דוד גילת: להיפך, אם הזמן יתארך, הסכום שהוא יצטרך לשלם בסופו של יום יהיה יותר קטן על אותה תקופה.

דוד גילת: הוא לא לוקח שום סיכון.

דוד רותם: הסכום יהיה יותר גדול.

זבולון אורלב: לא נכון, בהנחה שלא יינתן פטנט.

דוד גילת: סליחה.

דוד גילת: זה לא סיכון, מכיוון שאם בסופו של דבר יש פטנט, יצא שאותו אדם הרוויח רישיון שניתן לו - - -

דוד רותם: הבנתי.

דוד רותם: אני לא רוצה שהוא ירוויח, אני רוצה שהפטנט יידון ויינתן בלי ארכות.

דוד גילת: מצוין, אז צריך לתת אותו מייד.

דוד רותם: אני בעד לתת אותו מייד בלי ארכות.

דוד גילת: צריך לתת אותו בלי התנגדויות.

קריאה: אוטומטית, אפשר גם בלי לבדוק.

קריאה: ..

דוד גילת: מה שאני אומר, וזאת נקודה מאוד חשובה שחוזרת כאן שוב ושוב.

דוד גילת: אנחנו כל הזמן משווים למצבים שבהם אחרי כמה חודשים קודם ניתן פטנט, וזה קורה באירופה, זה קורה בארצות-הברית.

דוד רותם: אנחנו לא משווים אליהם.

דוד רותם: אני לא רוצה שמי שהגיש את הבקשה לפטנט יוכל למשוך את זה מעבר ל-18 חודש.

דוד רותם: אני לא רוצה שהוא יקבל עוד 15 חודשים ארכות, זה הכול.

דוד רותם: מכיוון שאני לא יכול לפגוע בפיצויים, אני אחפש דרך אחרת.

דוד גילת: נניח שהעיכוב נגרם כתוצאה מהתערבות צד ג'.

דוד רותם: אני מדבר על ארכות שמבקש הפטנט מבקש.

דוד רותם: על זה אני מדבר.

נעמה מנחמי: עוד הערות לסעיף 179?

דוד גילת: זה אומר שצד ג' לא יכול לבקש ארכות, אם כך.

דוד רותם: סליחה?

דוד גילת: צד ג' לא יכול לבקש ארכות.

דוד רותם: לא צד ג' יבקש ארכות, לא צד ב' יבקש ארכות וגם לא צד א' יבקש ארכות.

דוד רותם: כשמגישים בקשה לפטנט, היא צריכה להיות מושלמת.

מיכל חכמי: שתי הערות, אדוני, לעניין הזה.

מיכל חכמי: לא לתת ארכות זה מצב לא ריאלי.

מיכל חכמי: הוא לא ריאלי מסיבות רבות, גם מסיבות מהותיות שקשורות למהלך הבחינה שלעתים לדוגמה מציבות את המבקשת במצב שהיא צריכה למשל להגיש תוצאות נוספות של ניסויים, והדבר הזה דורש זמן.

מיכל חכמי: הערה שנייה, זה דבר שכבר הזכרתי – אם אנחנו הולכים לכיוון של קיצור במתן פטנט, ודווקא אנחנו עוסקים בחוזה עם ארצות-הברית, אנחנו לא מוצאים פה את אותה סימטריה שקיימת בארצות-הברית, שכיש עיכובים מטעם הרשות, בעלת הפטנט יוצאת נשכרת.

דוד רותם: את צודקת במאת האחוזים.

דוד רותם: אילו הייתי יכול לבטל את ההסכם עם האמריקנים, הייתי מבטל אותו.

דוד רותם: אני לא יכול.

דוד רותם: כן, מר בנד.

טל בנד: לגבי סעיף 179 שתי הערות.

טל בנד: האחת נקודתית.

טל בנד: לסעיף קטן (א) אנחנו מציעים, אדוני, שתנאי למתן הפיצויים הרטרואקטיביים יהיה התראה ממשית, אזהרה שנותן מבקש הפטנט למי שהוא חושב שמפר את הפטנט לפני שמחייבים אותו בפיצויים רטרואקטיביים.

טל בנד: "אין עונשין, אלא אם כן מזהירין" , זה הדין בארצות-הברית.

דוד רותם: אתה מוזהר ברגע שהתחלת להשתמש בדבר שהוא בפטנט שלי.

טל בנד: אדוני, זה החוק האמריקני במפורש.

טל בנד: ואי-אפשר לצפות מהציבור שיעשה את העבודה במקום מבקש הפטנט – לא יהיה מוזהר, אלא יזהיר את עצמו רחב יותר מכפי שמבקש הפטנט מבקש.

טל בנד: זה הדין בארצות-הברית בלשון מפורשת.

טל בנד: ההסכם עם האמריקנים לא שולל שום דבר כזה, ולכן אין סיבה שאנחנו נכביד על עצמנו מעבר למה שהאמריקנים מכבידים על הגנריקה שלהם.

מאיר פרוש: אנחנו כל הזמן חוזרים לאותה נקודה שבה נותנים לנו דוגמאות ספציפיות, מאירים עם פנס על חקיקה שלמה ואומרים: בואו ניקח ממנה בלי להסתכל על המכלול.

מאיר פרוש: בהמשך להערתך, מבחינת תעשיית התרופות האינובטיבית אנחנו מקבלים את ההצעה כמו שהיא - -

דוד רותם: אני מודה לכם.

דוד רותם: ..

מאיר פרוש: - - ואנחנו גם חושבים, בלי שום קשר, שכבר מעכשיו, בצורה שהיא, היא מגבילה, בגלל שעצם החישוב על בסיס מתן רישיון יוצר צורה חישובית מאוד מגבילה, אבל אין לנו ברירה.

הווארד פולינר: המצב בארצות-הברית הוא כמו שמתואר על-ידי עורך-הדין בנד.

נעמה מנחמי: למה לא בחרתם לנקוט בגישה הזאת?

מאיר פרוש: כי גם את ה-pre-grant opposition לא לקחו, וזה גם קיים בארצות-הברית.

מאיר פרוש: כלומר, 99% מהדברים שקיימים בארצות-הברית לא לקחו, לקחו דבר אחד.

טל בנד: תשאלו את משרד המשפטים למה הם לא אימצו את זה, לא את פארמה.

הווארד פולינר: אז חשבנו שיש constructive notice מהפנקס הפתוח, ויכול להיות שזה טוב מספיק.

הווארד פולינר: יש מערכת של איזונים.

הווארד פולינר: אני לא אומר שמה שהאמריקנים עושים לא מאוזן.

הווארד פולינר: יכול להיות שזה מתאים גם לפה, יכול להיות שאפשר להסתפק בפנקס הפתוח.

דוד רותם: הווארד, אני קשור עם ידיים מאחורי הגב בהסכם עם האמריקנים, ואני לא יכול לעשות את זה ולא יכול לעשות את זה, כי בכול יש לי הסכם עם האמריקנים.

דוד רותם: אבל אם לפי ההסכם עם האמריקנים אני יכול להשתמש בסעיף שאומר בר בנד שזה החוק האמריקני, אין סיבה שאני לא אעשה את זה.

הווארד פולינר: לדעתי זה לא מפר את ההסכם.

דוד רותם: אז אני מבקש להכניס את זה.

ערן ברקת: דיני הפטנטים אצלנו שונים מארצות-הברית, כפי שנאמר, בהרבה דברים.

ערן ברקת: אבל אחד העקרונות הבסיסיים אצלנו הוא, מה שאמר עורך-הדין פולינר, שברגע שהפטנט מתפרסם, יש ידיעה ואין צורך להזהיר.

ערן ברקת: פטנט, מעצם טבעו – אין חובה להזהיר שום אדם.

ערן ברקת: מדריכי הפטנטים מתפרסמים וצריך ללכת לעשות חיפוש לפני פעילות.

ערן ברקת: גם לאחר שהפטנט ניתן, אין חובה להזהיר.

ערן ברקת: כאן מה שמוצע לוועדה זה לעשות חריג מיוחד לדין הכללי שחל אחרי שהפטנט ניתן.

ערן ברקת: לאחר שהפטנט ניתן, יש קיבול, הפטנט מתפרסם, הציבור מוזהר, ואין צורך באזהרה כדי לקבל פיצויים.

ערן ברקת: כאן מציעים לוועדה לעשות הסדר שונה בחלק אחר של תקופת הפטנט.

ערן ברקת: תקופת הפטנט היא 20 שנה, הפטנט לא טעון אזהרה, בארצות-הברית אין התנגדות לפני מתן הפטנט, לאזהרה הזאת יש השלכות אצלנו גם על דרך של עיכוב הבקשה אחר-כך, לכן לא נכון בגזרה הספציפית הזאת של 20 שנות הפטנט, להחיל חובת אזהרה.

ערן ברקת: עם כל הכבוד לעורך-הדין פולינר, נדמה לי שכאשר ההסכם אומר שיהיה תשלום פיצויים על הפרה החל מתחילת התקופה ואחר-כך, לא כתוב שם "ובתנאי שהזהירו".

ערן ברקת: לכן להוסיף זו כן תהיה הפרה.

נעמה מנחמי: איך אני יודעת שאתה מייצר אותו דבר כדי להזהיר אותך?

נעמה מנחמי: איך אני אדע להזהיר אותך?

נעמה מנחמי: אני מייצרת דבר מסוים, הגשתי בקשה לפטנט - - -

דוד רותם: אני חושב שאתה צודק וצריך להכניס את זה, אבל ליועצים המשפטיים תמיד יש שאלות.

נעמה מנחמי: בשביל זה משלמים לי.

טל בנד: באותו אופן שיודע בעל הפטנט האמריקני כשהוא מאתר בשוק מוצר שמפר.

טל בנד: לפני שמחייבים בפיצויים רטרואקטיביים, פונים לאדם, שולחים לו מכתב התראה.

נעמה מנחמי: אל תפנה אותי.

טל בנד: שאלת איך את יודעת.

נעמה מנחמי: אני מסבירה לך מה הקושי שאני רואה בטיעון שלך.

