ועדת המשנה לפריפריה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 14, 2012-02-21 14:00

מירי רגב: אני פותחת את ישיבת הוועדה.

מירי רגב: אנחנו מתחילים בדיור להשכרה.

מירי רגב: מי מייצג אתכם בנושא?

קריאה: ראובן.

קריאה: הוא בישיבת ועדת הפנים.

מירי רגב: חשובה לי מאוד עמדת האוצר בנושא הדיור להשכרה.

מירי רגב: נמתין לו כמה דקות כי חשוב לי שהוא ישמע את ההתייחסויות ואת הנושאים.

מירי רגב: אנחנו מתחילים.

מירי רגב: חברים, צהרים טובים.

מירי רגב: אני פותחת את ישיבת ועדת המשנה לנושא הפריפריה של ועדת הכספים.

מירי רגב: נמצאים כאן חבריי חברי הכנסת ברוורמן ומרינה סולודקין.

מירי רגב: נמצא כאן ראש עיריית נצרת עילית, ידידי גבסו, שלום לראש עיריית ירוחם, נמצא כאן השותף הבכיר לכל מה שנעשה כאן בשדולה, מנכ"ל תנועת אור, רוני פלמר שמסייע לי לקדם את כל הנושאים בנושא התיישבות צעירים ובכלל בפריפריה.

מירי רגב: תודה לך, רוני, זאת ההזדמנות לומר לך תודה.

מירי רגב: נמצאת כאן מנהלת הוועדה ליאת והגורמים שתכף כל אחד יציג את משרדו ואת חוות דעתו.

מירי רגב: הדיון היום יעסוק בשני נושאים עיקריים.

מירי רגב: הנושא האחד הוא דיור להשכרה בפריפריה, כיצד אנחנו יכולים לעודד דיור להשכרה בפריפריה.

מירי רגב: מתוך סקר שערכה לטובת הדיון הזה עמותת אור עולה ש-43 אחוזים מהנשאלים מעדיפים לגור בשלב הראשון בשכירות.

מירי רגב: דרך אגב, זה הגיוני.

מירי רגב: רוב האנשים שנישאים, בשלב הראשון, עד שהם מחליטים מה הם עושים עם החיים שלהם, עד שהם מביאים ילדים, עד שהם מחליטים היכן הם עובדים, הם רוצים לגור בשכירות ולא כולם רוצים לקחת משכנתא כל כך גבוהה כדי לקנות דירה.

מירי רגב: 56 אחוזים מהנסקרים השיבו כי היצע הדירות להשכרה מסוג כזה בנגב יעודד אותם לעבור לנגב.

מירי רגב: מבחינתנו זאת שאלה מאוד מאוד חשובה כי אנחנו רוצים לדאוג למצב שיותר ויותר צעירים יגיעו לנגב ולגליל.

מירי רגב: הצעירים יגיעו לנגב והגליל אם תהיה להם תעסוקה ואם יהיה להם דיור.

מירי רגב: עם כל השאר הם יסתדרו.

מירי רגב: עם התחבורה הם יסתדרו וכך גם עם הבריאות, אבל אם לבן אדם יש היכן לגור והיכן לעבוד, הוא יבוא לנגב ולגליל כי גם שם החיים מבחינת איכות החיים הם יותר נוחים וגם במונחים מסוימים היא הרבה יותר זולה לאותו זוג שמתחיל את החיים שלו.

מירי רגב: לצערי חלק מראשי הערים חושבים שזוגות צעירים מהווים אוכלוסייה חדשה, דבר שהוא בגדר טעות גדולה משום שזוג צעיר שמגיע לעיר מסוימת והילדים כבר לומדים בגנים, הוא נשאר לגור באותה עיר כי יש לו את החברים שלו, את סביבת העבודה שלו, את סביבת התרבות שלו והוא מעדיף להישאר באותו מקום.

מירי רגב: לכן הדיון הזה עוסק בשני היבטים: האחד, הדיור להשכרה, והשני, מרכזי תעסוקה לצעירים כאשר בנושא השני יציג נציג משרד התעשייה מצגת בה הוא יסביר מה הם המרכזים האלה, עד כמה הם תורמים, היה איזשהו פיילוט בנושא הזה, ואיך אנחנו יכולים להרחיב אותם.

מירי רגב: כפי שאמרתי, אנחנו נפתח את הנושא של דיור להשכרה.

מירי רגב: אחת ההמלצות החשובות של ועדת טרכטנברג – וזה לא סוד שאני לא מתה על כל ההמלצות שלה אבל האוצר והממשלה כל כך אוהבים אותה, הם בוודאי יאמצו את רוב ההמלצות שלה - היא בנושא של דיור להשכרה.

מירי רגב: בוועדה דיברו על חשיבות דיור להשכרה כדיור שמאפשר לצעירים לשכור במקומות בהם הם רואים את עתידם, דיור זול יותר, איכותי יותר ונוח יותר עד לשלב שבו הם יתקבעו.

מירי רגב: לכן אני חושבת שאנחנו צריכים לקחת את מה שאמר טרכטנברג בדוח שלו ולבדוק כיצד הממשלה מתכוונת ליישם את המלצותיו.

מירי רגב: לכן היה לי מאוד חשוב שנציג האוצר יישאר כאן כי אני מבינה שגם במגעים אותם התחלנו לנהל מול האוצר, האוצר לא פוסל את האפשרות של דיור להשכרה אלא ההפך הוא הנכון.

מירי רגב: אני מאוד אשמח לשמוע את חוות דעת האוצר בעניין של דיור להשכרה.

מירי רגב: יש לנו גם כמה פתרונות אבל לא נעלה אותם כבר בשלב הזה.

מירי רגב: אני חושבת שכדאי שנעלה אתם לאחר שקודם כל אתם תציעו את ההצעות שלכם, נשמע גם את נציג משרד השיכון והבינוי ולאחר מכן חברי הכנסת יוכלו להתייחס וכך גם ראש עיריית נצרת, ראש עיריית ירוחם וכל אחד שנמצא כאן ורוצה להתייחס.

מירי רגב: אני מבינה שנמצאים כאן

מירי רגב: גם נציגי הסטודנטים ואני מברכת אתכם.

מירי רגב: אני שמחה שאתם שותפים לדיון הזה.

מירי רגב: אני חושבת שאתם יכולים לקחת חלק ביותר ועדות של הכנסת כי אתם דור העתיד ואתם הדור שגם ישתלב בעתיד בתוך אותם גורמים ומוסדות שיקבלו את ההחלטות לדור הבא.

מירי רגב: אני שמחה מאוד שאתם נמצאים כאן.

מירי רגב: מנכ"ל אור, רוני, פתיח ולאחר מכן נבקש את התייחסות הגורמים.

רוני פלמר: קודם כן, תודה רבה.

רוני פלמר: זאת הזדמנות לומר לך תודה על כל הפעילות המבורכת של הוועדה.

רוני פלמר: היום עולים שני נושאים מאוד פרקטיים ורלוונטיים והם גם למחר בבוקר, הם לא ארוכי טווח אלא הם תוצאות מיידיות.

רוני פלמר: אני חושב שבחרנו לקחת נושאים שההשפעה המיידית שלהם ניכרת גם אצל צעירים אבל לא רק.

רוני פלמר: כאן חשוב לו לומר שיש כאן הזדמנות אדירה.

רוני פלמר: לכאורה זאת ועדה שמתחילה לגלגל איזה כדור שלג.

רוני פלמר: הרבה ראשי ערים התנצלו על שלא באו, אבל אני בטוח שבפעם הבאה לא יהיו שניים או שלושה ראשי ערים אלא יהיו יותר.

מירי רגב: יש בעיה עם היום בו יושבת הוועדה ואני אדבר על כך עם יושב ראש ועדת הכספים.

מירי רגב: ראשי הערים בדרך כלל מגיעים לכנסת בימי שני ורביעי.

מירי רגב: ביום שלישי הכנסת עובדת בדרך קצת אחרת.

מירי רגב: לטרטר ראש עיר שגם כך יש עליו מעמסה של ניהול עיר פעמיים בשבוע לכנסת, זאת בעיה.

מירי רגב: לכן אני חושבת שאת הדיונים על הפריפריה, בשונה מדיונים אחרים שאנחנו מקיימים, משום שאנחנו זקוקים לאימפוט, להתייחסות ולכל החשיבה של ראשי הערים, יכול להיות ששווה לקיים את הדיונים האלה בימי רביעי וחמישי אחרי או לפני מליאת ועדת הכספים.

מירי רגב: אני חושבת שנכון יהיה להעלות את זה בפני יושב ראש הוועדה וכך אעשה.

רוני פלמר: בעיקרון מה שאנחנו רוצים לומר זה שאנחנו לא מדברים על צפי עתידי.

רוני פלמר: אנחנו מדברים על מחאה שהייתה, הוציאה הרבה אנשים ברחובות וחלקם עוד נשארו ברחובות ללא פתרונות.

רוני פלמר: אנחנו רוצים לראות איך היום זוג שיכול במקרה הטוב לממן שכר דירה בסכום של 1,500-2,000 שקלים יוכל לעמוד בכך ולא לתקופה קצרה וקצובה אלא לנהל חיים ולא פחות חשוב, לא בפתרון דחוק כשבעל הבית מתעלל בו והתנאים יהיו תנאים לא תנאים.

רוני פלמר: אנחנו מדברים על יצירת מצב של דיור איכותי במחיר סביר ושבאמת מתייחס לשכר במשק ולסכום אותו מרוויחים הצעירים במדינה ולא למשהו אוטופי שבסוף גורם לזוג לשלם 3,000 ו-4,000 שקלים לחודש, ואפילו יותר, בשכירות.

רוני פלמר: יש כאן הרבה סיטואציות.

רוני פלמר: מי שהיה נשיא אוניברסיטת בן גוריון יכול להעיד על כך שיש כמות אדירה של מרצים שאם היה פתרון דיור בשכירות איכותי בבאר שבע, אני בטוח שהרבה מאוד מרצים היו נשארים לגור במקום ולפחות היו בוחנים את האופציה הזאת.

רוני פלמר: אנחנו מדברים היום על הרופאים וזאת מגמה של המדינה שרוצה להביא אותם ולהשאיר אותם בפריפריה וגם הם חלק מהסיפור הזה.

רוני פלמר: שוב, אלה לא רק צעירים ולא רק סטודנטים אלא משפחות.

רוני פלמר: את התייחסת לסקר.

רוני פלמר: הסקר נגע באלף משפחות שבתהליכי מעבר כאשר 43 אחוזים ו-56 אחוזים מהם השיבו את מה שהשיבו.

רוני פלמר: לקחנו בכוונה מספר גדול מסקר רגיל.

רוני פלמר: לא רק 450 אנשים אלא אלף אנשים וזאת כדי שזה יהיה הרבה יותר מובהק.

רוני פלמר: אני חושב שעד היום, לפחות בארגון שלנו, ראינו ש-6,000 משפחות שעברו לגור בנגב ובגליל בעשור האחרון, רובן ככולן התחילו בפתרונות של דיור להשכרה.

רוני פלמר: אף אחד לא קופץ מתל אביב או מרמת השרון או מפתח תקווה – מהיכן שאני עברתי לנגב – ודבר ראשון רוכש דירה.

רוני פלמר: גם אם יש לך את היכולת הכלכלית, אתה קודם בודק את זה.

רוני פלמר: לפני מעבר צה"ל, אם זאת עיר הבה"דים בה התחילו עבודות ובשעה טובה יש קבלן זוכה, ואם זה אירוע יותר חשוב והוא המעבר של 11 אלף החיילים ו-5,000 קצינים של חיל המודיעין לאזור צומת שוקת.

רוני פלמר: אם אנחנו רוצים שלא רק עומר ולהבים ירוויחו אלא ירוויחו מה שאנחנו קוראים לו יע"ד – ירוחם, ערב ודימונה – בדרום, ואם אלה מקומות בצפון שיכולים להיות מושפעים מחר בבוקר, אז המטרה היא ליצור אינוונטר – כפי שהוא עובד יפה מאוד בהרבה מקומות בעולם – של דיור איכותי להשכרה כאשר מדובר ב-100, 200 ו-300 יחידות בקומפלקס ברמה העירונית אבל גם ברמה הכפרית.