נעמה מנחמי: אני כבעלת פטנט פוטנציאלית פרסמתי לציבור מהו הפטנט שלי, לכן אתה יודע על מה אני עובדת כרגע.

נעמה מנחמי: לא בהשוואה לאמריקנים, איך האמריקנים יודעים.

נעמה מנחמי: איך אתה יודע שאני מייצרת עכשיו משהו?

טל בנד: באותו אופן.

נעמה מנחמי: אל תשווה אותי לאמריקנים.

נעמה מנחמי: אני לא יודעת אם בשיטה האמריקנית אכן יודעים.

נעמה מנחמי: הגשתי בקשה לפטנט, אני רוצה לדעת אם יש לי בשוק מתחרים, אם יש מישהו שרוצה לייצר את אותו מוצר וכרגע מכין מלאים במחסנים.

נעמה מנחמי: איך אני יודעת שאתה קיים ושאתה באמת מייצר את זה?

נעמה מנחמי: האם אתה מפרסם לציבור שאתה עובד על הנושא הזה?

טל בנד: ברור שלא, ואפילו אסור שאני אפסרם דבר כזה למתחרים שלי, זה גם פוגע בדיני התחרות.

טל בנד: משעה שבעל הפטנט מזהה בשוק מוצר שבעיניו הוא מוצר מפר, הוא שולח מכתב התראה לאדם הזה ואומר לו: דע לך, יש לי פטנט, מספרו כך וכך, מה שאתה עושה מפר את הפטנט שלי, אם אתה ממשיך, אתה לוקח סיכון.

טל בנד: ואני, או שאפנה לבית משפט עכשיו, אחר-כך, אתבע אותך, צו מניעה.

טל בנד: כך זה עובד.

טל בנד: אין שום בעיה עם העניין הזה.

זבולון אורלב: כפי שכבר אמרתי בישיבות קודמות, אני קורא פטנטים.

זבולון אורלב: מאות ואלפים קראתי.

זבולון אורלב: הרבה פעמים אני לא מסוגל להבין מה הפטנט מבקש.

זבולון אורלב: אתן דוגמה, נניח טיפות עיניים, בטווח של PH 5 בערך עד 8 בערך – האם 9 נופל ב-8 בערך או לא נופל?

זבולון אורלב: יבוא בבקשה בעל הפטנט ויגיד לי: אדוני, אני חושב ש-9 נופל בטווח ואני מזהיר אותך.

זבולון אורלב: מה אני אחשוב לעצמי?

זבולון אורלב: אם זה כן נופל או לא, זה יהיה הסיכון שלי.

זבולון אורלב: אבל היה ולאחר מכן נתברר שהוא הזהיר אותי על 9, ונתברר שזה לא 9, אני חושב שאני אוכל להיפרע ממנו על-ידי תביעת פיצויים שהוא למעשה מנע ממני או איים עלי לא לעשות דברים מסוימים.

זבולון אורלב: אם זה יעבור או לא יעבור זה עניין של המשפטנים להחליט אחר-כך, אבל לפחות לאור העובדה שאני לא יודע בדיוק מה כתוב בפטנט – זה לא יעזור, גם הרשם, או נקרא לזה, "הבוחן", לא ידע מה הוא אישר, ואת זה אני אומר במלוא האחריות – אני חושב שחייבת להיות התראה.

זבולון אורלב: חייב בעל הפטנט לבוא ולהגיד לי "אתה מפר".

טסה מרים מלמוד-כהן: בעל הפטנט לא יכול לדעת אם אתה מפר.

יהודה לבנה: אני עורך פטנטים וסמנכ"ל לקניין רוחני בחברת טבע, גם עורך פטנטים אמריקאי, גם ישראלי.

יהודה לבנה: אנחנו גם חברה גנרית, גם חברה אינובטיבית.

יהודה לבנה: אנחנו מקבלים מכתבים רבים כאלה, אנחנו גם שולחים מכתבים כאלה.

יהודה לבנה: זה לא ביג דיל לא לכתוב את המכתב ולא לקבל את המכתב.

יהודה לבנה: אם המכתב מתייחס למה שאני עושה, אני מוזהר.

יהודה לבנה: אם המכתב לא מתייחס למה שאני עושה, אני יודע איפה לתייק את המכתב.

יהודה לבנה: גם לשלוח את המכתב זה עניין של שעות, זה לא עולה הרבה כסף - - -

נעמה מנחמי: הבנתי.

נעמה מנחמי: התשובה שלך היא שבעל פטנט פשוט ישלח לכל החברות הפוטנציאליות האפשריות.

יהודה לבנה: מי שמפר.

יהודה לבנה: למי שהוא חושב שמפר הוא ישלח את המכתב.

יהודה לבנה: נעמה, מה הקנס?

יהודה לבנה: האם יש קנס - - -

דוד רותם: קודם כול, לבנה, שמעתי כבר לפני שנייה שעוד מעט כבר יש תביעות אחרות.

דוד רותם: אתה איימת עלי, ולכן אני אתבע אותך.

מאיר פרוש: בניגוד לארצות-הברית, ששם אתה מקבל את הפטנט ואתה יכול, פה בגלל השיטה אין לך פטנט.

מאיר פרוש: מגיש הבקשה, עוד אין לו פטנט - - -

טל בנד: סעיף 179 רק אחרי שיש לך פטנט.

מאיר פרוש: אתה רוצה לתת תמלוגים הוגנים, לחבר להתראה, למצב של - - -

דוד רותם: 179 דן רק לאחר שניתן הפטנט.

מאיר פרוש: אני חוזר לבסיס שלנו, שכשאנחנו מדברים על התמלוגים ההוגנים שמתייחסים לתקופה מהפרסום עד לקיבול, תוכל לקבל אותם בתנאי שהתראת לאחר שניתן פטנט.

מאיר פרוש: אצלנו יש הרבה יותר שנים עד שהפטנט יינתן.

מאיר פרוש: יכול להיות בהחלט שהמצבים שמאוד מקובלים בארצות-הברית, לא תוכל לעשות.

מאיר פרוש: דבר שני, בהסכם עם האמריקנים יש שני סעיפים לגבי 18 חודש.

מאיר פרוש: רק שניים.

מאיר פרוש: אחד על התקופה והשני על הפיצויים.

מאיר פרוש: בכול עשינו שינויים כי זה לא כתוב בהסכם.

מאיר פרוש: אתם משנים פה עכשיו סעיף בהסכם, ולעניות דעתי – אני מדגיש, לעניות דעתי – תהיה פה הפרה עם המשמעות שלה.

דוד רותם: בסדר.

נעמה מנחמי: היינו רוצים לבדוק יותר טוב מה שאתם מציינים לגבי הדין בארצות-הברית.

נעמה מנחמי: לא ברור אם זו תהיה הפרה של ההסכם או לא.

דוד רותם: משרד המשפטים אמר שזו לא הפרה.

הווארד פולינר: יש רק שני סעיפים לגבי כל העניין של פרסום לאחר 18 חודשים.

הווארד פולינר: אי-אפשר משני משפטים לתרגם לעברית ואפשר להסתכל על זה כחוק.

מאיר פרוש: מדוע לא?

הווארד פולינר: כיוון שיש מערכת שלמה של הרבה סעיפים שנוגעים לעניין הפרסום לאחר 18 חודשים.

הווארד פולינר: אם הייתי מתרגם רק את שני הסעיפים שיש בהסכם, הייתי יוצא עם כלום.

הווארד פולינר: בחלקים האחרים בהסכם עם האמריקנים כתוב שלא נשנה שום דבר, פה לא.

הווארד פולינר: פה זה פתוח.

דוד רותם: משרד התמ"ת, עד מחר תהיה לכם תשובה.

דוד רותם: מחר יש לנו ישיבה, אני גומר את זה, אז עד מחר תהיה לכם תשובה.

בתאור סיטון: בסדר.

גיא גורצקי: התחושה היא שזה נותן פרס.

גיא גורצקי: הלוא אם לרגע נסת

גיא גורצקי: כל בשטח מה יקרה, אם הצלחתי למכור את המוצר המפר, את ההעתקה, בלי שבעל הפטנט ידע, אני הרווחתי.

גיא גורצקי: הכול דוחף אותנו להסתיר מבעל הפטנט.

גיא גורצקי: את הפרס הזה לא צריך לתת.

גיא גורצקי: איזה מין דבר זה?

זבולון אורלב: אתה צריך להגן על הרכוש שלך.

קריאות: - - -

דוד רותם: רבותי, אין פה ויכוח.

דוד רותם: תודה רבה.

טל בנד: נושא אחר, אדוני.

דוד רותם: נושא אחר.

טל בנד: הוא ליד סעיף 179, ונעמה ביקשה שאני אעלה אותו בסמוך לסעיף 179.

נעמה מנחמי: ביקשת להעלות אותו, אמרתי לך שתעלה אותו בהקשר הזה, אבל לא ביקשתי שתעלה אותו.

טל בנד: בנייר שלך כתוב "יידון ביחד עם סעיף 179", ואנחנו מבקשים להעלות אותו.

דוד רותם: מה זה?

טל בנד: הנושא נוגע, אדוני, לבקשת הפטנט שמוגשת, אחר-כך מתקנים אותה ורטרואקטיבית רוצים להחיל על הציבור כל מיני הרחבות של המונופולין לעומת מה שפרסמו בהתחלה.

טל בנד: העניין עכשיו הוא שבשל תיקון החוק, בלי לציין את זה בחוק, מתאפשר עכשיו להרחיב את המונופול יותר מכפי שהתאפשר קודם לכן, והשאלה היא מה דינו של אותו אדם שבתום לב – מתחרה גנרי לצורך העניין – סמך על הפרסום של משרד המשפטים, של רשות הפטנטים, קרא אותו בעיון רב, ראה מה מותר לעשות, מה אסור לעשות, התחיל לעשות את מה שמותר לו לעשות, ואז בא מבקש הפטנט ואומר: סליחה, אני עכשיו שיניתי את דעתי או התרשלתי, אני רוצה להרחיב עכשיו את המונופולין ולקחת ממך חזרה את מה שקודם ויתרתי עליו.

דוד רותם: בית המשפט לא ייתן.

טל בנד: לא.

טל בנד: בית המשפט צריך כלי שלא לתת.

דוד רותם: הוא ייגש לבית המשפט ויגיד: אדוני היקר, האיש הזה התחיל לייצר כאשר אתה ביקשת א', בסוף הרחבת את זה ל-ג' ו-ד', לכן אני לא נותן לך.

טל בנד: אני מסכים עם אדוני שזה הפתרון הראוי, רק שאת הפתרון הזה אנחנו מציעים להבהיר בחוק, כי כרגע משתמע - - -

דוד רותם: אתה לא סומך על בתי המשפט?

טל בנד: לא.

טל בנד: משתמע בדיוק ההיפך.

דוד רותם: זה חמור מאוד.

יעקב ליצמן: לא, זה לא שהוא לא סומך - - -

דוד רותם: הוא סומך.

טל בנד: אדוני, לא צריך להשאיר אי-ודאויות, לא ברמה העסקית ולא ברמה המשפטית.

טל בנד: אני חושב שזה גם הקו של אדוני.

טל בנד: כרגע אסור לחוק להתפרש כאילו זו הרחבה שהיא מותרת במהלך הבחינה שהיא יכולה לחול רטרואקטיבית גם על מי שסמך כדין על הפרסום.

טל בנד: אנחנו מבקשים להציע לוועדה נוסח שיחסום את הפרצה הזאת.

דוד רותם: זה כתוב, דרך אגב.

דוד רותם: תראה מה שכתוב.

דוד רותם: "אלא אם כן מצא בית המשפט כי הניצול מהווה הפרה של הפטנט כפי שניתן, ובתנאי שהאמצאה נקבעת בפטנט זהה מבחינה מהותית לאמצאה שנקבעה בבקשה שפורסמה לפי סעיף 16."

טל בנד: זה נכון, אדוני, ככל שזה נוגע לפיצויים רטרואקטיביים, אבל מה אם מוציאים צו מניעה וסוגרים את אותו מתחרה גנרי, סוגרים את המוצר, את המפעל?

טל בנד: זה לא מטופל בסעיף 179.

טל בנד: יש לנו בחוק הפטנטים שלנו - - -

דוד רותם: אחרי שניתן פטנט – צווי מניעה.

דוד רותם: היה פעם שופט חכם שאמר לי: אני בבקשות לצו מניעה תמיד מקבל את הבקשה.

דוד רותם: ב-50% מהמקרים אני צודק.

דוד רותם: זה בדיוק הסיפור פה.

דוד רותם: מה שיקרה שיגישו נגדך בקשה לצו מניעה, תגיד: רבותי, לא מגיע נגדי צו מניעה.

דוד רותם: אני מניח שהשופטים שקובעים את זה לדיון במעמד הצדדים, הם לא יכולים לתת צו מניעה וללכת הביתה.

טל בנד: ההנחה של אדוני שבסיטואציה כזאת לא צריך להינתן צו מניעה, שיאסור על פעילות שקודם היתה מותרת, לא מתיישבת עם לשון החוק, ואנחנו מבקשים להבהיר.

טל בנד: יש בחוק הפטנטים היום שני סעיפים, 53 ו-63, שפותרים בעיות מהסוג הזה כאשר צד הסתמך על הפרסום.

טל בנד: בהיעדר הסדר כזה במקרה שלנו, הרי לא נוכל לבוא עם דברי אדוני בוועדת החוקה לבית המשפט ולהגיד שזה מספיק.

טל בנד: אנחנו מבקשים להבהיר את התוצאה הזאת שאדוני חושב שהיא צודקת, וגם אנחנו חושבים שהיא צודקת, בלשון ברורה בחוק, ואני מוכן להציע נוסח, אדוני.

הווארד פולינר: אנחנו מתנגדים.

דוד רותם: אתם צודקים.

דוד רותם: הלאה.

נעמה מנחמי: עוד הערות לסעיף 179?

דוד גילת: יש נקודה שאנחנו רואים כל הזמן ואנחנו לא מתייחסים אליה, וזה הנושא של עיכוב הביצוע האוטומטי אחרי הערעור אם ההתנגדות מתקבלת.

דוד גילת: סעיף 35 לחוק הפטנטים קובע - - -

דוד רותם: אני כבר בסעיף 188, אתה חוזר לסעיף 35?

דוד גילת: הכול מתחבר.

דוד גילת: אנחנו כל הזמן חוזרים לאותה נקודה.

דוד גילת: אנחנו חוזרים לאותה נקודה של ההבדל בין ישראל לכל אומות העולם.

דוד גילת: במקומות אחרים - - -

דוד רותם: תשכנעו את בתי המשפט, לא אותי, אני לא אכנס לשיקול הדעת של בית המשפט אם הוא כן ייתן עיכוב ביצוע או לא ייתן עיכוב ביצוע.

דוד רותם: כשייתנו לך עיכוב ביצוע, תשכנע את השופט שהוא טועה.

דוד גילת: אבל הסעיף לא מאפשר שיקול דעת, זאת הבעיה.

דוד גילת: אם רשם הפטנטים מצא שמבקש הפטנט צודק, זאת אומרת, מבקש הפטנט הגיש בקשה, עבר את המבחן ונתנו את כל הפרסומים לרשם כי חיזקנו את הבחינה, וזה טוב מאוד, הציגו פרסומים לרשם, כבר עבר את הבחינה, הגיע להתנגדות, מתנגדים לפטנט ואחר-כך עוברות כמה שנים והוא מקבל פטנט – הרשם אומר שמגיע פטנט – המתנגד מגיש ערעור, החוק קובע אוטומטית עיכוב ביצוע עד תוצאות הערעור.

דוד גילת: זאת אומרת, הוא לא יקבל פטנט.

דוד גילת: אני מייצג כאן, אדוני, את תעשיית ההיי-טק - - -

דוד רותם: לא חשוב את מי אתה מייצג, אתה רוצה להגיד שמה שאתה טוען הגיוני בכל מקרה.

דוד גילת: במיוחד בהיי-טק.

דוד רותם: יש הבדל - - -

דוד גילת: במיוחד בהיי-טק, אדוני, בגלל שבהיי-טק כל הזמן הזה האמצאה כבר הלכה והדור התחלף ואף אחד לא זוכר את הטכנולוגיה שלי.

דוד גילת: הטכנולוגיה שלי כבר חסרת משמעות ביום שקיבלתי פטנט.

דוד גילת: זאת הכוונה שלי.

דוד רותם: לכן עוד מעט יהיה לך פתרון של בדיקה על אתר, שאתה, כמי שמייצג את ההיי-טק, תתמוך בה בכל לבבך ובכל נפשך, ואז מה שיקרה שהפטנט יהיה מהיר.

דוד גילת: הוא לא יהיה מהיר - - -

דוד רותם: הוא יהיה מהיר מאוד.

דוד גילת: הוא לא יהיה מהיר.

דוד גילת: להיפך.

דוד גילת: לי לא אכפת, אבל מה שמעניין אותי שאחרי ההתנגדות ואחרי שהוכחתי לכל העולם שיש לי פה אמצאה שהיא אמיתית, והשקעתי הון תועפות במחקר ופיתוח, וזו החזית של התחרות שלי, עוד פעם אומרים לי: אתה לא תקבל פטנט עד תוצאות הערעור.

דוד גילת: כשאני אקבל פטנט יום אחד זה כבר יהיה בבחינת אתרוגים אחרי סוכות, אדוני.

תמיר אפורי: בניגוד לרוח שאדוני קובע כאן בדיונים, יש סעיף בחוק שהופך את ההצעה לחלוטין.

דוד רותם: אני לא קובע רוח.

דוד רותם: אני מקבל החלטות.

דוד רותם: רוח זה במקום אחר.

תמיר אפורי: ההחלטות של אדוני היו לקצר תהליכים.

דוד רותם: לגמור את העניין כמה שיותר מהר.

תמיר אפורי: כאן יש מצב הפוך לחלוטין, שאומר שברגע שמוגש ערעור, ובבית משפט ערעור יכול להישמע זמן רב, אין פטנט בתקופה הזאת.

דוד רותם: מה אומר משרד המשפטים?

הווארד פולינר: זה לא חלק של כל התיקון פה.

דוד רותם: מבחינת ההיגיון, עזוב.

דוד רותם: יש פה היגיון, במה שאומר עורך-הדין גילת, מסיבה אחת פשוטה, שהוא אומר שעד שהרשם מוציא לנו את הנשמה ונותן לנו פטנט, ומישהו התנגד ועכשיו הוא מגיש ערעור על הפטנט, זה נדחה לכמה שנים.

דוד רותם: אין פה מישהו מהנהלת בתי המשפט, נכון?

רון תומר: זה לא מישהו, אדוני.

רון תומר: הרי את הערעור יכול רק המתנגד להגיש.

רון תומר: ידוע שבחלק מהערעורים על - - -

דוד רותם: זה מישהו.

רון תומר: אותו מתנגד, לא מישהו אחר.

רון תומר: מה לעשות, הפטנט, עד שהוא לא גמר את המסלול המשפטי, הוא עוד לא פטנט.

רון תומר: פטנט זה זכות, מונופול, זכות הגבלת תחרות שניתנת רק עם הוכחה כדין.

דוד רותם: אני לא מסכים עם מה שאתה אומר.

דוד רותם: ברגע שהרשם נתן את הפטנט, לדעתי הוא צריך להיות פטנט, ואם אחר-כך תזכה בערעור שלך, זכית.

רון תומר: מה יעשה הציבור בינתיים שקיבל מונופול - - -

דוד רותם: מכיוון שאני סומך על הרשם - -

רון תומר: ישלם.

דוד רותם: הציבור ישלם.

דוד רותם: כן.

יעקב ליצמן: לדעתך אף פעם לא יהיה פטנט, בכל פעם מישהו יערער.

דוד רותם: יש מצבים הרבה יותר חמורים.