רוני פלמר: הרבה פעמים אומרים שלא חשוב או לא קריטי כי לאזור הכפרי כולם רוצים להגיע.

רוני פלמר: אם זה כך, מעולה, אבל בואו ניתן להם את האפשרות ונפרוץ.

רוני פלמר: יש 300 ויותר ישובים כפריים בנגב ובגליל, אם נוכל לתת פתרון של בנייה להשכרה ולא רק בקרוואנים כי קרוואנים זה נחמד אבל אולי זה לא הפתרון הטוב ביותר.

רוני פלמר: אני חושב שבסופו של יום מדובר כאן בפתרון שהמדינה תשקיע בו כאשר ברמת העלות תועלת יש כאן את אחד המהלכים המבריקים שהמדינה יכולה לעשות, מה גם שהכל באמת חוזר למדינה מהר מאוד במסים כאלה ואחרים וגם הערך הכלכלי של משפחה שעוברת לאזור הוא ערך רב.

רוני פלמר: תחת השאלה איפה המדינה ואיפה החזון, אנחנו מתכנסים כאן כדי לראות איך אנחנו מעבירים הילוך.

מרינה סולודקין: המדינה משקיעה, באיזו צורה?

מירי רגב: תכף נתייחס לזה.

רוני פלמר: נגיע לזה.

רוני פלמר: לכן גם האוצר כאן.

רוני פלמר: היינו רוצים לצאת מכאן כאשר התרגום של טרכטנברג בסעיף הדיור להשכרה יתחיל להתממש ושלא נשאל את עצמנו בעוד חצי שנה או בעוד שנה או בעוד שנתיים איפה נשארה השורה בטרכטנברג והיישום נשכח מאחור.

מירי רגב: תודה רבה.

מירי רגב: אני מבקשת את נציג האוצר.

מירי רגב: נמצא כאן אמיר.

אמיר רשף: כפי שנאמר, בדוח של ועדת טרכטנברג הייתה התייחסות לכל הנושא של דיור להשכרה ולדיור בר השגה.

אמיר רשף: לגבי היישום של זה.

אמיר רשף: במסגרת חוק התכנון והבנייה שנדון בוועדת הפנים של הכנסת, הוכנס חלק די רחב שמתייחס לסוגיה של דיור בר השגה ולמעשה מגדיר שלושה מסלולים שהם דירות קטנות – אנחנו יודעים שאחת הבעיות היא מחסור בדירות קטנות – דירות להשכרה בשוק החופשי ועכשיו ככל הנראה ייכנס דיור להשכרה במחיר מפוקח.

מירי רגב: מה ההבדל בין דירות להשכרה בשוק החופשי לדירות להשכרה במחיר מפוקח?

אמיר רשף: בשוק החופשי יהיו דירות שמיועדות להשכרה, ובמחיר מפוקח יהיה מנגנון שמגביל את עליית המחיר.

אמיר רשף: מעבר לכך מוסדות התכנון יהיו חייבים להתייחס לכל המסלולים האלה ולקבוע את התמהילים הדרושים לכל רשות מקומית בכל מרחב עירוני ובכל ישוב כפי שנדרש ולפי התוכניות שיובאו למוסדות התכנון, ישווקו הדירות במסלולים שהזכרת.

אמיר רשף: מסלול נוסף שנועד לקדם דיור להשכרה הוא מסלול שמנסה לתמרץ את המוסדיים להיכנס לשוק הזה ולקחת על עצמם את הבנייה ואת ההפעלה של הדיור להשכרה.

מירי רגב: כשאתה מדבר על תמריץ למוסדיים לבנייה והפעלה, אני רוצה להבין למי אתם מכוונים או האם יצרתם איזה שהם קשרים ראשוניים ואתם יודעים שהמוסדיים מעוניינים בכך.

מירי רגב: שנית, איזה סוג של תמרוץ יעודד אותם להגיע.

אמיר רשף: התמרוץ יהיה על ידי מדיניות מיסוי כמו שמתבצע בעידוד השקעות הון בפריפריה.

אמיר רשף: אנחנו בודקים את ההתעניינות של הגופים הפיננסיים, גופים כאלה ואחרים, להיכנס לשוק הזה, אבל המטרה היא להוציא חוק ולא הסכם ספציפי.

מירי רגב: מה אומר החוק?

מירי רגב: משהו בדומה למדיניות מיסוי של השקעות הון?

אמיר רשף: כן.

רוני פלמר: מענה או עשר שנים פטור.

שמעון גפסו: פטור ממס או חלופת מענק.

אמיר רשף: יש מסלול שהולך ומתגבש וכאשר יהיה מוכן, בהקדם הוא יוצג לממשלה.

מירי רגב: חברי הכנסת, אתם רוצים להתייחס לדברי נציג האוצר לפני שהוא הולך לוועדת הפנים?

מירי רגב: יש משהו נקודתי בעניין הזה?

מרינה סולודקין: לא.

אבישי ברוורמן: נקשיב קודם לנוכחים.

מירי רגב: משרד השיכון והבינוי.

ישראל שוורץ: בהמשך לדברים שנאמרו כאן, אני רוצה להדגיש שהבנייה להשכרה בפריפריה עם מחייבת סבסוד אמיתי.

ישראל שוורץ: זה לא הוקוס פוקוס שיוצרים מכרז מעניין ופתאום קמות דירות להשכרה.

מירי רגב: כשאתה מדבר על סבסוד אמיתי, למה אתה מתכוון?

ישראל שוורץ: היום פחות או יותר אלה היזמים שהולכים ובונים בנייה להשכרה והם רוצים תשואה בסדר גודל של שמונה-תשעה אחוזים ברוטו.

ישראל שוורץ: קחי דירה שעולה מיליון שקלים, עשרה אחוזים ממאה אלף שקלים, זה 9,000 שקלים לחודש.

שמעון גפסו: כן, אבל דירה בפריפריה לא עולה מיליון שקלים.

מירי רגב: בפריפריה אין דירות שעולות מיליון שקלים.

נסים מלכה: לצערנו כבר עולה גם מיליון ומאתיים אלף שקלים.

ישראל שוורץ: היא הנותנת.

נסים מלכה: להפך, קל וחומר.

ישראל שוורץ: כן.

ישראל שוורץ: אם מיליון נותן 9,000, תעלו למעלה כמה שאתם רוצים.

ישראל שוורץ: לכן זה לא דבר קל אלא זה דבר שמחייב החלטה והשקעה של לא מעט אמצעים.

ישראל שוורץ: ברגע זה, לפחות מנקודת משרד השיכון, אנחנו מנסים להפעיל מסלול של בנייה של מכרזים כאשר בקרוב יצאו מכרזים כאלה גם בבאר שבע.

ישראל שוורץ: מכרזים הם יש מחיר קרקע פחות מהערכת שמאי והתחרות היא על מי מוכן לגבות שכר דירה יותר נמוך.

מירי רגב: מחיר למשתכן בשכירות.

ישראל שוורץ: בדיוק.

מירי רגב: אבל אתם הולכים לבניית דירות קטנות.

ישראל שוורץ: כמו שאנשים גרים במרכז הארץ.

ישראל שוורץ: גם דירות גדולות וגם דירות קטנות.

ישראל שוורץ: חלק מהדירות יהיו דירות למכירה.

ישראל שוורץ: יהיה תמהיל של אוכלוסייה מעורבת.

ישראל שוורץ: חלק מהדירות יהיו למכירה, חלק מהדירות יהיו בשכר דירה בשוק חופשי וחלק מהדירות יהיו בשכר דירה מפוקח.

מירי רגב: מתי אתם הולכים לצאת עם זה?

ישראל שוורץ: אנחנו עובדים על זה וזה לא צריך לקחת יותר מדיי זמן.

ישראל שוורץ: הכוונה היא לשווק את זה בבאר שבע, במודיעין, בכפר סבא ובירושלים.

מירי רגב: איפה הפריפריה כאן חוץ מאשר באר שבע?

נסים מלכה: מה עם ירוחם?

ישראל שוורץ: בהמשך למה שאמר נציג האוצר, אין ספק שמה שיגרום להשכרה מסיבית, אלה גופים פיננסיים.

ישראל שוורץ: זה לא שאני ושלושה אנשים ננסה להרים מיזם כי יש שם הרבה מאוד כסף והתשואות היום בשוק ההון, לא צריך לומר, הן מאוד נמוכות וגם התשואות הנמוכות הן עם סימני שאלה, עם תספורות וגילוחים.

ישראל שוורץ: לגופים כאלה יש עניין בבנייה להשכרה ושר השיכון באופן אישי נפגש עם כל הגופים כדי לבדוק.

ישראל שוורץ: אין טעם ללכת למכרז ואחרי כן יאמרו שכאן טעינו ושם טעינו.

ישראל שוורץ: השר מנסה ביחד עם המשרד לראות איך אפשר לעשות התאמה בין המשרדים לבין הצרכים של הגופים האלה כדי שבאמת יצא מזה משהו.

מירי רגב: איך קבעתם את באר שבע, מודיעין, כפר סבא וירושלים?

מירי רגב: על פי מה?

ישראל שוורץ: מקומות שהיו תב"עות זמינות.

מירי רגב: זאת אומרת, השטח הוא שהגדיר לכם את הערים.

ישראל שוורץ: כן.

מירי רגב: אין תב"ע בנצרת עילית ובירוחם?

טובה מעוז: בכל מקום במדינת ישראל יש תב"עות זמינות.

ישראל שוורץ: אני שוב אומר שבנייה להשכרה בנצרת עילית, זה גם מחייב סבסוד.

ישראל שוורץ: נכון לרגע זה של החיים, אין פתרון של הסבסוד הזה.

ישראל שוורץ: הכי קל זה לומר שנעשה, אבל עד שאין פתרון סבסוד, אי אפשר.

מירי רגב: מה זה אין פתרון לסבסוד?

מירי רגב: אנחנו צריכים לבוא עם הפתרון של הסבסוד.

מירי רגב: אנחנו ואתם, שר השיכון שלא צריך לישון בלילה.

מירי רגב: אני מניחה שגם אתה לא ישן בלילה כי זה התחום שלך, הנושא של הדיור, והוא מעסיק אותך מאוד.

מירי רגב: אני בטוחה בזה.

מירי רגב: מישהו צריך לבוא עם המלצה לסבסוד, למענקים, איך אפשר ללכת ולהביא למצב שלכל אזרח במדינת ישראל יהיה דיור בה השגה אם בקנייה ואם בשכירות.

מירי רגב: אני שואלת האם אתם באתם למשרד האוצר עם הצעה לסבסוד בנושא הזה.

ישראל שוורץ: ברגע זה של החיים, לא.

רוני פלמר: אם אתה מוציא את המכרז, משרד האוצר נותן לך כלי אדיר והשאלה אם אתם מתואמים שיצא מכרז שיאמר גם סבסוד וגם מדיניות מיסוי.

ישראל שוורץ: אין כלי אדיר ואין כלי זעיר.

ישראל שוורץ: אם יהיה, יהיה טוב.

רוני פלמר: השאלה אם אתם מדברים עם האוצר.

ישראל שוורץ: בוודאי.

רוני פלמר: כי הוא מדבר על מדיניות מסים.

מירי רגב: בינתיים הם ממשיכים בשני קווים מקבילים.

ישראל שוורץ: גם מדיניות מסים היא סבסוד.

רוני פלמר: שהמכרז יכלול את שניהם.

ישראל שוורץ: לא חשוב איך אתה קורא לזה, קרקע, מענקים, אפס מס.

מירי רגב: ראש עיריית נצרת עילית.

שמעון גפסו: תודה רבה.

שמעון גפסו: אני רוצה לומר שיש מספר דרכים ואין ספק שמעורבות ממשלה יכולה כאן להטות את הקו.

שמעון גפסו: הטבות יכולות להינתן ואני מדבר רק על הפריפריה כי אם נבנה דבר כזה בתל אביב, זה עשוי לפגוע בפריפריה.