דוד רותם: אדם עבר עבירה ובית המשפט הכניס אותו לכלא, אז הוא הולך לכלא.

דוד רותם: הוא זוכה בערעור, אבל עד שהערעור נשמע הוא ישב בכלא בינתיים.

דוד רותם: זה מה שקורה.

רון תומר: אפשר לקבל עיכוב ביצוע.

רון תומר: כבוד סגן השר, אני רוצה להגיד שבכל פעם מישהו יקום.

רון תומר: מתנגד התנגד לפטנט והרשם קבע שיש פטנט, רק המתנגד יכול לערער על ההחלטה הזאת, לא יכולים לבוא עוד שבעה צדדי ג'.

יעקב ליצמן: הוא יכול כל הזמן להגיד - - -

רון תומר: במערכת המשפט יש סופיות.

קריאות: - - -

דוד רותם: יש מחוזי ויש עליון ויש דיון נוסף.

רון תומר: אדוני, עוד מלה אחת.

רון תומר: אם יינתן פטנט, מבקש הפטנט יעכב את הערעור, כי הוא בינתיים מחזיק מונופול.

רון תומר: השאלה, עוד פעם, בסופו של יום אם נהפוך את זה.

דוד רותם: יש - - -

רון תומר: השאלה איפה האינטרס הציבורי.

דוד רותם: אין בעיה.

דוד רותם: יש הבדל בין רשם לבין בית משפט.

דוד רותם: זה הבדל גדול.

טל בנד: אדוני, יש כאן ניסיון לעשות מחטף ולשנות את השיטה בעניין שלא קשור בכלל לתיקון הזה.

דוד רותם: הבנתי אותך.

דוד רותם: תודה רבה לך.

דוד רותם: כולכם מדברים אתי על מחטפים כששכחתם מה ביקשתם לפני חמש דקות.

טל בנד: אנחנו לא - - -

דוד רותם: עזוב.

דוד רותם: הרי המחטפים הם הדדיים פה.

טל בנד: אדוני, זה הולך באותו כיוון.

דוד רותם: הכול הולך באותו כיוון של מחטפים.

דוד רותם: אני מבין את זה.

טל בנד: מה שביקשנו, אדוני, זה לזרז.

טל בנד: ברגע שעובר תיקון 12 לחוק יש הגדלה של החשיפה לפיצויים.

טל בנד: יש כאן פיצויים, לא רק reasonable royalty.

טל בנד: בסיטואציה שעורך-הדין גילת מתאר יש פיצויים מלאים על כל התקופה הזאת, והמחוקק חשב שלפני שלוקחים משהו מהציבור, צריך שגם בית משפט ולא רק הרשם יבדוק את זה, כך שדווקא התיקון הנוכחי לחוק עוד מחזק את העמדה שלהם, אדוני.

דוד רותם: הבנתי.

תמיר אפורי: אם אפשר, קורה פה מצב מוזר.

תמיר אפורי: יש הסכם עם האמריקנים שמדבר על שניים-שלושה דברים.

תמיר אפורי: מסביב לשניים-שלושה הדברים האלה הולכים ונערמים תיקונים שמצמצמים את זכויות הפטנט, תיקונים רבים מאוד.

תמיר אפורי: האחרון בהם נשמע לפני עשר דקות מעורך-הדין בנד, עכשיו - - -

דוד רותם: ההסכם עם האמריקנים – אם אתה שואל אותי, לא שאלו אותי ולא ביקשו אישור שלי – אני חושב שהוא הסכם רע, הוא הסכם כניעה, אבל הוא הסכם שקיים, ואני לא יכול לשנות, ואני אחפש כל דרך שאני אוכל לא להפר אותו, אבל ללכת לידו.

תמיר אפורי: יש כאן שורה של תיקונים שהולכים ליד ההסכם בכל מיני היבטים וגורעים מזכויות.

תמיר אפורי: ההצעה האחרונה לפני עשר דקות היא חדשה לחלוטין, היא לא עלתה, לא בהצעת החוק ולא סביב השולחן הזה.

דוד רותם: אז מה?

תמיר אפורי: עכשיו עולה הצעה - - -

דוד רותם: רבותי, כולכם יכולים להציע כל מה שאתם רוצים.

דוד רותם: אתם יכולים להעלות כל מה שאתם רוצים.

דוד רותם: אני לא אעצור שום אדם מלהעלות הצעות לתיקון עד שהחוק הזה לא יוצבע - -

תמיר אפורי: זה היה הכיוון שרציתי.

דוד רותם: - - שלא יהיה לכם שום ספק.

דוד רותם: הלאה.

נעמה מנחמי: 188 – סעיף ייחוד עילה.

נעמה מנחמי: ביחס ליתר התיקונים שעברנו עליהם הוא קצת אינצידנטלי.

דוד רותם: רבותי, זה בסדר גמור, כל מה שאתם רוצים, אתם יכולים להעלות – אינצידנטלי, ישיר.

דוד רותם: הכול, אין לי בעיה.

שמרית גולן: הסעיף הזה הופיע בתזכיר לחוק עוד לפני ההסכם עם האמריקנים, והוא באמת נועד למטרה כללית ולא רק ליישום ההסכם, אבל מטרה שעולה גם מיישום ההסכם, וכאן יש הסדרה של העילות שבגינן ניתן לתבוע כאשר אנחנו מוסיפים עוד תקופת ביניים שבה בקשת פטנט מפורסמת לציבור, ואנחנו רוצים לקבוע מה יהיו הסעדים האפשריים.

שמרית גולן: קבענו את זה במפורש בסעיף 179, ואנחנו רוצים לקבוע במפורש גם לגבי התקופה הזאת, וגם בהזדמנות זו לגבי עניינים אחרים שעלה לגביהם ספק בפסיקה באיזה עילות ניתן לתבוע סעדים לפי חוק הפטנטים ולפי חוקים אחרים.

שמרית גולן: במהלך ההתקדמות של הצעת החוק גם ניתן פסק דין בבית המשפט העליון, שקבע כי אכן לא ניתן לתבוע בעילת עשיית עושר, במה שכיום נמצא בחוק, בתקופת הביניים שכיום היא עד לפרסום הקיבול, כלומר, התקופה שלא מכוסה על-ידי החוק.

שמרית גולן: הצעת החוק הזאת יוצרת תקופת ביניים מוגדרת עם סעדים מוגדרים, אבל רצינו להבהיר שהרציונלים שעל בסיסם ניתנה הפסיקה חלים גם על תקופת הביניים הזאת.

שמרית גולן: אני יכולה לקרוא את הסעיף ולהסביר למה מתייחסים הסעיפים: "(א) לא יזדקק בית המשפט לתביעה, תהיה עילתה אשר תהא, המבוססת על אחד מאלה: ניצול אמצאה כשירת פטנט שאינה נושא לפטנט הרשום בישראל; (2) ניצול אמצאה שהיא נושא לפטנט רשום בישראל, כאשר הניצול נעשה לאחר שתוקפו פג מכל סיבה שהיא בכפוף לסימן ב' בפרק ד'.

שמרית גולן: " – סעיף קטן (2) הראשון הוא לא הצעה שלנו, הוא הצעה של היועצת המשפטית של הוועדה.

דוד רותם: תסבירו לי – "ניצול אמצאה כשירת פטנט שלא התבקש או שהתבקש אך טרם ניתן לגביה פטנט.

דוד רותם: "

שמרית גולן: זו גם הצעה של היועצת המשפטית של הוועדה.

נעמה מנחמי: נעבור סעיף-סעיף.

שמרית גולן: אני רוצה להגיד עוד כמה מלים מקדימות שיסבירו למה אנחנו צריכים סעיף ייחוד עילה.

שמרית גולן: המטרה שלנו היא בעיקר להחריג את העילה של עשיית עושר ולא במשפט, וזאת על רקע של פסק דין שקדם לפסק הדין האחרון בעניין תקופת הביניים.

נעמה מנחמי: פסק דין עשיר.

שמרית גולן: בפסק דין עשיר, לפי עמדת הרוב, למעשה צריך שיהיה ברור שהחוק לא מאפשר את התחולה של עשיית עושר ולא במשפט.

שמרית גולן: יש שם מחלוקת לגבי עד כמה רחב ההסדר השלילי שסביב חוקי הקניין הרוחני ועד כמה באמת ההסדרים שכן קבועים בחוקים מונעים החלה של עילת עשיית עושר ולא במשפט.

שמרית גולן: ולכן מצאנו לנכון לקבוע את זה במפורש בחוק.

דוד רותם: טוב.

נעמה מנחמי: נתחיל לקרוא ונראה סעיף-סעיף.

שמרית גולן: פיסקה (1) זה "ניצול אמצאה כשירת פטנט - -

נעמה מנחמי: - - שאינה נושא לפטנט הרשום בישראל.

נעמה מנחמי: " למה הכוונה בפסקה (1), "ניצול אמצאה כשירת פטנט שאינה נושא לפטנט הרשום בישראל"?

שמרית גולן: הכוונה היא בעיקר לאמצאות שנרשם עליהן פטנט מחוץ לישראל.

שמרית גולן: כפי שאנחנו יודעים תחולת ההגנה של חוק הפטנטים היא טריטוריאלית, וכך גם בכל המדינה, ולכן כאשר יש אמצאה שלכאורה אם היו מגישים אותה לישראל, ייתכן שהיא היתה נמצאת כשירת פטנט ונרשמת כפטנט, אבל המבקש בחר לא לרשום עליה פטנט בישראל, הוא לא יכול להסתמך על פטנטים מקבילים שנרשמו בחוץ-לארץ כדי לתבוע סעדים של עשיית עושר ולא במשפט בישראל.

נעמה מנחמי: למה שלא נרשום את זה בצורה מבוארת יותר?

נעמה מנחמי: כשאני קוראת "ניצול אמצאה כשירת פטנט שאינה נושא לפטנט רשום בישראל", אני חייבת להגיד, לא בדיוק ברור לי מה הכוונה.

נעמה מנחמי: האם הכוונה היא ניצול אמצאה שניתן עליה פטנט במדינה אחרת ולא ניתן עליה פטנט בישראל, או שלא נתבקש לגביה פטנט בישראל, או שנתבקש אבל לא ניתן לגביה פטנט בישראל?