שמעון גפסו: בהחלט יכולות להינתן פטור ממע"מ ודברים כאלה, שזה דבר שלא עולה למדינה שום דבר והיא לא מפסידה כשהיא נותנת פטור ממע"מ.

שמעון גפסו: נכון, הוא לא מרוויחה אבל היא לא צריכה לסבסד.

שמעון גפסו: זה כלי מצוין שיכול לפתור בצורה מאוד משמעותית.

שמעון גפסו: באירופה, בעיקר בצרפת, המדינה יוזמת פרויקטים בהם משכירים את הדירות וגם אנשים מאוד מאוד אמידים משלמים בפריז בפרוורים בין 1,000 ל-1,200 יורו שכר דירה לחודש לבית מסודר ויפה שכולל מערכת הסקה.

שמעון גפסו: כך הם שומרים על איכות חיים ועל תחזוקת הבניין.

שמעון גפסו: הפתרון הזה הוא מצוין.

מירי רגב: 1,200 יורו זה בסביבות 6,000 שקלים.

מירי רגב: זה מה שאנחנו רוצים שאנשים ישלמו?

שמעון גפסו: לא רוצים.

שמעון גפסו: רמת החיים היא שונה, אבל אני אומר שגם כאשר מדובר בבית גדול בלב פריז, המדינה מעודדת.

שמעון גפסו: הדבר הזה, אם הוא יצליח, אם נלך על כך, גם הממשלה צריכה להירתם לכך כי יכול להיות שאנחנו נשב כאן ונחליט אבל הממשלה לא תהיה אתנו כאן, מה גם שאני רואה שנציג האוצר שצריך לשלם את השיק כבר הלך.

שמעון גפסו: דבר כזה עשוי להוריד בצורה משמעותית את כלל המחירים בשוק החופשי בהשכרת הדירות.

שמעון גפסו: אני רוצה לומר שנצרת עלית עכשיו הפכה מחדש למקום שבו קולטים עלייה גדולה וברוך השם השנה קלטנו כ-300 עולים מברית המועצות, כולם יהודים וצעירים.

שמעון גפסו: אני מדגיש את זה וחשוב לי לומר את זה.

שמעון גפסו: אנחנו ממשיכים בשנה הבאה ואנחנו רוצים לעבור את ה-400.

שמעון גפסו: אנחנו מתקשים למצוא פתרונות דיור ופתרון כזה או מיזם משותף כזה, אפילו עם הממשלה או עם אחת החברות הממשלתיות, בהחלט יכול לעודד.

שמעון גפסו: המדינה יכולה גם לעודד בפטור מהיטלים וזירוז היטלים בבניית דירות בגודל כזה.

שמעון גפסו: כמובן לא מדובר בדירות גדולות אלא בדירות קטנות.

מירי רגב: אביתר, יושב ראש אגודת הסטודנטים במכללת ספיר.

אביתר חוגג: תודה.

אביתר חוגג: אנחנו כאן יחד עם יושב ראש אגודת הסטודנטים במכללת תל חי.

אביתר חוגג: בעניין הזה אנחנו סוג של אחיות תאומות.

אביתר חוגג: אנחנו באים משדרות ומקריית שמונה.

אביתר חוגג: אנחנו לא באר שבע.

אביתר חוגג: אנחנו מחשיבים את עצמנו לקצת יותר פריפריה.

מירי רגב: אני מתארת לעצמי שמה שאתה אומר כאן, אתה מעביר את המסר לסטודנטים אחרים ולכן כדאי שתלמדו איך הממשלה ואיך המדינה הגדירה פריפריה.

מירי רגב: יש כמה הגדרות לפריפריה.

מירי רגב: יש הגדרה של פריפריה גיאוגרפית ובאופן אוטומטי באר שבע יותר פריפריה משדרות.

מירי רגב: יש פריפריה שהיא בגלל ההיבטים הסוציו אקונומיים ויש פריפריה עליה הוחלט על פי מפת עדיפות לאומית שעל פיה נקבע הגבול הדרומי והצפוני שהוא קשור גם לבג"ץ עדאללה ולכל מיני דברים אחרים שלא ניכנס אליהם.

מירי רגב: רק שתדע שכרגע יש מפת עדיפות לאומית שהיא הגדירה וממנה נגזרה הפריפריה.

מירי רגב: כשאתה אומר יותר פריפריה, תדע למה אתה מתכוון כשאתה מדבר על פריפריה.

אביתר חוגג: אם זה מרחק גיאוגרפי, נראה לי שזה כך.

מירי רגב: יש היום מפה ואני חושבת, אם אני לא טועה, ששדרות בתוך המפה.

קריאה: כעוטף עזה.

מירי רגב: כן, אתם בתוך מפת הפריפריה אבל זה בסדר.

אביתר חוגג: אפשר להתווכח על ההגדרה הזאת אפילו יותר לעומק.

אביתר חוגג: אני חושב שמה שקורה בשטח, זה לא בדיוק לפי ההגדרות.

אביתר חוגג: יותר מזה, יש גם את הסיכונים סביבנו וגם בקריית שמונה.

אביתר חוגג: אנחנו מבקשים מהוועדה, ושגם יירשם בפרוטוקול, שאגודות הסטודנטים יודעים בדיוק את הבעיות שמונעות מהסטודנטים להישאר במקום.

אביתר חוגג: אנחנו מכירים מאות סטודנטים שמוכנים להישאר אבל הבעיה היחידה היא שתמיד יש התייחסות לקהל המבוגר יותר, לאלה שרוצים להינשא ולהקים בית.

אביתר חוגג: יש מאות סטודנטים שכרגע סיימו את התואר ורוצים להתיישב באותו מקום בו הם למדו – אם בגין התאהבות באזור הצפון או אם אפילו ממניעים ציוניים באזור הדרום והנגב – ולכן ההתייחסות שלנו לעניין הזה היא בקשה לשתף כמה שיותר אותנו, את מנהיגי הדעה באזור הזה.

מירי רגב: אתה אומר שאתה רואה את הדיור להשכרה כפתרון מצוין לסטודנטים שמסיימים ללמוד במקום מסוים ורוצים להחליט האם באותו מקום הם רוצים לחיות.

אביתר חוגג: אני אומר יותר מזה.

אביתר חוגג: אנחנו יודעים שיש אנשים שרוצים להישאר וההתייחסות היא תמיד התייחסות לאוכלוסייה שהיא מעט יותר מבוגרת.

מירי רגב: אבל דיור להשכרה הוא לא מנווט כך.

מירי רגב: לגבי מחיר למשתכן לדירה שקונים, אתה צודק, אבל בדיור להשכרה אני לא חושבת שיש פרמטרים של זוג נשוי.

אביתר חוגג: אני לא מדבר על הפרמטר אלא על רמת ההתייחסות מבחינתנו ומה שאנחנו יודעים שצריך להיות.

אביתר חוגג: מה שנאמר כאן, זה לא בדיוק מה שאנחנו יודעים שצריך להיות.

מירי רגב: תודה רבה.

מירי רגב: ראש עיריית ירוחם, בבקשה.

מיכאל ביטון: ראשית, ברכות ותודה למירי שמובילה מאבק מתמיד של בקרה ודאגה לפריפריה, לנגב ולגליל, ולרוני שעושה עבודת שטח יפה.

מיכאל ביטון: תודה לחברי הכנסת שבאו והקציבו מזמנם לדיון, חבר הכנסת ברוורמן וחברת הכנסת סולודקין.

מיכאל ביטון: אני רוצה לומר לך שמשנות ה-90 יש קיפאון בדיור בפריפריה והסיבה היא פשוטה.

מיכאל ביטון: מדינת ישראל הפסיקה לבנות דיור ציבורי והפסיקה לבנות דיור לעולים בתהליך של ערבויות מדינה.

מיכאל ביטון: מאותו רגע פנינו אל היזמים אבל היזמים פוחדים לבוא לירוחם כי הם לא יעשו את הקופה הגדולה בירוחם.

מיכאל ביטון: יש קיפאון בין בריחת הממשלה לחשש היזמים והיעדר אשראי של בנקים ליזמים.

מיכאל ביטון: יזם שרוצה לבנות מאה בתים בירוחם, לא מקבל אשראי מהבנק והוא צריך להיאבק על כך.

מיכאל ביטון: האוצר בא ואומר שנעשה רגולציה, נעשה פטנטים של רגולציה.

מיכאל ביטון: המחיר למשתכן, הקצאה לשכירות וכן הלאה, אבל זה לא עובד ואין תוצאות.

מיכאל ביטון: הוא לא ילך מהר לממן בנייה ציבורית על אף שראוי לעשות את זה ועל אף שראוי לממן בנייה לצעירים.

מיכאל ביטון: בין רגולציה לבין מימון מלא של ממשלה יש פתרונות נוספים שלא עולים כסף למדינה.

מיכאל ביטון: האחד, להכיר בחברות כלכליות של עיריות כיזמים לדיור לצעירים ולתת להם פטור ממכרז כפי שנעשה במשרד הביטחון.

מיכאל ביטון: חיילינו וקציננו פטורים ממכרז לדיור של אנשי קבע.

מיכאל ביטון: בנינו ולוחמינו שבאים לכפרי סטודנטים, פטור ממכרז.

מיכאל ביטון: פטור מעלות הקרקע, זה המינהל, ופטור או מימון של עלות הפיתוח, משרד השיכון.

מיכאל ביטון: דבר כזה מביא אותנו ליכולת לבנות, ליצור קבוצות רכישה ופילנתרופיה.

מיכאל ביטון: אנחנו יושבים בהיכל שבנתה משפחת רוטשילד.

מיכאל ביטון: במדינת ישראל פילנתרופיה היא לא בושה.

מיכאל ביטון: יש לנו פילנתרופים שנוחתים אצלנו במסוק ורוצים לבנות דיור והם לא ירוויחו שמונה אחוזים או עשרה אחוזים כמו היזמים אלא ארבעה אחוזים, אבל עדיין נצא לדרך.

מיכאל ביטון: אם כל, זה חסם אחד.

מיכאל ביטון: החסם השני.

מיכאל ביטון: לייעד קרקעות או חומים או צהובים לדיור להשכרה לצעירים.

מירי רגב: זה נושא שעלה כאן.

מיכאל ביטון: נוסף לכך אפשרות לערבויות של איקס שנים לשכירות ליזם שקפץ לדרך.

מיכאל ביטון: זה לא עולה כסף למדינה אבל היא לוקחת סיכון קטן.

מיכאל ביטון: אם ייעשו המהלכים האלה, ננצח.

מיכאל ביטון: החסם הכי גדול בפריפריה הוא דיור.

מיכאל ביטון: לא תעסוקה.

מיכאל ביטון: חברים, אל תטעו.

מיכאל ביטון: חסרים מהנדסים, פסיכולוגים, רופאים, עובדים סוציאליים.

מיכאל ביטון: כל המקצועות חסרים בירוחם, בדימונה, בערד וזה בדוק.

מיכאל ביטון: בא צעיר, בוגר אילים, בוגר תהליך ליווי של או"ר ורוצה בית, אבל אין בית.

מיכאל ביטון: אנחנו תקועים בכשל הזה בין יזמות עסקית לבין מימון ממשלתי.

מיכאל ביטון: לכן פתיחת צוואר הבקבוק עוד לפני מימון ישיר של הממשלה הוא פטנט יצירתי שאפשר לעשות אותו וצריך כאן להילחם ולנהל מאבק רציני כדי להביא הצעת חוק בתחום הזה.

מיכאל ביטון: לדעתי את יכולה להוביל הצעת חוק כזאת בתחום הזה.

מירי רגב: תודה רבה לך.

מירי רגב: טובה מעוז.

טובה מעוז: אני רוצה להודות למירי.

טובה מעוז: תמיד כשמדברים פריפריה, רואים אותך.

טובה מעוז: צר לי מאוד שאני יושבת כאן – אני לא יכולה לדבר בשם ראש העיר אלא בשמי – אחרי שעזבנו הכול ובאנו לכאן ואני רואה שגם נציג משרד השיכון לא חשב שזה מספיק מעניין והלך.

מירי רגב: לא, הוא כאן.

מירי רגב: אני חושבת שהוא רק יצא לרגע.

טובה מעוז: בסדר.

טובה מעוז: גם האוצר לא כאן וזה נושא שחשבתי שנוגע לו.

טובה מעוז: אני יודעת שבשנות ה-90 כשהייתה עלייה ברוכה, ובאמת ברוכה, מברית המועצות, מדינת ישראל ידעה לשלוף דירה להשכרה כך שתוך שנה וחצי היו דירות להשכרה.

טובה מעוז: ידעו איך לעשות את זה.

טובה מעוז: זה לא שהמדינה לא יודעת.

טובה מעוז: המדינה לא רוצה וכך אני רואה את הדברים.

טובה מעוז: אני יודעת שהיום זוגות צעירים – ואני מחזקת כאן את ראש עיריית ירוחם – לא יכולים להרשות לעצמם לקנות בית.

טובה מעוז: היום הבנק רוצה ארבעים אחוזים מימון אישי ואני שואלת מהיכן?

טובה מעוז: מההורים?

טובה מעוז: מאיפה זה יבוא?

טובה מעוז: זוג צעיר שסיים את הלימודים, מהיכן יש לו ארבעים אחוזים לתת?

טובה מעוז: נכון, דירות להשכרה בצורה מפוקחת, לא שנצרת עלית תהפוך לעיר מעבר עד שאני אמצא כסף ללכת לגור במושב אלא שהם יבואו, יראו ויישארו בה.

טובה מעוז: אני חושבת שגם אם נותנים דירות להשכרה, צריך לעשות סנקציות לזוגות הצעירים שהם ידעו שאחרי תקופה או שהם זזים או שהם קונים.

טובה מעוז: צריך למצוא מכנה משותף באמצע.

מירי רגב: תודה רבה.

מירי רגב: תמר מאגודת הסטודנטים בתל חי ולאחר מכאן ראש עיריית קריית שמונה.

תמר מייבום: צהרים טובים לכולם.

תמר מייבום: מירי, את ואני נפגשנו בוועדת הכספים בפרי הגליל עת באתי לייצג את הסטודנטים.

תמר מייבום: כבר אז דיברתי על כך שאין תעסוקה.

תמר מייבום: רצו לפטר 55 עובדים במפעל.

תמר מייבום: אני יודעת שאותו סיפור היה בנצרת עלית.

תמר מייבום: אני חושבת שהדיון הזה קפץ לגובה כי הרבה לפני דירות להשכרה, צריך לחשוב למה הסטודנטים לא רוצים להישאר באזור.

תמר מייבום: האמת שזה לא שהם לא רוצים אלא שהם פשוט לא יכולים.

תמר מייבום: דיברו על דיור בנצרת עלית, על עולים שמחכים לדיור, אבל אחרי הדיור מה תעשה אתם?

תמר מייבום: איזו תעסוקה תיתן להם?

תמר מייבום: איזה לימודים תיתן להם?

שמעון גפסו: יש לימודים ויש תעסוקה.

תמר מייבום: לגבי מגורים למרצים.

תמר מייבום: מה זאת ההתייחסות למרצים?

תמר מייבום: כמה מרצים יש באזור וכמה סטודנטים?

תמר מייבום: איפה הסטודנטים בכל הסיפור?

תמר מייבום: בתל חי עכשיו אנחנו מקימים התארגנות של סטודנטים שמאמינים בהתיישבות בקיבוצים ורוצים להחיות את האזור.

תמר מייבום: איפה הממשלה בכל הסיפור עוזרת לסטודנטים?

תמר מייבום: הממשלה לא עוזרת לסטודנטים.

תמר מייבום: אם הממשלה תעזור לסטודנטים, היא תעזור לעצמה לפתח את הפריפריה.

תמר מייבום: כרגע לפריפריה אין כלום להציע לסטודנטים.

תמר מייבום: אני שנה א' וכל מי שאני מכירה שלמד בתל חי עזב את המקום בעצבות ובכעס על המדינה שמפקירה אותו, שמפקירה את הצפון.

תמר מייבום: אין לנו תארים שניים, מי שרוצה ללמוד מינהל ציבורי ולקחת אחריות – אין לנו עם מי לדבר אלא אנחנו צריכים לברוח לירושלים או לתל אביב.

תמר מייבום: תנו לאנשים שאוהבים את הצפון, שבאים לשם מתוך אידיאל אמיתי, לבטא את זה.

תמר מייבום: אתם מדברים כאן על הדיור.

תמר מייבום: זהו, הסטודנטים בכיינים, יהיה להם דיור והם יעברו?

תמר מייבום: זה הסיפור?

תמר מייבום: אין להם שם עבודה.

תמר מייבום: צריך לבדוק מה הסטודנטים לומדים בתל חי, מה העיסוק שלהם ולהביא את העבודה לסטודנטים.

מירי רגב: את צודקת במאה אחוזים ואכן המשך הדיון הזה הוא בנושא מרכזי תעסוקה בפריפריה.

תמר מייבום: אני רוצה לדעת איזה מרכזי תעסוקה הולכים להיות לסטודנטים.

מירי רגב: אני שמחה שאת רוצה לדעת.

מירי רגב: גם אנחנו רוצים לדעת ואנחנו נשמע על כך כאן.

מירי רגב: זאת בדיוק מטרת הדיון הזה, לדבר גם על דיור וגם על תעסוקה.

תמר מייבום: הסיפור הזה הוא כמו תקליט שבור וכל הזמן חוזר על עצמו.

תמר מייבום: אני חושבת שצריך לתת יותר מענה חוץ מדיור ציבורי.

מירי רגב: ברור לחלוטין.

מירי רגב: ראש עיריית קריית שמונה.

נסים מלכה: שלום לכולם.

נסים מלכה: אני מודה על היוזמה הברוכה לקיים את הדיון.

נסים מלכה: סוף סוף אפשר לבוא ולומר את מה שהרבה רוצים לומר אבל זה לא מגיע למקום הנכון.

נסים מלכה: אני רוצה לחלק את הדברים שלי לשני חלקים.

נסים מלכה: אני רוצה לחזק את דבריה של הסטודנטית שדיברה.

נסים מלכה: כשאנחנו מדברים על פריפריה, באיזה מקום טשטשו את הפריפריה.

נסים מלכה: יש טשטוש מוחלט.

נסים מלכה: אני נפגש עם יזמים ויזם שרוצה היום לבוא ולהקים מפעל או להעביר מפעל עוגן לקריית שמונה, הוא מקבל את אותם תנאים כפי שמקבלים ביוקנעם כי זאת אותה פריפריה ואלה אותם תנאים.

נסים מלכה: האם אפשר להשוות את זה?

נסים מלכה: למה הוא צריך להגיע לקריית שמונה?

נסים מלכה: הוא יעצור ביוקנעם ושם יקבל את כל התנאים, מה גם שההובלות שם יותר זולות ולכן הוא לא צריך להגיע לקריית שמונה.

נסים מלכה: צריך קודם כל לומר מהי פריפריה וצריך להגדיר הגדרות ברורות כפי שהיה פעם.

נסים מלכה: פעם היה אזורי עדיפות והגדירו אזור עדיפות א' ואזור עדיפות ב'.

נסים מלכה: הגדירו מה זה אזור עדיפות א' והוא קיבל תנאים שלא קיבל אזור עדיפות ב' ואזור עדיפות ב' לא קיבל מה שקיבל אזור עדיפות ג'.

נסים מלכה: אם כן, קודם כל צריך להגדיר את זה אחרת כי לא תהיה תעסוקה.

נסים מלכה: הופעתי במשך שנה שלמה בפני השולחן הזה, בפני ועדת הכספים, כי יש יזם שרוצה להעביר את המפעל שלו, איתורן, לקריית שמונה, איזי שרצקי, ובמשך שנה שלמה אנחנו מטורטרים, גם היזם מטורטר, ובסופו של יום הבן אדם החליט שהוא לא עובר לקריית שמונה כי אף אחד לא בא לקראתו.

נסים מלכה: הוא לא רוצה שיחבקו אותו אבל שלפחות יעזרו לו לעבור אבל גם את זה לא עשו.

נסים מלכה: היום מפעל שהיה אמור להגיע לקריית שמונה עם בהתחלה 240 עובדים, כאשר מתוכם מאה מהנדסים, דבר שהיה פותר בעיות רבות גם לאותם סטודנטים שלומדים במכללה, לא הגיע אלא נשאר במקום שלו.

נסים מלכה: הייתה ועדת טרכטנברג שמה שהיא עשתה, היא עשתה נזק גדול בעיקר לפריפריה.

נסים מלכה: עם כל הכבוד, ההישג היחידי שהיה היה חינוך חינם לגיל שלוש וממילא זה קורה בפריפריה, כך שזאת לא הטבה.

נסים מלכה: מה שכן עשתה הוועדה זה שצמצמו וקיצצו תקציבי ביטחון וזה אומר שהפסיקו את ההזמנות במפעלי ביטחון בקריית שמונה והיום תשעה מפעלים מועמדים לפטר מאה עובדים כי אין הזמנות לא של המרכבה ולא של הנמר.

נסים מלכה: זאת מכה נוספת לפריפריה וכולם ישנים.

נסים מלכה: לאף אחד לא איכפת ואף אחד גם לא מתעניין בזה כי מזמן שכחו את האזור הזה.

נסים מלכה: לכן אני אומר שצריכה להיות הגדרה ברורה.

נסים מלכה: דבר נוסף.

נסים מלכה: אני מסכים שצריך לתת לנו את האפשרויות כי אף יזם לא יבוא לבנות בקריית שמונה ולא יבנה דירות לא להשכרה ולא למכירה כי זה יקר מאוד.

נסים מלכה: יש מחויבויות בקריית שמונה לבנייה שלא קיימות במקום אחר כי בקריית שמונה צריך להיות סטנדרט מסוים של בנייה והבנייה חייבת להיות בנייה ביטחונית מסוימת דבר שמייקר את הבנייה.

נסים מלכה: למכור בית כזה, זה יקר מאוד ואותו אדם יכול לקנות את אותו בית גם במקום אחר ולא צריך להגיע לקריית שמונה כדי לקנות אותו.

נסים מלכה: גם השכירות בוודאי יותר יקרה.

נסים מלכה: מעבר לכך שמינהל מקרקעי ישראל עושה לנו את המוות.

נסים מלכה: אפילו קרקעות שכבר קיימות ואפשר להכניס אותן היום לשיווק, הם עושים לנו את המוות.

נסים מלכה: לא משחררים שום דבר והכל חסום.

נסים מלכה: אין היום עתודות קרקע בקריית שמונה.

נסים מלכה: סוף כל סוף יש לה עתודת קרקע לבניית שכונה, אנחנו עוברים מדורי גיהינום.

נסים מלכה: עד עכשיו עברנו ולא נראה שזה עומד להסתיים.

מרינה סולודקין: איך אתה מסביר את מה שקורה במינהל מקרקעי ישראל?

מרינה סולודקין: מה אתה רואה?

נסים מלכה: אני רואה שצריך לשחרר כל מיני חסמים.

נסים מלכה: ביקשו ממני להביא אישור מחיל האוויר.

נסים מלכה: אני צריך לרוץ לפיקוד צפון כדי לבקש מהם אישור.

נסים מלכה: מבקשים מיליון דברים.

נסים מלכה: צריך לשחרר ולתת שחרור.

נסים מלכה: בשנת 1991 בנו שכונה שלמה בקריית שמונה שיש בה 7,000 תושבים בלי היתרים ובלי שום דבר, עלו עם טרקטורים, חפרו ובנו בתים ששוחררו להשכרה.

נסים מלכה: אין סיבה לא לעשות כך גם היום.

נסים מלכה: אני מודה לך היושבת ראש על מה שאת עושה ומקווה שתמשיכי בזה.

נסים מלכה: אני חושב שאת הפה והאוזן שלנו, של כל הפריפריה.

מירי רגב: תודה רבה לך.

מירי רגב: אלישבע מ"רוח חדשה".

אלישבע מזי"א: אני אסיט את הדיון כי אנחנו לא נחשבים פריפריה.