נעמה מנחמי: יש לי קושי עם הסעיף הזה, וגם אמרתי את זה קודם, כי אני לא לחלוטין בטוחה שמה שכתוב פה זה מה שהתכוונתם אליו.

שמרית גולן: את צודקת בזה שהסעיף הזה כולל גם אמצאה כשירת פטנט שהיא בהליכי רישום.

שמרית גולן: כלומר, לפי הנוסח שהצעת, טרם ניתן עליה פטנט, וזו הכוונה שלנו לגבי תקופות הביניים.

שמרית גולן: כלומר, אמצאה שעדיין בתקופה שהיא רק הוגשה, אחר כך שפורסמה ואחר כך שהיא קובלה.

שמרית גולן: כל זמן שלא ניתן הפטנט היא אינה נושא לפטנט הרשום בישראל.

שמרית גולן: לגבי חלק מהתקופות, כבר יש לנו סעדים בחוק, ולכן זה צריך להיות מוחרג בסעיף קטן (ב).

שמרית גולן: כלומר, שאם חוק הפטנטים כן מעניק הגנה לתקופות מסוימות, כמובן יהיה סעד, תהיה עילה לפי חוק הפטנטים, אבל לא תהיה עילה לפי חוקים אחרים.

שמרית גולן: אם זה עניין של ניסוח, הכוונה היא אם לא נרשם או לא התבקש פטנט בישראל, ואם הוגשה בקשה לפטנט, אבל טרם ניתן הפטנט.

נעמה מנחמי: הנוסח המתוקן שנוסף, הממורקר, האם הוא מקובל עליכם?

שמרית גולן: אולי צריך להוסיף "בישראל".

נעמה מנחמי: ניצול אמצאה כשירת פטנט שלא התבקש או שהתבקש, אך טרם ניתן לגביה פטנט בישראל?

דוד רותם: כן.

קריאה: שלא התבקש בישראל.

נעמה מנחמי: שלא התבקש בישראל או שהתבקש, אך טרם ניתן לגביה פטנט בישראל.

דוד רותם: הלאה.

שמרית גולן: סעיף קטן (2) שלנו זה "ניצול אמצאה שהיא נושא לפטנט רשום בישראל, כאשר הניצול נעשה לאחר שתוקפו פג מכל סיבה שהיא בכפוף לסימן ב' בפרק ד'".

דוד רותם: תסבירי לי מה זה.

שמרית גולן: כשפג תוקף פטנט, אז - - -

דוד רותם: איך אפשר לתבוע בכלל?

שמרית גולן: היה מקרה אחד בבית המשפט העליון של אמצאה, שבאופן היפותטי אם היתה מוגשת לגביה בקשה לצו הארכה שמאריך את תוקף הפטנט, ייתכן שהיא היתה עומדת בתנאים, ואז הפטנט היה מתארך, ורצו לתבוע על התקופה הזאת שבין פקיעת הפטנט לבין התקופה שצו ההארכה יכול היה להיות בתוקף.

שמרית גולן: מכיוון שלא התבקש צו הארכה, אז תקופת הפטנט לא הוארכה, ולכן לא ניתן לתבוע, לא לפי חוק הפטנטים ולדעתנו גם לא ראוי שתהיה אפשרות לתבוע בעילה של עשיית עושר.

נעמה מנחמי: זה מה שאמר בית המשפט, לא?

שמרית גולן: הוא אמר את זה.

שמרית גולן: אבל, שוב, אני אומרת - - -

נעמה מנחמי: למה אנחנו צריכים את זה?

דוד רותם: למה צריך את הסעיף הזה?

נעמה מנחמי: בכלל את סעיף 188.

שמרית גולן: שוב, כמו שאמרתי, פסק דין עשיר.

נעמה מנחמי: דווקא פסק דין עשיר הוא פסק דין שלא עוסק בפטנטים באופן מובהק.

שמרית גולן: הוא עוסק גם בפטנטים.

נעמה מנחמי: דווקא פסק דין עשיר, אם אתם רוצים לתקן אותו ולשנות ממנו, ראוי שזה ייעשה במסגרת חוק עשיית עושר.

נעמה מנחמי: לא ברור לי למה בחוק הפטנטים אנחנו מנסים לתקן את הלכת עשיר וחוק עשיית עושר ולא במשפט.

שמרית גולן: לא בטוח שזה צריך להיעשות בחוק עשיית עושר.

שמרית גולן: בחוק עשיית עושר יש ניסוחים רחבים שמאפשרים, לפי הפרשנות שניתנה לו, שאם בחוקים אחרים אין משהו ששולל באופן מפורש את התחולה של חוק עשיית עושר, אז הוא יחול.

שמרית גולן: לגבי חלק מהדברים אנחנו חושבים שכן יש מקום לשלול באופן מפורש.

שמרית גולן: אם הפרשנות היא שההסדר השלילי לא מספיק חזק כדי לגבור על חוק עשיית עושר, אנחנו צריכים לכתוב את ההסדר השלילי במפורש, זה לא הסדר שלילי משתמע.

שמרית גולן: זו המסקנה של פסק דין עשיר, ורוב השופטים חשבו שם שההסדר השלילי של חוק הפטנטים, הוא לא מונע את התחולה של חוק עשיית עושר בהרבה סיטואציות שאנחנו חושבים שצריכות להישלל.

שמרית גולן: חלק מהשופטים גם קראו למחוקק להסדיר זאת במפורש.

שמרית גולן: כלומר, לקבוע את ההסדר השלילי בצורה מפורשת.

נעמה מנחמי: כרגע אתם מבקשים את פסקה (1) המתוקנת לפי הנוסח החדש ואת פסקה (2) השנייה, מה שמתחיל במלים "ניצול אמצאה שהיא נושא לפטנט רשום בישראל".

נעמה מנחמי: נכון?

שמרית גולן: ופסקה (3), "ניצול אמצאה שאינה כשירת פטנט".

נעמה מנחמי: מה זה "ניצול אמצאה שאינה כשירת פטנט"?

שלמה וקס: מה הסטטוס של תוכנה בדבר הזה?

שלמה וקס: תוכנה היא לא כשירת פטנט, היא קניין רוחני.

קריאה: זה בשום עילה שהיא.

דוד גילת: אתה אומר: תוכנה זה בפירוש אמצאה.

שמרית גולן: זה לא בשום עילה שהיא, כי סעיף קטן (ב) מחריג את - - -

דוד גילת: "תהיה עילתה אשר תהא.

דוד גילת: "

שמרית גולן: כן, אבל בסעיף קטן (ב) כתוב "אין באמור לעיל" - - -

ערן ברקת: אבל זו "גניבת עין", מה זה קשור?

ערן ברקת: וזה סוד מסחרי.

נעמה מנחמי: בואו נבין קודם מה זה "ניצול אמצאה שאינה כשירת פטנט"?

נעמה מנחמי: מה זו אמצאה?

דוד רותם: תוכנה למשל.

דוד רותם: אי-אפשר לרשום אותה כפטנט, נכון?

שלמה וקס: חלק בתוכנה אפשר וחלק אחר אי-אפשר.

הווארד פולינר: אם אפשר לרשום פטנט, אז תקבל את כל הסעדים.

הווארד פולינר: אם אי-אפשר לקבל עליו פטנט, יכול להיות שיש לך הגנות אחרות מכוח זכויות יוצרים.

קריאה: איפה זה כתוב?

דוד רותם: הווארד, אתם אומרים: " לא יזדקק בית המשפט לתביעה, תהיה עילתה אשר תהא, המבוססת על אחד מאלה".

שמרית גולן: אנחנו מוכנים לכתוב במפורש - - -

דוד רותם: אתם מבינים שאם "תהיה עילתה אשר תהא", ואני רוצה להגיש תביעה על תוכנה, אני לא יכול יותר להגיש אותה?

טל בנד: הוא יכול, אם יש פטנט.

טל בנד: היא מוגבלת פטנט.

דוד רותם: "תהיה עילתה אשר תהא".

דוד רותם: זה לא כשיר לפטנט, אני לא יכול לתבוע.

שלמה וקס: זה זכויות יוצרים.

שמרית גולן: האמת, זה מנוסח בצורה קצת עקיפה.

שמרית גולן: מה שבאמת אנחנו רוצים לעשות זה להחריג את התחולה של עשיית עושר ולא במשפט.

דוד רותם: יש לי רק בקשה אחת.

דוד רותם: האם אתם יכולים עד מחר לנסח את זה כמו שצריך, כדי שאפילו טמבל כמוני יבין מה כתוב כאן?

שמרית גולן: בסדר.

נעמה מנחמי: לחילופין, האם אתם עומדים על "ניצול אמצאה שאינה כשירת פטנט"?

שמרית גולן: נסביר את הכוונה.

שמרית גולן: מבחינת חוקי הקניין הרוחני שקיימים היום אפשר להגן על אמצאות בשתי דרכים: או דרך פטנט או דרך סוד מסחרי.

קריאה: לא.

דוד רותם: אף אחד לא מתערב.

שמרית גולן: לכל מסלול יש היתרונות שלו והחסרונות שלו.

שמרית גולן: אדם שיש לו אמצאה בוחר במסלול, או של הגנת מונופלית ל-20 שנה תמורת חשיפת המידע, או של הגנה שלכאורה אינה מוגבלת בזמן, אבל תוך שמירת המידע בסוד.

שמרית גולן: לכן אנחנו לא רוצים שבאמצאה, שלא נבחר לגביה אחד מהמסלולים, עדיין ניתן יהיה לתבוע על עשיית עושר ולא במשפט.

שמרית גולן: החוקים מאפשרים הגנה חלופית.

דוד רותם: אז אתם לא יכולים לכתוב "תהיה עילתה אשר תהא", כי אתם מונעים ממני גם את האפשרות לתבוע בסוד מסחרי.

שמרית גולן: לא, בסעיף קטן (ב) הוא מוחרג.