אלישבע מזי"א: חשוב לי לומר שהבעיה של ירושלים שהיא נחבטת קצת משני הכיוונים.

מירי רגב: אתם עובדים יחד עם התעוררות?

מירי רגב: אתם בקשר?

אלישבע מזי"א: מתעסקים הרבה בנושא הזה של איך משאירים צעירים בירושלים וגם בנושא הדיור.

אלישבע מזי"א: חשוב לי לומר שירושלים נחבטת משני הכיוונים מכיוון שמצד אחד האטרקטיביות שלה לצערי היא ברמה של הפריפריה ומצד שני המחירים הם כמו בתל אביב.

אלישבע מזי"א: לכן אנחנו עוסקים הרבה וחושבים איך פותרים את הסיפור הזה של דיור להשכרה שבעיניי הוא פתרון מעולה.

אלישבע מזי"א: ירושלים בעניין הזה עומדת בקו אחד ואפילו יותר עם ערים כמו דימונה וירוחם בגלל שיותר יקר בה.

אלישבע מזי"א: אני חושבת שהנושא הזה של שכונות הקצה בירושלים, השכונות היותר חדשות, חייבים להסתכל על זה כאילו זאת פריפריה ולא סתם המציאו את המונח פריפריה חברתית.

אלישבע מזי"א: מאידך, בירושלים אנחנו מתמודדים עם העניין הזה של הרבה ביקוש ומעט מאוד היצע והביקוש הוא לאו דווקא מהאוכלוסיות האלה של הסטודנטים.

אלישבע מזי"א: אני חושבת שאם מדברים על הנושא הזה ומקדמים איזשהו מהלך גדול בנושא של דיור בר השגה, וזה מאוד מבורך ואני מאוד אשמח לעזור, צריך לקחת בחשבון גם את ירושלים.

מירי רגב: ירושלים, כפי ששמעת מנציגי משרד השיכון, דווקא נמצאת בפיילוט בעניין הזה של דיור להשכרה.

אלישבע מזי"א: דווקא במסקנות של טרכטנברג זה לא נמצא.

מירי רגב: בכל מקרה, בנושא דיור להשכרה אתם נמצאים בתוך הפיילוט של ארבעת הערים והעיר היחידה מבחינת הפריפריה היא באר שבע.

מירי רגב: אני חושבת שהיה צריך להגדיל את זה ולפחות לתת עוד פיילוט אחד לגבי הצפון, שם זה לא קיים ועל זה כמובן נעיר ונדבר.

מירי רגב: משרד הרווחה.

ברוך שוגרמן: אני רוצה לציין שלושה דברים קצרים.

ברוך שוגרמן: הנושא של דיור להשכרה צריך לשרת לא רק את הצעירים.

ברוך שוגרמן: אנחנו בהחלט רואים חשיבות בצעירים שיישארו בפריפריה ואכן אני חושב שחשוב לדאוג שיישארו אלה שרוכשים השכלה וישקיעו את מאמציהם שם אבל זה לא רק לצעירים אלא גם לאוכלוסיות נוספות, אם אלה קשישים ונכים.

ברוך שוגרמן: הדירות בהשכרה שאזלו במדינה בהחלט פגעו באוכלוסיות האלה ולכן אנחנו בעד שיגדילו את מלאי הדירות להשכרה.

ברוך שוגרמן: מבחינת ההיבט הקהילתי, ואני מנהל את השירות לעבודה קהילתית ויש לנו הרבה שנות ניסיון בתחום הזה, הנושא שהועלה על ידי משרד השיכון של תמהיל הוא מאוד חשוב.

ברוך שוגרמן: כשבונים רק דירות להשכרה או בניינים שלמים, אנחנו מכירים משנים עברו גם את הבעיות.

ברוך שוגרמן: התמהיל הוא חשוב גם לטווח הארוך, התחזוקה והקהילתיות גם של הבניין וגם של השכונה.

ברוך שוגרמן: זה יכול להבטיח משהו בקיימות של זה לטווח הארוך.

ברוך שוגרמן: אני לא רוצה להיכנס לתחומים שאני פחות מכיר, אבל בכל זאת יש לנו גם ניסיון בתמ"א 38.

ברוך שוגרמן: דברים שרק מתוכננים בהיבט הכלכלי כמו תמ"א 38 לא עובדים בפריפריה.

ברוך שוגרמן: יושב כאן ראש עיריית קריית שמונה והוא יכול להעיד אפילו שיקום שכונות עם הסבסוד שלו לא כל כך הצליח למנף את זה.

ברוך שוגרמן: לכן צריכים להיות תנאים שונים אם עושים אותם כלים במרכז ובפריפריה.

מירי רגב: תודה רבה.

מירי רגב: נציג מרכז השלטון המקומי.

רמזי חלבי: יושב ראש מרכז השלטון המקומי מר שלמה בוחבוט פנה לשר השיכון לפני כחודש, היינו אצלו בפגישת עבודה והצענו פרויקט שקראנו לו פרויקט האלף.

רמזי חלבי: הפרויקט הזה אומר שצריך לבנות אלף יחידות דיור בכל ישוב מרכזי בפריפריה כאשר המדינה פונה לאותם יזמים וחברות בנייה גדולות ונותנת להם כל מיני תמריצים כמו למשל קרקע במחיר מופחת, פטור מהיטלים ומסים, ולוקחת על זה אחריות.

רמזי חלבי: אני יכול לומר לך ששר השיכון אמר לנו שהוא רוצה שנקים צוות משותף, של השלטון המקומי יחד עם משר השיכון, כדי לבחון את העניין.

רמזי חלבי: יחד עם זאת, האצבע תמיד מופנית כלפי משרד האוצר.

מירי רגב: כדאי שהאוצר יהיה בפנים כי אם האוצר לא שומע, הוא גם לא מתפקד.

מירי רגב: אפשר לדבר על עשרים צוותים אבל בסוף המפתח נמצא אצל האוצר ולכן כדאי שהוא יהיה חלק מהצוות.

רמזי חלבי: נכון.

רמזי חלבי: הוא אמר שנהיה אתו כדי שהאוצר יבוא אתנו הנקודה השנייה שאני רוצה להדגיש היא שאמרנו לשר השיכון שיחד אתנו אנחנו צריכים לדאוג לכך שיהיו משכנתאות שיממנו כשמונים אחוזים ממחיר הדירות.

רמזי חלבי: יהיו גם דירות להשכרה וגם דירות לרכישה בתנאים נוחים.

רמזי חלבי: אנחנו קראנו לזה משכנתא כמו חליפה, להתאים אותה למצב הסוציו אקונומי של המשפחה.

שמעון גפסו: חליפה מחויטת.

יוחאי סביר: אני עומד להיות סטודנט ואני בדיוק בשלב הזה של בחירת מקום ובדילמה של התחום אליו אני רוצה ללכת.

מירי רגב: איפה אתה לומד?

יוחאי סביר: אני עוד לא סטודנט.

יוחאי סביר: בשנה הבאה אני עומד להיות סטודנט ואני בדיוק בדילמה הזאת של איפה לבחור כי התחום שאני מעוניין בו, שבמקרה הוא מדעי המדינה, אני בטוח שיש עוד דוגמאות לתחומים נוספים, אני לא יודע אם הוא לא קיים אבל לדוגמה בספיר ובמכללת תל-חי – שאת שתיהן אני מאוד מאוד מכבד ומאוד הייתי רוצה ללמוד בהן – פשוט אין בהן את התחום הזה וזה תחום שאני מאמין שהוא חשוב, שאני מאמין שאני יכול לתרום בו ושאני יכול לתרום למכללה בו.

יוחאי סביר: מעבר לכך אני מאמין שאם מדברים על דיור, למה לי לעבור לפריפריה אם אני לא סטודנט?

יוחאי סביר: אני יכול להישאר אצל ההורים במרכז אבל אם יהיה לי דיור מוסדר והגיוני ואני סטודנט, זה מוקד משיכה מאוד גדול.

יוחאי סביר: על התחבורה הציבורית שהיא על הפנים, אני כבר לא מדבר והיא כזאת בכלל בישראל ובפרט בפריפריה.

רוני פלמר: איפה אתה גר היום?

יוחאי סביר: היום אני מושבניק במושב בן שמן, אבל האופציות שעומדות בפניי בגדול הן פחות או יותר תל אביב על מקומותיה השונים וירושלים.

יוחאי סביר: אולי עוד כמה מקומות, אבל זה בגדול.

קריאה: הבין תחומי בהרצליה.

יוחאי סביר: הוא לא בתחום השכר ההגיוני.

יוחאי סביר: אני מאמין שכמו שזה נראה עכשיו, כדי שאני אעבור לפריפריה, אני צריך לעבוד לא מעט זמן במרכז כדי לחסוך כסף ואז לעבור, אבל אז מתי שהוא הכסף ייגמר.

יוחאי סביר: זה אבסורד לא הגיוני.

יוחאי סביר: דרך אגב, חבל אם מקום כמו תל חי שמתאים לי כתלמיד עם לקות למידה, וזה המקום הכי טוב בארץ ללקויי למידה, אני פשוט לא יכול ללמוד בו כי מה שאני ר וצה ללמוד לא קיים שם.

יוחאי סביר: זה פשוט אבסורד.

רוני פלמר: אגב, אני מבין שעבר החוק של הבגדים השחורים לסטודנטים.

יוחאי סביר: זה לא מתואם, אבל שחור הוא לא צבע שמח.

דוד קשני: אני מהפורום לדיור ציבורי.

דוד קשני: אני רוצה לומר רק משפט אחד כדי לתקן את נציג האוצר אמיר שישב כאן.

דוד קשני: הייתי בחוק תכנון ובנייה כבר שנתיים.

דוד קשני: רק לפני חודשיים החליטו שייכנס לשם דיור בר השגה להשכרה.

דוד קשני: זה יקרה רק בעוד שנתיים.

דוד קשני: כלומר, סטודנטים כאלה ימתינו שנתיים ועוד ארבע שנים עד שיבנו את הבניין, דבר שאומר שש שנים.

דוד קשני: בינתיים הוא יעשה תואר דוקטור ואולי ייסע לחוץ לארץ ולא יישאר בארץ.

דוד קשני: זאת הבעיה המרכזית.

דוד קשני: לפני חודשיים היינו בירוחם, ישבנו בשולחנות עגולים, היו שם אלפי אנשים והשאלה המרכזית שעלתה הייתה שיש לו המון קרקעות.

דוד קשני: שאלנו למה לא נותנים לך את הקרקעות האלה כדי לבנות והוא אמר שמינהל מקרקעי ישראל לא נותן להם שום דבר.

דוד קשני: זאת הבעיה.

דוד קשני: תודה רבה.

מרינה סולודקין: מירי, אני מברכת כי את נפש חיה מאחורי כל העניין של דיור בר השגה והדיור הציבורי בקואליציה.

מרינה סולודקין: אני וחברי ברוורמן באופוזיציה ולכן חשוב מאוד שהכנסת מתאחדת מקיר לקיר בנושאים האלה.

יוחאי סביר: בנושא הזה אפשר לשתף פעולה גם אם זאת אופוזיציה וקואליציה, וזה מומלץ.

מרינה סולודקין: אתה מסביר לי?

מרינה סולודקין: זה נכון.

מרינה סולודקין: מירי, יש גם בשורות טובות כי בעוד שבועיים, כך אמרו לי, משרד הבינוי והשיכון, לשר יש כוונה להעביר את החוק שמדבר על חמישה אחוזים לדיור הציבורי.

מירי רגב: אני אאמין רק כשאראה את זה.

מירי רגב: אחרי שפסלו לנו אותו, הורידו לנו אותו וירדו עלינו במליאה, נראה.

ברברה אפשטיין: כי הוא היה צריך את הקרדיט.

מירי רגב: אין לי בעיה עם קרדיט.

מירי רגב: שכולם ייקחו את הקרדיט, אבל שזה יבוצע.

מרינה סולודקין: מירי, אנחנו נצרף את החוק שלנו שנפל שלוש פעמים בנושא הדיור הציבורי.