נעמה מנחמי: אולי נקרא את סעיף קטן (ב), כדי שזה יהיה יותר ברור.

נעמה מנחמי: "אין באמור לעיל כדי לפגוע בכל זכות או חובה שמקורה ביחסי אמון או בהתקשרות מחייבת על פי דין, או בזכות או בחובה על פי פרקים א' ו-ב' לחוק העוולות המסחריות, התשנ"ט-1999", ואני הצעתי גם להוסיף "או לפי חוק הפטנטים".

שמרית גולן: זה נכון.

נעמה מנחמי: אמרתי גם קודם, ואני רוצה להגיד לפרוטוקול.

נעמה מנחמי: יש לי חשש שבדיוק כמו שנשכח קודם חוק הפטנטים, אולי אנחנו שוכחים כאן עוד משהו.

שמרית גולן: אני חושבת שזה יקבל מענה, אם אנחנו נשלול במפורש את התחולה של עשיית עושר ולא במשפט.

שמרית גולן: ואז זה אומר שאם יש עילות בדין שניתן לתבוע בגינן, עדיין אפשר לתבוע.

שמרית גולן: אנחנו לא מעלים ולא מורידים.

נעמה מנחמי: למה אנחנו מגיעים לדיון יום לפני שאנחנו מסיימים את החוק, כשזה משהו שעלה כבר לפני חודשיים, ואנחנו עדיין לא קיבלנו נוסח שאומר את מה שאת עכשיו אומרת?

דוד רותם: הם יגישו לנו את זה עד מחר בבוקר.

דוד רותם: למה זה קורה?

דוד רותם: אחר-כך נעמיד אותם בפינה.

דוד רותם: ..

נעמה מנחמי: עם כל הכבוד, חלק מהתהליך שאנחנו עוברים כאן בוועדה, המטרה שלו היא ללבן ולחשוב בצורה מסודרת על הדברים.

נעמה מנחמי: קשה לשבת ולחשוב על הליך שהוא כל כך משמעותי מבחינת - - -

יעקב ליצמן: הם לא חשבו שתתפסי את זה.

נעמה מנחמי: הם ידעו את זה היטב, כי ישבנו לפני חודשיים, ולפני חודשיים כבר דיברנו על הנושא, ודיברנו על זה גם לפני חודש, וכבר היה ברור לפני חודש שיש בעיה עם הניסוח ושהמטרה שלהם היא להחריג את חוק עשיית עושר ולא במשפט, ולמרות שלא ציינתם את זה בדברי ההסבר שלכם, לשנות את פסק-דין עשיר.

שמרית גולן: זה לא - - -

נעמה מנחמי: קשה להתמודד עם זה שתמיד מגיעים לדיון ברגע האחרון, בשנייה האחרונה, בדקה ה-99 פלוס ופתאום מציעים נוסח.

דוד רותם: רבותי, יש לכם זמן עד מחר.

נעמה מנחמי: אני מבקשת שזה יהיה עד הערב, כדי שלפחות יהיה לילה לעבור על הנוסח.

שמרית גולן: נעביר את זה כמה שעות אחרי הדיון.

דוד רותם: אין שום בעיה.

דוד רותם: אני לא מבקש ממך לעבוד בלילה.

נעמה מנחמי: אני אגיע מחר לדיון וכמו בכל דיון נאלץ לשלוף שפנים מהכובע.

דוד רותם: נשלוף.

דוד רותם: לא נורא.

טל בנד: הייתי רוצה להיעזר בנוסח שמשרד הבריאות הצליח להעביר בפקודת הרוקחים, ולהשיג את אותו הישג.

דוד רותם: תודה רבה לך.

דוד רותם: בדיקה על אתר.

דוד רותם: רבותי, סעיף 19.

שמרית גולן: הנוסח שהופץ, לצערנו רק ברגע האחרון, עם תחילת הישיבה, זה נוסח שהצלחנו להגיע אליו ולגבש עמדה ממשלתית מוסכמת לגבי הקדמת בחינה, כשהנוסח הזה כולל גם הקדמת בחינה על-ידי המבקש, מה שמוסדר היום בתקנות, רק בצורה יותר מפורטת, ומוסיף את האפשרות של הקדמת בחינה לבקשת צד ג', מי שאינו המבקש.

שמרית גולן: "19א.

שמרית גולן: (א) מבקש שיש לו נימוקים סבירים לכך רשאי להגיש לרשם בקשה מנומקת, בצירוף תצהיר לתמיכה בעובדות, לבחינת הבקשה על-אתר; יראו כנימוק סביר בין היתר, כל אחד מאלה: (1) גילו המתקדם או מצבו הרפואי של המבקש; (2) הודעה של הרשם בדבר אפשרות להקדים את הבחינה בשל בחינת בקשה מקבילה בתנאים ובמדינות שעליהם הודיע הרשם;" – הפסקה הזאת מתייחסת למסלול של ה-PPH, שניתן על בסיס הסכמים בין רשויות פטנטים – "(3) אדם אחר התחיל לנצל את האמצאה הנתבעת בתביעה של בקשת הפטנט, ללא רשות מבקש הפטנט, או שקיים חשש מבוסס שהוא יעשה כן.

שמרית גולן: " – הסעיף הזה מתייחס לרוב המצבים שבשלהם מתבקשת כיום בחינה על אתר לבקשת מבקש, כלומר, יש חשש שכבר מישהו מפר את הפטנט והמבקש רוצה להקדים את התהליך של קבלת הפטנט, כדי שהוא יוכל להתחיל לאכוף את זכויותיו באמצעות צו מניעה.

שמרית גולן: "(ב) הגיש מבקש בקשה לארכה או להשהיה בבחינת בקשת הפטנט שאותה ביקש לבחון על אתר – תוחזר בקשת הפטנט לבחינה בתור הרגיל.

שמרית גולן: " הכוונה כאן היא למנוע שימוש לרעה במנגנון הזה על-ידי המבקש.

שמרית גולן: מבקש שהיה לו דחוף שהבקשה שלו תיבחן מהר, כשהוא מגיש בקשה לארכה, זה קצת מערער את הבסיס שבגללו ניתן האישור לבחינה לאתר, ולכן הבקשה שלו תוחזר לתור הרגיל.

דוד רותם: מה אכפת לו?

דוד רותם: הרי בסוף ממילא תשלמי לו פיצויים כאילו נתתי לו רישיון.

דוד רותם: מה אכפת לך שזה יימשך?

דוד רותם: למה לך לבקש בחינה על אתר?

דוד רותם: תמיד תשתמשי בסעיף קטן (ב).

דוד רותם: זה יחזור בתור הרגיל, שיימשך.

דוד רותם: מה אכפת לי, אחרי 18 חודש זה יימשך עוד שנתיים, אני בינתיים מקבל פיצויים.

נעמה מנחמי: ההנחה היא שאם מישהו אחר מפר את הפטנט שלך, הוא גם מוריד את ערך השוק של המוצר.

טל בנד: יש מקרים שבהם חשוב לו צו המניעה.

דוד רותם: טוב.

דוד רותם: הלאה.

שמרית גולן: "(ג) אדם שאינו המבקש, אינו קשור עם המבקש ואינו פועל מטעמו, רשאי להגיש לרשם בקשה מנומקת, בצירוף תצהיר לתמיכה בעובדות, לבחינה על-אתר של בקשה שהתפרסמה לפי סעיף 16א לחוק; יראו כנימוק סביר, בין היתר, כל אחד מאלה:".

שמרית גולן: כאן אנחנו מדברים על מסלול שהוא ייחודי לאדם שהוא לא המבקש.

נעמה מנחמי: מה זאת אומרת "אינו קשור עם המבקש"?

קריאה: צד ג'.

דוד רותם: הוא לא עורך-דין שלו ולא מישהו כזה.

שמרית גולן: מכיוון שאנחנו מפרידים את הקריטריונים למבקש ולצד ג', אז כדי שמבקש לא ינצל את המסלול של צד ג' - - -

נעמה מנחמי: זה ברור לי.

נעמה מנחמי: השאלה היא, למה "אינו פועל מטעמו" לא יכול לכסות את זה?

שמרית גולן: יכול להיות.

שמרית גולן: זה עניין ניסוחי.

טל בנד: הוא יכול להסתיר - - -

דוד רותם: הלאה.

דוד רותם: הלאה.

שמרית גולן: "(1) בחינת הבקשה לפי סדר ההגשה עלולה לגרום למגיש הבקשה העוסק בתחום האמצאה לפי סעיף קטן זה לדחות פיתוח או ייצור של מוצר או תהליך הכלול בבקשת הפטנט;"

נעמה מנחמי: מה זה אומר?

טל בנד: יש לכם פעמיים "בקשה" שם.

טל בנד: אולי כדאי לכתוב - - -

שמרית גולן: כן.

שמרית גולן: אפשר להעביר את זה.

דוד רותם: למה "העוסק בתחום האמצאה"?

דוד רותם: למה זה צריך להיות מישהו שעוסק בתחום האמצאה?

שמרית גולן: אם זה לא מישהו שעוסק בתחום האמצאה - - -

דוד רותם: שר הבריאות רוצה לבקש בדיקה על אתר.

שמרית גולן: שר הבריאות יוכל להשתמש בפסקה אחרת שתבוא בהמשך.

שמרית גולן: ברור לנו שלכל אדם יש אינטרס שבקשות פטנט ייבחנו מהר, אבל כפי שכבר הוסבר על-ידי רשות הפטנטים, הבקשות נבחנות לפי סדר.

שמרית גולן: אם יהיה אפשר לבקש שכל הבקשות ייבחנו על אתר, בעצם יהיה אותו סדר, אף בקשה לא תיבחן באופן מזורז.

שמרית גולן: ולכן אנחנו רוצים שיהיה איזה בסיס בכל זאת קונקרטי לבקשה כזאת.

שמרית גולן: כלומר, אם אנחנו מדברים לדוגמה על יצרן או על חברה שעוסקת בפיתוח שמעוניינת בבקשת פטנט שלדעתה יתברר בסופו של דבר שאינה כשירת פטנט, ולכן היא מעוניינת להקדים את הבחינה כמה שיותר, היא בעצם משתמשת בנימוק הזה שאם הבקשה תיבחן לפי הסדר הרגיל זה ידחה פיתוח או ייצור של מוצר או תהליך שכלול בבקשת הפטנט.