מרינה סולודקין: אני חושבת שמשרד הבינוי והשיכון מבין שבלי דיור ציבורי כל נושא של דיור בר השגה בעייתי כי יש אנשים שיותר קשה להם.

מרינה סולודקין: אני חושבת שאנחנו צריכים גם להדגיש שהמצב בשוק הדיור יהיה אחר.

מרינה סולודקין: זה לא רק הדיור הציבורי אלא חייבים גם מעונות לסטודנטים כפי שהבטיחו והבטיחו 10,000 יחידות דיור.

מרינה סולודקין: מירי, אם הכוח והמרץ שלך אנחנו חייבים שכך יהיה.

מירי רגב: קראנו לזה אקירוב לסטודנטים.

מירי רגב: אמרנו בצפון, בירושלים ובבאר-שבע.

יוחאי סביר: צריך דירה רגילה אבל לא במחיר של אקירוב.

מירי רגב: אל תדאג.

מרינה סולודקין: שמעתי מחברי ראש העיר ירוחם, מיכאל ביטון, שהוא שאל מה עם החברות הכלכליות של הערים בפריפריה.

מירי רגב: זה רעיון מצוין.

מרינה סולודקין: אנחנו ישבנו בישיבה קודמת שלך ואני חשבתי שדווקא ראשי הערים בפריפריה יודעים מה לעשות דרך החברות הכלכליות.

מרינה סולודקין: למה אנחנו לא מקדמים את העניין הזה?

מרינה סולודקין: <

מירי רגב: אפרופו, היה דיון בעניין הזה עם כל החברות הכלכליות יחד עם השר אטיאס והצגנו לו מודל איך חברה כלכלית יכולה להפוך לחברה יזמית.

מירי רגב: היא לא תיקח את הנתח של החברות הקבלניות.

מירי רגב: ראש עיריית ראש העין הציג איזשהו פרויקט, אחד המצפים שנבנו על ידי חברה כלכלית.

מירי רגב: אטיאס אמר שזאת בהחלט הצעה טובה אבל מאז לא קרה עם זה כלום.

מירי רגב: לדעתי כדאי שנגיש הצעת חוק בעניין.

מרינה סולודקין: נכון.

מיכאל ביטון: אנחנו פרצנו מחסום לאומי.

מיכאל ביטון: עד היום נתנו פטור מקרקע לאנשי קבע במינהלת הבנייה של משרד הביטחון.

מיכאל ביטון: אנחנו עכשיו בונים מאה בתים לאנשי קבע בעיר הבה"דים בערבות משרד הביטחון והאוצר, בביצוע של החברה הכלכלית.

מיכאל ביטון: כל מה שנשאר עכשיו זה פטור מקרקע.

מירי רגב: יפה.

מירי רגב: תעביר לנו את המודל הזה.

מיכאל ביטון: בסוף זאת חקיקה ובזה את צודקת.

מירי רגב: תעביר לנו את המודל.

מירי רגב: במעבר עיר הבה"דים, בגלל שיש רצון להשאיר את 8200, את אותה אוכלוסייה שלא תישאר בנגב אלא שתעבוד בנגב ותחזור ברכבות, באוטובוסים או ברכבים שלה בחזרה לתל אביב, דווקא זה רעיון מצוין.

מירי רגב: תביא את המודל וננסה לפתח אותו.

מירי רגב: חבר הכנסת ברוורמן.

אבישי ברוורמן: אני אדבר בקצרה.

אבישי ברוורמן: אחד הדברים המדהימים הוא שאתה רואה את השיחות האלה חוזרות ונשנות כאילו לא היה דבר וגם קיימות הציפיות כאילו בוועדות הכנסת, אם יבואו לכאן אנשים וידברו, קורים דברים.

אבישי ברוורמן: אז באים לכאן כל כך הרבה אנשים תמימים, מביאים אותם לכנסת והם אומרים שהם ישבו בוועדה, דיברו עם חברי כנסת וכולי.

אבישי ברוורמן: לצערי אני שבע כינוסים בדרום.

אבישי ברוורמן: מאות כינוסים על חזון הנגב אליהם מביאים אנשים.

אבישי ברוורמן: אני כבר מצפה לימים של העבר שאנשים, מעשיהם גדולים ממילותיהם.

אבישי ברוורמן: ספיר לא היה מדבר הרבה אלא היה עושה.

אבישי ברוורמן: אני כבד את מירי ומעריץ את מרינה שמדברת פחות אבל בכל מקרה השאלה היא מה אפשר לעשות.

אבישי ברוורמן: ב סופו של דבר מכאן הרבה לא יצא אלא אולי הצעת חוק וקצת רעש.

אבישי ברוורמן: יושב כאן ישראל שוורץ שהוא איש מעשה ואיש מבין.

אבישי ברוורמן: הוא אמר לכם שההחלטה כרגע לגבי הנושא הזה הייתה בארבעה מקומות אבל הוא אמר לכם שבלי סבסוד משמעותי, זה לא יהיה.

אבישי ברוורמן: הטעות הבסיסית שהייתה בעשרים השנים האחרונות – ולא רק בישראל אלא גם במערב – שהכספים האדירים של קופות הפנסיות וקרנות הגמל, אלה כספים שאם היו משקיעים אותם בתשתיות בתשואה נמוכה, העולם היה פורח.

אבישי ברוורמן: זרקו אותם על קרן הצבי.

אבישי ברוורמן: עכשיו יש הזדמנות.

אבישי ברוורמן: לאמיר מהאוצר, באמת אין לו שום כוח.

אבישי ברוורמן: הוא יושב כאן, אבל הוא קובע?

אבישי ברוורמן: מה זה משנה אם הוא יושב כאן או לא יושב?

אבישי ברוורמן: אתה חושב שזה משנה?

אבישי ברוורמן: זה לא הכוח שלו.

אבישי ברוורמן: אתה חושב שכאן משנים את הדברים אבל לא משנים כאן דברים.

מיכאל ביטון: אבל אתה עדיין כאן.

מיכאל ביטון: קצת אופטימיות.

אבישי ברוורמן: אני רוצה להסביר לך למה אני כאן ולמה עדיין אפשר לעשות.

אבישי ברוורמן: אני יושב כאן מכיוון שאני מאמין שעדיין אפשר לבנות משטר אחר.

אבישי ברוורמן: אני מגיע לנקודה הבסיסית.

אבישי ברוורמן: למוסדיים יש היום הרבה מאוד כספים.

דוד קשני: 900 מיליארד שקלים.

אבישי ברוורמן: טריליון.

אבישי ברוורמן: מכיוון שהמוסדיים באמת אין להם אפיקים עכשיו להשקיע, בנייה להשכרה על פני זמן בתשואה נמוכה ובטוחה – זאת הזדמנות.

אבישי ברוורמן: לכן המהלך הגדול הוא מה שאמר כאן ישראל, שצריך להושיב כאן את שר האוצר מול כמה דברים ולפתוח את המהלך הזה.

אבישי ברוורמן: בלי המהלך הזה לא יהיו דברים גדולים אלא יהיו דברים קטנים ועקב הבירוקרטיה הישראלית, לא יהיה שום דבר.

אבישי ברוורמן: כאן אני מגיע לדבר הכללי.

אבישי ברוורמן: אני יושב כאן עם ידידי רון ואנחנו חברים כבר הרבה מאוד שנים.

אבישי ברוורמן: כאן אני דווקא מסכים עם תמר.

אבישי ברוורמן: הצלחנו בזמנו להביא כל כך הרבה סטודנטים לנגב ואני יושב עם כל הבוגרים.

אבישי ברוורמן: זה לא הדיור אלא זאת התעסוקה.

אבישי ברוורמן: באים כולם וחוזרים.

אבישי ברוורמן: אם לא תהיה תעסוקה בנגב ואם לא תהיה תעסוקה בגליל, הם לא יבואו.

אבישי ברוורמן: אני מסכים שדיור לירוחם אולי זאת בעיה נקודתית, אבל הבעיה הראשונה היא תעסוקה ובלי תעסוקה כל הישובים הקטנים, לא רלוונטיים.

אבישי ברוורמן: לגבי ירוחם.

אבישי ברוורמן: יש ראש עיר דינאמי.

אבישי ברוורמן: כל ראשי הערים כאלה אבל אני מדבר על ירוחם.

אבישי ברוורמן: בא ראש עיר עם יוזמה אבל בדבר אחד יש טעות לגבי כל הפיתוח בנגב.

אבישי ברוורמן: הפיתוח הזה בנגב, הטעות שלו, אני אתן לכם רק דוגמה אחת.

אבישי ברוורמן: ב-1990 ומשהו, כשביבי היה בשלטון, אני הופעתי בתוכנית בשם פופוליטיקה, תוכנית שפעם הייתה תוכנית מפורסמת, על אופקים.

אבישי ברוורמן: באופקים הבעירו צמיגים.

אבישי ברוורמן: הייתה שם אבטלה ואני הגעתי לתוכנית.

אבישי ברוורמן: למחרת הזמין אותי אחד הכתבים הידועים בישראל לראיון ושאל אותי מה לעשות לגבי האבטלה בישראל.

אבישי ברוורמן: אמרתי לו מטרופולין באר שבע, לפתח אותו ביחד.

אבישי ברוורמן: הוא שואל אותי למה אני מדבר על באר שבע בעוד שהוא מדבר על אופקים.

אבישי ברוורמן: שאלתי אותו קבל עם ועולם – ולא אומר את שמו, הוא אחד המפורסמים בארץ – מה המרחק בין באר שבע לאופקים.

אבישי ברוורמן: הוא אמר לי שעה.

אבישי ברוורמן: אמרתי שמביתי ברחוב יריחו 11 לאופקים – 14 דקות.

אבישי ברוורמן: אין עיירות פיתוח.

אבישי ברוורמן: ירוחם במרחק של עשרים דקות, דימונה במרחק של 25 דקות.

אבישי ברוורמן: היה צריך להיות מושל הנגב כמטרופולין ואז עושים חוק עידוד השקעות הון.

אבישי ברוורמן: צריך לפתח את האזור כי זה לא עניין של ירוחם ולא עניין של דימונה אלא זה עניין אזורי.

אבישי ברוורמן: מכיוון שאין כאן ממשל והממשל כאן הוא ממשל שטחי, יבואו לכאן אנשים ויציעו הצעות שאני אתמוך בהצעת החוק שנותנת את הדברים האלה.

אבישי ברוורמן: בלי המוסדיים, בלי ששר האוצר יודע לבצע, אנחנו נשב כאן ודיור בר השגה יהיה בעוד ארבע שנים אבל תעסוקה לא תהיה.

אבישי ברוורמן: סליחה שאני צריך לעזוב.

אבישי ברוורמן: רוני, אתה יודע שאני אעזור לך בכל דבר.

מירי רגב: בגלל שהממשל הזה לא שווה והקודם היה עוד יותר לא שווה, לכן אנחנו יושבים כאן כי שנתיים רק הרסנו את כל מה שבניתם.

מירי רגב: אנחנו לא מדברים על פוליטיקה.

מירי רגב: אל תדבר על הממשל הזה אלא בוא נדבר עניינית על התפקיד.

מירי רגב: בעיית הדיור התחילה לפני עשר שנים.

אבישי ברוורמן: מירי, את לא מקשיבה.

מירי רגב: תקשיב גם אתה.

מירי רגב: אתה לא באקדמיה ואני לא סטודנטית שלך.

אבישי ברוורמן: בובל'ה, תקשיבי.

מירי רגב: אני גם לא בובל'ה.

מירי רגב: אתה בובל'ה.

מירי רגב: אני לא בובל'ה.

מירי רגב: אני שווה לך ואל תקרא לי בובל'ה.

מירי רגב: אני לא בובל'ה.

אבישי ברוורמן: לא דיברתי על הממשל הזה.

אבישי ברוורמן: דיברתי על כל הממשלות.

מירי רגב: בובל'ה תקרא לבת שלך.

אבישי ברוורמן: את הפטפטנית הכי גדולה בכנסת.

מירי רגב: שלום בובל'ה.

אבישי ברוורמן: את תהיי מספר אחד בליכוד.

אבישי ברוורמן: את לא אשת מעשה.

מירי רגב: אתה תישאר באופוזיציה כל חייך וכך תצליח לעזור לאנשים עם הרבה אופטימיות.

אבישי ברוורמן: את יודעת לדבר.

אבישי ברוורמן: לעשות, כלום.

מירי רגב: שלום בובל'ה.

מירי רגב: נעבור לסיכום הדיון.

מירי רגב: בובל'ה מסכמת את הדיון.

מירי רגב: מזל שיש נשים שהן בובל'ה.

מירי רגב: כל הנשים, שימו לב ואני לא בלונדינית.

אבישי ברוורמן: אני מצטער על ה-בובל'ה.

אבישי ברוורמן: את הדוגמה למה שקרה לליכוד, שהכל זה דיבורים.

מירי רגב: אם סיימת עם ה-בובל'ה והתנצלת, אני מקבלת את זה.

מרינה סולודקין: צריכים לכבד בעלי ברית.

יוחאי סביר: אולי גם הוא סתום.

מירי רגב: יכול להיות.

מירי רגב: אני לא אמרתי את זה.

מירי רגב: זה אתה אמרת.

קריאה: את אמרת פעם על מישהו אחר.

מירי רגב: אנחנו נסכם את הנושא ונעבור לנושא הבא.

מירי רגב: אנחנו נלך בדרך לחקיקה.

מירי רגב: נביא חקיקה גם על הנושא של החברות הכלכליות.

מירי רגב: ראש עיריית ירוחם, תעביר לנו את המודל.

מירי רגב: ניקח את המודל הזה, נעביר אותו לייעוץ המשפטי ונראה איך אנחנו עושים את המודל של חברות כלכליות.

מירי רגב: לדעתי יש לנו את המודל הזה מהדיון שעבר שהיה לנו עם השר אטיאס.

מירי רגב: אם כן, אנחנו ניקח את זה ונלך לחקיקה.

רוני פלמר: אבל זה של משרד הביטחון.

מירי רגב: לגבי מעונות סטודנטים.

מירי רגב: בזמנו דיברנו על מגדלים לצעירים בשיטת ה-BOT.

מירי רגב: כמו שעיר הבה"דים עוברת בשיטת ה-BOT לדרום, אמרנו שייבנו מגדלים לצעירים בריכוזי אוניברסיטאות בשיטת ה-BOT.

מירי רגב: לדעתי גם את זה כדאי לקדם בחקיקה.

מירי רגב: זה נושא אותו אנחנו יכולים לקדם.

מירי רגב: זה נושא שלא עולה למדינה שקל, היא מקצה קרקעות ואחרי איקס שנים הקרקע חוזרת למדינה.

מירי רגב: לכן אני חושבת שזאת שיטה שבהחלט אפשר לקדם אותה.

מירי רגב: אם כן, מגדלי סטודנטים בשיטת ה-BOT זה דבר שנכון לעשות.

מירי רגב: הדבר השני.

מירי רגב: אני מציעה שנחכה ונראה כיצד נגמר הדיון בוועדת הפנים בנושא המוסדיים, בנושא דירות להשכרה במחיר מפוקח ובנושא דירות להשכרה בשוק החופשי.

מירי רגב: נראה אם הכניסו לתוך ועדות התכנון את הנושא הזה.

קריאה: הכניסו.

מירי רגב: אם אכן אנחנו הולכים עם המוסדיים, אני חושבת שאנחנו יכולים בדיון הבא שיתקיים במושב הבא לקבל התייחסות של האוצר כיצד הנושא של המוסדיים בא לידי ביטוי בדיור להשכרה.

קריאה: זה לא שייך.

מירי רגב: אנחנו רוצים לשייך את זה לזה.

מירי רגב: אנחנו רוצים לעודד מוסדיים לבנות דיור להשכרה.

מירי רגב: על כך דיברנו קודם על נציג האוצר.

קריאה: חוק התכנון.

מירי רגב: אני יודעת שזה ייעוד הקרקע, אבל הוא אמר שהוא הולך לדבר על הנושא של המוסדיים בכלל בכל מה שקשור גם לדיור להשכרה וגם לדיור לבנייה.

מירי רגב: כך אמר כאן נציג האוצר.

מירי רגב: אני רוצה להבין אם אנחנו יכולים לבוא עם איזושהי תוכנית מגובשת, ולכן אני מבקשת להזמין לדיון הבא שיתקיים במושב הבא, את נציג האוצר שיבוא לכאן עם תוכנית מתואמת עם השיכון.

מירי רגב: אני מבינה שהשיכון הולך עכשיו לאיזושהי ועדה משותפת עם השלטון המקומי.

מירי רגב: כדאי שלוועדה הזאת יצטרף נציג של האוצר.

מירי רגב: תביאו הצעה גם בעניין של הנחה בקרקע, הנחה בפיתוח ועידוד מוסדיים.

מירי רגב: ברגע שאנחנו נלך עם שלושת הדברים האלה ביחד, אני חושבת שנוכל להביא משהו אמיתי בנושא בנייה להשכרה.

מירי רגב: אז גם נטפל בזה ברמת החקיקה.

מרינה סולודקין: היה עוד רעיון.

מרינה סולודקין: שמונים אחוזים של משכנתאות.

מירי רגב: אני אגיע למשכנתא.

מירי רגב: אני רוצה לדבר בכל זאת על סבסוד הקרקע, על סבסוד הפיתוח ועל עידוד המוסדיים בכל מה שקשור לדיור להשכרה בפריפריה.

מירי רגב: אם אתם תוכלו לבוא עם איזשהו מודל שמקובל על משרד השיכון יחד עם אחד הרעיונות שהציע כאן השלטון המקומי והאוצר, נראה לי שמודל כזה, אם הוא יבוא לחקיקה כמו שביקש האוצר, יכול לקדם מאוד את הנושא של הבנייה להשכרה.

מירי רגב: נקרא לזה פרויקט בובל'ה.

מיכאל ביטון: בובה של פרויקט.

תמר מייבום: המעונות מיועדים רק לסטודנטים שבאים והולכים.

תמר מייבום: לא שמעתי על משהו יותר קונקרטי.

מירי רגב: זה דיור להשכרה.

מירי רגב: אנחנו מדברים על שני דברים נפרדים.

רוני פלמר: כולל גם את הסטודנטים.

מירי רגב: אני לא רוצה להמשיך בדיון כי אני חייבת לעבור לנושא הבא.

מירי רגב: אנחנו מדברים קודם כל על מגדלי צעירים.

אביעד רוזנפלד: הצעירים לא רוצים מגדלים.

אביעד רוזנפלד: יש סיבה בגינה באים לתל חי ולספיר.

טובה מעוז: באמת.

טובה מעוז: עכשיו נתחיל בזה.

אביעד רוזנפלד: אני מייצג את הסטודנטים והסטודנטים שלי מגיעים לתל חי בגלל שהצפון יכול להציע דיור שהוא צמוד קרקע ודיור שהוא קצת שונה מהקיים במקומות אחרים.

מירי רגב: סליחה, אנחנו מתנהגים כאן כמו בוועדה בכנסת ולא כמו באוהלי המחאה.

מירי רגב: אני מבקשת להפסיק עם הדברים האלה.

מירי רגב: זה לא מקובל.

מירי רגב: פעם ראשונה שתקתי אבל פעם שנייה לא.

מירי רגב: אנחנו כאן בוועדה מסודרת בכנסת בה מצביעים כדי לקבל רשות דיבור ואז מתייחסים לדברים.

קריאה: ביקשתי לשאול משהו, אבל את לא נתת לי.

מירי רגב: מצטערת.

מירי רגב: יש כאן רשימה מסודרת ומי שרוצה לדבר, נרשם.

מירי רגב: יש כאן נהלים שלהבא נסביר אותם כי כנראה כשהגעתם לא הבנתם אותם.

מירי רגב: בוועדות בכנסת, מי שרוצה לדבר, נרשם אצל מנהל הוועדה וכל מי שנרשם, דיבר.

קריאה: שתקתי ולא הפרעתי.

קריאה: אמרתי את דעתי בשקט.

מרינה סולודקין: הערת שוליים.

מרינה סולודקין: במחאה באוגוסט אנשים הלכו לשבות בגלל שאין דיור ציבורי אבל לא היו מספיק חכמים כדי לדבר עם חברי הכנסת.

מירי רגב: אנחנו מדברים על דיור להשכרה.

רוני פלמר: למען הסר ספק כי אני רואה שלא הבינו.

רוני פלמר: יהיה מודל כפרי, יהיה מודל עירוני וזה כולל מהשלב בו אתה מסיים את הלימודים כאשר שנה לפני כן כבר ידברו אתך וישאלו היכן אתה רוצה לגור, בכפרי או עירוני, מגדל או צמוד קרקע, וזה כולל את כל האוכלוסייה.

אביעד רוזנפלד: ברור.

אביעד רוזנפלד: דיור צמוד קרקע, אין שום בעיה שהוא יהיה גם בקריית שמונה.

אביעד רוזנפלד: הרעיון הוא שיש קונספט מסוים עבורו באים הסטודנטים ובגללו הם גם יסכימו להישאר.

רוני פלמר: קיבלנו.

רוני פלמר: אתם גם תהיו שותפים בגיבוש הרעיון.

מירי רגב: תהיו שותפים בגיבוש הרעיון אבל יש מקומות בהם צמוד קרקע לא מתאים.

מירי רגב: בירושלים הוא לא מתאים כי אין קרקע ואין אדמות.

מירי רגב: אותם סטודנטים משלמים המון כסף כדי להמשיך וגם לגור בירושלים וגם ללמוד בירושלים.

מירי רגב: יש לנו כוונה להביא צעירים לירושלים ולא להשאיר את ירושלים חרדית או עם אוכלוסייה ענייה.

מירי רגב: לכן אני אומרת שכל מודל ייבנה בהתאם למקום עליו אנחנו מדברים.

מירי רגב: זה לא יהיה מודל שהוא בגדר דפוס אחד לכולם.

מירי רגב: דיברתי על העיקרון של בנייה לצעירים במרכזי סטודנטים, קראנו לו בשם מגדלים לצעירים בשיטת ה-BOT.

מירי רגב: שיטת ה-BOT אומרת שהמדינה לא אמורה להשקיע בזה שקל אלא היא צריכה להקצות קרקע, היא צריכה להחליט על קבלן שזוכה במכרז כמו במעבר צה"ל לנגב ומרגע לזה, איזה דפוס של מגורים זה יהיה, זה כמובן יהיה בהידברות עם ראש העיר, עם הגורמים הרלוונטיים ועם המשרדים הרלוונטיים.

מירי רגב: קודם כל, שהרעיון כרעיון יתקבל.

מירי רגב: כרגע הרעיון עדיין לא התקבל ועדיין לא הצלחנו להעביר אותו.

מירי רגב: אם תבואו שוב לוועדת הכנסת, לא מדברים אחרי סיכום היושב ראש, אבל בגלל שלא נתנו לכם לדבר, אני נותנת לך אפשרות לדבר.

בועז רקוץ': אני מעריך את זה.

בועז רקוץ': תודה.

בועז רקוץ': אני מהמשמר החברתי.

בועז רקוץ': לגבי ה-BOT, השאלה היא למי מתוכננים הנכסים האלה לעבור בשלב הסופי.

מירי רגב: למדינה.

בועז רקוץ': את זה רציתי לוודא.

מירי רגב: אמרתי את זה בתחילת דבריי.

מירי רגב: תמיד במקרה של BOT, זה עובר למדינה.

מירי רגב: מרינה, את לא נשארת לדיון על מרכזי תעסוקה בפריפריה?

מרינה סולודקין: לצערי הרב אני לא יכולה.

מירי רגב: הסיכום ברור?

מירי רגב: ברורות המשימות של משרד השיכון ומשרד האוצר?

מירי רגב: תודה.

מירי רגב: אנחנו עוברים לנושא השני שבסדר היום.

מירי רגב: כאמור, הדיון הוא מרכזי תעסוקה בפריפריה.

מירי רגב: נמצא כאן אבי פלדמן ידידנו ממשרד התעשייה.