שמרית גולן: זה מישהו שעוסק בתחום האמצאה ויש לו מניע קונקרטי לדעת כמה שיותר מוקדם.

נעמה מנחמי: אני מניחה שכל אדם שקשור בתחום נכנס לדבר הזה.

שמרית גולן: נכון, אבל אז הוא לפחות באותו תחום.

שמרית גולן: זה לא הצרכן הבלתי קשור שאומר: נוח לי שהבקשה הזאת תיבחן מהר, כי אני רוצה לקנות משהו יותר זול.

שמרית גולן: זה שהבקשה תיבחן מהר, זה בכלל לא אומר שהשוק ייפתח יותר מהר, כי אין מישהו שייכנס לשוק.

שמרית גולן: כלומר, אם זה מישהו שעוסק בתחום האמצאה קיים באמת הסיכוי שהוא ינצל את פתיחת השוק לתחרות.

זבולון אורלב: עצם העובדה שהוא יהיה מוכן לשלם אגרה גבוהה זה אומר - - -

קריאות: - - -

נעמה מנחמי: רגע, אנחנו עוד לא באגרות.

דוד רותם: תהיה גם אגרה גבוהה, אתה צודק.

שמרית גולן: נימוק נוסף.

שמרית גולן: "(2) חלוף הזמן מאז הוגשה הבקשה לרשות לפי סעיף 15 לחוק או מיום כניסתה לשלב הלאומי לפי סעיף 48ד לחוק ארוך באופן בלתי סביר, לרבות ארוך באופן משמעותי ביחס למועד שחלף עד לתחילת בחינתן של בקשות אחרות מאותו סוג;" זה סעיף שהופיע גם בנוסח קודם שנידון בוועדה.

שמרית גולן: שוב, זה במקרה שבקשה מתעכבת בצורה חריגה, יכול להיות שהיא נשכחה, יכול להיות שיש משהו שחורג מהסדר הרגיל, אפשר גם לבקש בעילה כזאת.

שמרית גולן: אני מזכירה שהרשימה לא סגורה.

שמרית גולן: כלומר, היא "בין היתר".

נעמה מנחמי: למה פסקה (2) שונה מפסקה (1)?

נעמה מנחמי: ולמה אנחנו צריכים את פסקה (1) בנפרד מפסקה (2)?

דוד רותם: פסקה (2) עוסקת בנושא אחר לגמרי, שחלף הרבה זמן משהוגשה הבקשה.

דוד רותם: פסקה (1) זה שאני מגיש את הבקשה ואני עוסק במקצוע, אני מבקש מייד בחינה.

הווארד פולינר: פסקה (2) מתייחסת לתקופה מסוימת וכאשר חלף יותר מדי זמן.

הווארד פולינר: בפסקה (1) יכול להיות שלא חלף יותר מדי זמן, אבל מישהו לא יכול להיכנס לשוק עם המוצר שלו.

הווארד פולינר: לכן צריך את האופציה של פסקה (1) וגם את האופציה של פסקה (2).

מאיר פרוש: לפי פסקה (1) אתה אמור לבקש להקדים בגלל שאתה בעל עניין שעוסק בתחום.

מאיר פרוש: כתוצאה מזה חלק מהבקשות האחרות שלא ביקשו להקדים, הן יחכו עוד בתור.

זבולון אורלב: כמה?

זבולון אורלב: כמה?

דוד רותם: הוא לא שאל אותך, הוא שואל אותי.

דוד רותם: הוא כבר שאל אותי בכתב, ראיתי את זה.

מאיר פרוש: דווקא לא.

דוד רותם: מה "דווקא לא"?

דוד רותם: אני לא מבין.

דוד רותם: זה מופיע במכתב שלכם.

מאיר פרוש: בפסקה (2) עכשיו כתוב שבקשות שמתארכות, אפשר שגם מהסיבה הזאת תהיה בקשה להקדמה, אבל באופן אוטומטי, ברגע שנקדים בקשות מסוימות, בקשות אחרות יתארכו, בגלל שאנחנו מפלים.

מאיר פרוש: מה ההיגיון?

מאיר פרוש: אני מבין את ההיגיון הראשוני שהוועדה אמרה שאם בקשות - - -

יעקב ליצמן: אתה חוזר לתור של הראשון.

יעקב ליצמן: היה פטנט, אבל הוא היה לפני אחרים.

יעקב ליצמן: אישרת - - -

מאיר פרוש: אני אדם שלא ביקשו ממנו להקדים את הבחינה על הפטנט שלו, עכשיו כתוצאה מזה אני אצטרך לחכות, הגעתי לזמן שלי, לא ידונו, ידונו במשהו אחר שביקשו.

מאיר פרוש: כתוצאה מזה זמן הדיון בבקשה שלי התארך.

נילי דיקמן: תגיש בקשה לבחינה בתור לפי סעיף קטן (א).

דוד רותם: תגיש לפי 19א(א) בקשה.

מאיר פרוש: בדיון הקודם בוועדה, שאמרו שזה ארוך בצורה לא סבירה, אני מבין.

דוד רותם: זה לא קשור לצורה בלתי סבירה.

מאיר פרוש: אתם יוצרים פה בכוונה - - -

דוד רותם: אני יוצר בכוונה בדיקה על אתר - - -

מאיר פרוש: זה בסדר, אבל אתם מאריכים את לוחות-הזמנים במקום לקצר.

יעקב ליצמן: אתה דואג לאחרים או שאתה דואג שזה לא יהיה?

מאיר פרוש: אני לא מתיימר לדאוג לאף אחד, אני רק אומר - - -

יעקב ליצמן: אתה לא רוצה את זה, אתה מחפש - - -

מאיר פרוש: אני אומר שמה שקורה פה שבמקום לקצר, יאריכו.

דוד רותם: נכון.

מאיר פרוש: לא נראה לי שזו המטרה שלכם.

נעמה מנחמי: בגלל שיש לנו הרבה מאוד נסיבות - - -

יעקב ליצמן: אני אגיד את האמת, אנחנו מתווכחים על פוליטיקה כרגע.

יעקב ליצמן: אמרתי לך את האמת, אתה נגד הסעיף הזה, אז אתה מחפש שם.

יעקב ליצמן: אנחנו מחפשים שכל מי שמבקש על אתר, זה יהיה מוסדר.

יעקב ליצמן: לנו זה הכי חשוב.

יעקב ליצמן: אם מישהו יידחה, כמה זה יידחה?

רון תומר: יקדימו 50 בקשות מ-6,000.

רון תומר: על איזה עיכוב מדובר?

דוד רותם: רבותי, סליחה.

דוד רותם: לא ידעתי שיש פה שיחה חופשית.

מאיר פרוש: צודק.

מאיר פרוש: סליחה, אני מתנצל.

גיא גורצקי: אני מפארמה ישראל.

גיא גורצקי: אני חוזר לחלק השני, סעיף קטן (ג) בסוף, "יראו כנימוק סביר, בין היתר, כל אחד מאלה:".

גיא גורצקי: מה זה אומר?

גיא גורצקי: זה אומר שאפשר להעלות כל טיעון?

דוד רותם: כן.

דוד רותם: "בין היתר".

גיא גורצקי: אני חושב שאם יש נסיבות המצדיקות זאת זה סעיף סל, שהוא מספק.

גיא גורצקי: לא צריך את המלים "בין היתר".

דוד רותם: צריך להשאיר את "בין היתר", כי זה לא סעיף סגור.

גיא גורצקי: אדוני, זה אומר שאפשר לטעון כל טענה לבקש בחינה על אתר.

גיא גורצקי: זאת אומרת, אין שום גבול לדבר הזה.

גיא גורצקי: ואני חושב שזאת לא היתה הכוונה.

דוד רותם: פארמה ישראל, יש לי שאלה אליכם.

דוד רותם: למה מפריעות לכם כל כך הבדיקות על אתר?

דוד רותם: זה עושה רושם נורא לא טוב.

גיא גורצקי: כמו שאתה רואה, אדוני, אנחנו לא מתנגדים לבחינות על אתר, אנחנו רק מבקשים שישתמשו בזה באופן סביר.

גיא גורצקי: כבר עברנו את השלב הזה, אנחנו מכבדים את החלטת הוועדה.

יעקב ליצמן: אני חייב להגיד לך כלל אחר, ואני מנסה לעשות את זה בדיונים בכלל בכל השאלות של משרד הבריאות.

יעקב ליצמן: אחד הדברים הכי גרועים שיש היום זו הסחבת ברישיונות.

יעקב ליצמן: מצאתי דברים – אני לא רוצה להגיד לך מה – אבל מישהו תשעה חודשים חיכה לרישיון ייבוא למשהו.

יעקב ליצמן: השתוללתי במשרד – אני אומר לכם את האמת – לשמחתי למחרת היה אישור.

יעקב ליצמן: זאת אומרת, זה היה יכול להיות לפני תשעה חודשים ויום אחד, בגלל שצעקתי זה נעשה.

יעקב ליצמן: למה אני אומר לכם את הדברים?

יעקב ליצמן: ברור שאנחנו משתדלים, אי-אפשר לתקן הכול בבת אחת, אבל ברור שזו אחת מנקודות התורפה של משרד הבריאות.

יעקב ליצמן: אנחנו חייבים לקצר את כל התהליכים.

יעקב ליצמן: אני משתדל לעשות את זה.

יעקב ליצמן: יש לי תוכנית.

יעקב ליצמן: הכול תלוי ביושב-ראש הוועדה.

יעקב ליצמן: אם יהיו בחירות, אז - - -

דוד רותם: אז לא תהיה סגן שר...

יעקב ליצמן: תלוי כמה זמן יהיה לנו.

יעקב ליצמן: בהחלט זה אחד הדברים שצריך לתקן, אני חוזר לרצינות.

יעקב ליצמן: כל הדברים, כל תרופה צריכה להיות על אתר.

מאיר פרוש: לא התנגדנו לזה.

מאיר פרוש: להיפך, אפילו הצענו לעורך-הדין ליפשיץ במסגרת תהליך הסל, שזה מה שהתחלתם בו, להגיד: אם אתם רוצים לבדוק בלעדיות ואם יש משהו שכרגע בסכסוך ויכול להיות שתהיה תרופה גנרית, נקצה את המסלול לעשות את זה ולעבוד ביחד.

מאיר פרוש: לקחתם את העיקרון הזה.

מאיר פרוש: שוב, לא שלא הסכמנו על זה, אלא עם עורך-הדין ליפשיץ אמרנו בסדר, והפכתם את זה למשהו שמשנה את מערכת הפטנטים, ולזה אנחנו מתנגדים.

יעקב ליצמן: בשבילנו זה הכי קריטי.

אסא קלינג: אדוני, אם אפשר לומר דבר אחד לסגן השר.

אסא קלינג: אני לא יודע עד כמה העבודה ברשות הפטנטים מעכבת את התהליכים שכבוד סגן השר ציין.

אסא קלינג: לא ראיתי אף נתון.

אסא קלינג: מובן שאנחנו נכבד - - -

יעקב ליצמן: אדוני, לא הבנת, אני חייב להעיר.

אסא קלינג: לא הבנתי.

אסא קלינג: אני אשמח אם תאיר את עיני.

יעקב ליצמן: תן לי לתקן.

דוד רותם: הוא לא התכוון שאתם מאריכים.

יעקב ליצמן: דיברתי על רישיונות לגבי משרד הבריאות.

יעקב ליצמן: אגב, אם אמרת את זה, תן לי להגיד שאף על פי כן אני מתכוון גם אליכם.

דוד רותם: you're fishing for compliment, you got it.

יעקב ליצמן: רבותי, צריך להודות באמת: אני סגן שר הבריאות, אני אומר לך שאני לא טוב בזה.

יעקב ליצמן: יש דברים שאני טוב בהם, בזה אני לא טוב, אני צריך לתקן.

יעקב ליצמן: אני יודע את זה, אני מתכוון לעשות דברים.

יעקב ליצמן: גם אתם, רבותי.

יעקב ליצמן: במדינה, עד שזזים כאן, זה לוקח הרבה זמן.

יעקב ליצמן: גם אתה צריך.

יעקב ליצמן: מה שאני אומר על עצמי, אתה יכול להגיד גם על עצמך.

יעקב ליצמן: ואם אתה לא תגיד על עצמך, אני אגיד עליך.

אסא קלינג: בשמחה, אדוני.

אסא קלינג: כל מה שתאמר עלי, אני רק אבקש שתאמר על סמך נתונים.

אסא קלינג: עד היום לא הבאת נתון אחד.

מיכל חכמי: אדוני, אני מנסה להבין מה יקרה פה במקרה של קונפליקט.

מיכל חכמי: יבוא אדם שאינו המבקש ויגיש בקשה מטעם כלשהו לבחינה על אתר של מישהו.

מיכל חכמי: אותו מישהו ביקש למשל - - - כחוק, עד שיינתן לו פטנט מקביל בארץ אחרת, והוא מבקש לקבל עליה פטנט, לפי סעיף 17ג, פתאום באים ומבקשים לבחון את הבקשה על אתר.

מיכל חכמי: אני רוצה להבין פרקטית איך כל הקונפליקטים האלה, שזה יכול כך וזה יכול כך – איך זה יסתדר?

זבולון אורלב: מי שמבקש פטנט, חייב להיות מוכן לבחינה למחרת.

זבולון אורלב: מצטער.

זבולון אורלב: ביקשת לעשות מונופול.

זבולון אורלב: ברגע שביקשת מונופול, תפקיד הציבור - - -

דוד רותם: אני לא זוכר שהיא שאלה אותך.

דוד רותם: הדבר נורא פשוט.

דוד רותם: אי-אפשר מצד אחד להשאיר אותי במצב שאני עשוי לשלם פיצויים, כאילו קיבלתי רישיון, ומצד שני למשוך את הזמן.

דוד רותם: אם אני מבקש בחינה על אתר, אני רוצה לדעת שאני יכול לייצר ואני לא אחויב בפיצויים, כי אני צריך גם לבטח את עצמי.

דוד רותם: אתה רוצה ארכות, מחר נקבל תשובה מהתמ"ת אם אני יכול לפגוע בפיצויים שלכם וזו לא הפרה של ההסכם עם האמריקנים.

מיכל חכמי: כלומר, במקרה כזה ההשהיה שהוענקה תתבטל?

דוד רותם: היא לא תתבטל, היא רק תעלה כסף.

דוד רותם: אי-אפשר יהיה לקבל פיצויים על תקופת השהיה שביקש מבקש הפטנט, ושאחר-כך יבקש ממני לשלם עבורה.

זבולון אורלב: אני רוצה להבהיר כאן שכשאדם מקבל זכות למונופול, לא ייתכן שהאדם הזה יוכל לבקש השהיות, משום - - -

דוד רותם: יוכל.

זבולון אורלב: איך יוכל?

דוד רותם: יוכל.

דוד רותם: על-פי החוק יוכל.

זבולון אורלב: אני שומע מכבוד הרשם שהוא מוכן להעניק שישה חודשים השהיה לתחילת בחינה, משום שהמבקש ביקש את זה.

זבולון אורלב: למה?

זבולון אורלב: הוא ביקש, מאותו רגע שהוא אמר: מגיע לי פטנט, מאותו רגע הוא צריך להיות מוכן להגן על הפטנט.

דוד רותם: הוא לא מוכן.

זבולון אורלב: לא מוכן, לא יקבל פטנט.

דוד רותם: הרשם ייתן לו ארכה.

זבולון אורלב: זה מה שהוא עושה בשפע.

ערן ברקת: כמה הערות.

ערן ברקת: האחת, לגבי הארכות.

ערן ברקת: כל האווירה של החוק הזה, גם לפי מה שכתוב כאן, למשל בסעיף קטן (ה), "לא תינתן למבקש אפשרות להשהיית הבחינה", כאילו כל מבקשי הפטנטים הם חשודים בניסיון לעכב ולשבש את ההליכים.

ערן ברקת: ארכות צריך מדי פעם מנימוקים סבירים.

ערן ברקת: אני אביא דוגמה.

ערן ברקת: נניח שאני חברת תרופות והגשתי פטנט בארצות-הברית, בניו-זילנד ובאלף ואחד מקומות, וכדי לטפל בבחינה אני צריך לומר מה ציטטו בניו-זילנד ומה ציטטו ביפן ומה ציטטו באוסטרליה, ואני צריך גם לתרגם את זה, ואולי עורך-הדין היפני שלי, בטעות אמו חלתה באותו שבוע.

ערן ברקת: זאת אומרת, יש פרק זמן סביר של ארכה שצריך.

דוד רותם: אני לא מבין, אתה לא מכיר את הכלל שעדיף שיהיו לך שני עורכי-דין.

דוד רותם: ..

ערן ברקת: זאת הבעיה, יש לי עשרה עורכי-דין, אחד בכל מדינה ואני צריך לדבר עם כולם.

ערן ברקת: אני אומר: בואו נהיה ריאליים, בואו נהיה מציאותיים.

דוד רותם: אתה מייצג את מי?

דוד רותם: את פארמה?

ערן ברקת: כן.

ערן ברקת: צריך איזה פרק זמן של ארכה סבירה.

ערן ברקת: אפשר להגיד שארכה סבירה זה שנה, שנתיים.

דוד רותם: אני מסכים אתך שצריך לתת ארכות, ולכן אני לא אשלול מהרשם את הסמכות הזאת.

דוד רותם: אם אתה רוצה ארכות, אני אתן לך ארכות, אבל אל תחייב אותי אחר-כך לשלם לך בשביל התקופות שביקשת ארכות.

ערן ברקת: אני אתייחס לזה בדיון הבא, כי כבודו סיים את הדיון בנקודה הזאת היום.

דוד רותם: סיימתי כי אני צריך לקבל תשובה.

ערן ברקת: בסעיף הזה מוצעים שני דברים.

ערן ברקת: האחד, בסיף קטן (ה) מוצע שלא ייתנו ארכות, אלא אם הארכה נדרשת מסיבות שלמבקש או לבא כוחו לא הייתה שליטה עליהן.

ערן ברקת: זאת הוראה קיצונית מדי, לא סבירה.

דוד רותם: כאשר האמא של העורך-דין חולה, בטח על זה אין לי שליטה.

ערן ברקת: העורך-דין היפני התעכב כדי למסור את הנתונים וצריך לתרגם את המסמכים מסין.

ערן ברקת: יש אלף ואחת סיבות אמיתיות, בתום לב.

נעמה מנחמי: עוד לא הגענו לסעיף קטן (ה).

ערן ברקת: עכשיו הגענו לזה גם דרך סעיף קטן (ב).

ערן ברקת: סעיף קטן (ה) מדבר על בחינה על אתר לבקשת צד ג'.

ערן ברקת: סעיף קטן (ב) מדבר על בחינה על אתר לבקשת המבקש.

ערן ברקת: כאן זה בכלל שערורייה.

ערן ברקת: ברגע שמבקשים, גם מסיבה שאין לו שליטה עליה, מייד הוא יחזור לסוף התור.

ערן ברקת: בואו נהיה סבירים.

ערן ברקת: אם רוצים לקבוע איזה פרק זמן שמעליו יינתנו ארכות, אפשר לקבוע את זה במסגרת הדבר הזה, אבל לא הוראות קיצוניות כאלה.

ערן ברקת: ואני רוצה לומר שהוראות מהסוג הזה, ספק אם הן מתיישבות עם סימן 64 של ה-Trips, שקובע חובה לא להעמיס מגבלות מינהליות בלתי סבירות בהליך של קבלת פטנטים.

דוד רותם: רבותי, יש לנו המשך מחר.

דוד רותם: תודה רבה לכם.

דוד רותם: נתראה מחר.