אבי פלדמן: משרד התעשייה, פיתוח אזורי.

אבי פלדמן: אני שמח להתחבר לדיון הקודם.

מירי רגב: לפני שאתה מציג את המצגת שלך, אנחנו רוצים לעשות הבחנה בין מרכזי תעסוקה בפריפריה לבין לשכת התעסוקה.

מירי רגב: מרכזי תעסוקה בפריפריה מיועדים בעיקר לצעירים.

אבי פלדמן: אני אתייחס לזה.

אבי פלדמן: המצגת מדברת גם על אוכלוסיית היעד.

מירי רגב: הכוונה היא להשאיר צעירים שהגיעו לפריפריה ולסייע להם למצוא מקומות עבודה.

מירי רגב: זאת הכוונה שלי במרכז תעסוקה בפריפריה.

אבי פלדמן: גם לצעירים אבל לא רק לצעירים.

אבי פלדמן: זה נבדל מהשירות ומאוכלוסיות היעד של לשכות התעסוקה ולא נוגע בהן.

אבי פלדמן: זאת אומרת, אנחנו באים ומוסיפים.

נסים מלכה: זה גם בניגוד למרכז צעירים שמגביל את הגילאים.

מירי רגב: מדברים כאן על צעירים, סטודנטים וזוגות צעירים.

אבי פלדמן: כן.

אבי פלדמן: קודם כל, אני מודה על ההזדמנות.

מירי רגב: אנחנו אמורים לסיים את הדיון בשעה 4:00 לסיים את הדיון כי יש לנו מליאה.

מירי רגב: הדיון הראשון לקח לנו זמן.

אבי פלדמן: המצגת תהיה קצרה, בערך רבע שעה.

מירי רגב: כן.

מירי רגב: צריכה אחר כך להיות התייחסות האנשים ואני רוצה לסכם את הדיון ולקדם אותו לקראת הדיון הבא.

אבי פלדמן: אני אהיה קצר.

אבי פלדמן: זה מתחבר נפלא לדיון הקודם ואמרתם את זה בעצמכם תוך כדי הדיון, שהנושא של תעסוקה משלים לכל הנושא של דיור ושל חינוך במיוחד בפריפריה.

אבי פלדמן: אלה הן שלוש סוגיות שהולכות ביחד ולכן יש כאן ממשק.

אבי פלדמן: להערה שנזרקה קודם.

אבי פלדמן: אנחנו באים ומראים קודם ביצוע של מה שהיה וזה לפני שאנחנו מציעים לקחת את המודל הזה ולעשות לו אפ-סקל ולהפיץ אותו למקומות נוספים.

מירי רגב: ההצעה שאתה מביא מקובלת על שר התעשייה?

אבי פלדמן: בוודאי.

אבי פלדמן: יותר מזה, התברכנו ונמצאים כאן שני ראשי רשויות, אחד שבתחומו המודל הזה כבר פועל מספר שנים, ראש עיריית קריית שמונה, והשני, ראש מועצת ירוחם, שאצלו המודל אמור להיפתח בחודש הבא.

שמעון גפסו: גם נצרת.

אבי פלדמן: נצרת עלית אבל המודל עדיין לא פועל.

אבי פלדמן: אנחנו מסתכלים כאן על שני צירים.

אבי פלדמן: אחד מסתכל על שיעור האבטלה ושיעור האבטלה בישראל בשנים האחרונות במגמת ירידה.

אבי פלדמן: יחסית לעולם אנחנו במצב טוב יחסית בשיעור האבטלה.

אבי פלדמן: יש כאן שתי בעיות שאנחנו לא רואים אותן, או אחת מהן אנחנו רואים באופן חלקי.

אבי פלדמן: אנחנו מסתכלים על הגרף הכחול שמראה לנו את שיעור האבטלה שיורד בישראל בשנים האחרונות.

אבי פלדמן: בשנה הקרובה ככל הנראה, לפי כל הציפיות והתחזיות הכלכליות, יש שינוי במגמה וככל הנראה שיעור האבטלה עומד לעלות בעקבות המשבר שמתפרץ שוב.

אבי פלדמן: יש לנו בעיה מבנית ואת זה רואים בגרף האדום שמתייחס לנושא של שיעור ההשתתפות בעבודה.

אבי פלדמן: שיעור ההשתתפות בעבודה בישראל נמוך משיעור ההשתתפות בממוצע מדינות ה-OECD אליו אנחנו מנסים להשתוות.

אבי פלדמן: הוא נמוך בצורה משמעותית.

אבי פלדמן: בעיקרון שלוש קבוצות אוכלוסייה הן הבעייתיות: חרדים ומיעוטים שכולם מדברים עליהם כל הזמן ואוכלוסיות בפריפריה.

אבי פלדמן: יש כמובן גם חפיפה, שי אוכלוסיית מיעוטים גדולה מאוד בפריפריה אבל יש – ויש הרבה ויותר – אוכלוסייה יהודית בפריפריה שלא נהנית מכל התקציבים הגדולים שנחתו בשנה האחרונה כתוצאה מכל מיני מהלכים ובעיקרם גם דוח טרכטנברג.

אבי פלדמן: אנחנו נגיע לזה בסוף הדברים.

אבי פלדמן: כמה מספרים.

אבי פלדמן: בישראל יש כ-800 אלף בלתי מועסקים .

אבי פלדמן: הם לא מובטלים אלא הם בלתי מועסקים.

אבי פלדמן: יש עוד מאות אלפים שנמצאים בתת תעסוקה.

אבי פלדמן: זאת אומרת, או בעבודות זמניות או במשרות חלקיות או במשרות שלא מתאימים לכישורים שלהם.

נסים מלכה: או אצל הקבלן.

אבי פלדמן: גם.

אבי פלדמן: אם אנחנו מסתכלים על הגרף הזה שמשווה – קצת קשה לראות את כל המדינות – בעצם הגרף הזה מעלה את כל מדינות ה-OECD ומראה היכן אנחנו נמצאים ביחס הזה.

אבי פלדמן: כמו שאתם רואים, אנחנו נמצאים במקום לא טוב, נמוך יחסית, ואנחנו יכולים לעלות.

אבי פלדמן: הנקודה האדומה התחתונה היא ישראל, הנקודה האדומה העליונה מראה את ממוצע ה-OECD ויש הרבה מדינות כדוגמתנו מבחינת ההתפתחות הכלכלית שהיינו יכולים להיות כמותן והן אפילו צפונית ל-OECD.

אבי פלדמן: זה נובע משיעור ההשתתפות ונובע מרמת פריון נמוכה.

אבי פלדמן: כל זה, זה תעסוקה.

אבי פלדמן: אלה היו כמה נתונים.

אבי פלדמן: אם אנחנו עוברים אלינו, אתם יכולים לראות כאן את הנתונים על שיעור המועסקים לפי מחוזות ואפשר לראות באופן מאוד ברור את הנושא של שיעור התעסוקה הנמוך במחוזות הצפון והדרום ביחס למחוז המרכז.

אבי פלדמן: אם תוסיפו לזה את הנתונים של הגירה שלילית – והסטודנטים דיברו כאן קודם על הנושא של סטודנטים באים, לומדים בצפון ובדרום ואחר כך חוזרים למרכז, בין אם כאלה שבאים מהמרכז ובין אם כאלה שמחוז הלידה שלהם הוא הצפון והדרום ואחרי כן הם נודדים בעקבות התעסוקה לאזור המרכז – יש לנו כל הזמן הגירה שלילית של אוכלוסייה חזקה למרכז.

אבי פלדמן: יש לנו עוד נתון חד שמתחבא בין כל הנתונים וזה הנושא של זמן האבטלה.

אבי פלדמן: כשאתה כבר נפלט ממעגל העבודה, יש לך זמן אבטלה ארוך הרבה יותר, בדרך כלל פי שניים עד שלושה, בגלל היצע ומגוון נמוך של מקורות תעסוקה.

אבי פלדמן: עד שאתה שוב מוצא מקום עבודה.

אבי פלדמן: כל הדברים האלה משפיעים על המצב התעסוקתי.

אבי פלדמן: אנחנו מציעים מודל שפותח במשרד התעשייה כבר לפני מספר שנים והוא נוסה כמודל על ידי הג'וינט שהוביל אותו והחברה למתנ"סים.

אבי פלדמן: נציגי שני הגופים האלה נמצאים אתנו כאן.

אבי פלדמן: החברה למתנ"סים זכתה במכרז ההפעלה שלו והיא מפעילה אותו בשנים האחרונות.

אבי פלדמן: תכף נגיע לפריסה שלו.

אבי פלדמן: אני רוצה לומר שנעשו שני מחקרי הערכה על המודל הזה שמופעל היום במספר מצומצם של מקומות ותכף גם נאמר היכן.

אבי פלדמן: לטעמנו ההצלחה היא גבוהה מאוד.

אבי פלדמן: כשישים אחוזים מהמשתתפים בתוכנית מגיעים בסופו של דבר להשמה ולתעסוקה.

אבי פלדמן: זה אחוז גבוה וזה אחוז ששווה את ההשקעה בצורת המודל הזה.

אבי פלדמן: התוכנית היא תוכנית וולנטרית.

אבי פלדמן: זאת אומרת, היא לא כופה על המשתתפים להגיע ולקבל את השירותים כתלות בזכאויות כאלה ואחרות אלא היא תוכנית וולנטרית שמציעה את השירותים בסל שירותים גדול.

אבי פלדמן: התוכנית פועלת ביחד ובשיתוף פעולה עם הרשות המקומית בכל רשות בה אנחנו מפעילים אותה והרשויות המקומיות, לא רק שזה שיתוף פעולה יחד עם הרשות ברמה העקרונית אלא גם ברמה התקציבית.

אבי פלדמן: הרשויות המקומיות – ויושבים כאן ראשי רשויות שזה לא קל להם - ואני מודע לכך ומכיר בזה - תקציבית להפנות תקציבים לנושא הזה אבל הם מבינים את החשיבות והם מבינים את התרומה של הפרויקט הזה לפיתוח התעסוקתי העירוני והאזורי.

אבי פלדמן: יש תוכניות מקבילות שפועלות גם באוכלוסיות אחרות.

אבי פלדמן: יש את תוכנית מעברים שברוך ממשרד הרווחה מנהל אותה.

אבי פלדמן: התוכנית הזאת פועלת במגזר הכפרי.

מירי רגב: תתייחס לתוכנית שלך כי אנחנו מוגבלים בזמן.

אבי פלדמן: בסדר.

אבי פלדמן: אני אדלג על זה.

אבי פלדמן: לגבי התוכנית עצמה.

אבי פלדמן: התוכנית עצמה היא פרו-אקטיבית.

אבי פלדמן: זאת אומרת, המרכזים והרכזים שיושבים שם עושים אאוט ריצ' לתוך הקהילה ומושכים אנשים פוטנציאליים לקבל את השירות לתוך המרכזים כדי לקבל את השירות.

אבי פלדמן: הם נותנים סל שירותים רחב – ותכף אני אומר מה יש בסל השירותים הזה – מרעיון אבחון ראשוני דרך כתיבת קורות חיים ועד לליווי ואפילו ליווי תוך כדי עבודה כדי לוודא שאדם, אחרי שהוא נכנס לעבודה, הוא לא נושר ממקום העבודה.

אבי פלדמן: יש כאן סל שירותים מאוד מיוחד שהותאם לתוכנית הזאת.

אבי פלדמן: אנחנו מחברים את המעסיקים לתוך הפעילות במרכז, גם בבנק משרות אבל יותר חשוב מזה, גם בפיתוח איך התוכניות ואיך היזמות המקומית יגרמו להבאת אנשים לתעסוקה לרבות הנושא של הכשרה מקומית.

אבי פלדמן: לאן אנחנו הולכים.

אבי פלדמן: עד עכשיו אלה היו מלים כלליות על המודל כמו שהוא.

אבי פלדמן: מטרות התוכנית הן טיפול בקשר השוק התעסוקתי, מתן מענה לכל מחוסרי העבודה ברמה המקומית, הגברת המעורבות של הגורמים המקומיים והאזוריים והקצאת משאבים אופטימאלית.

אבי פלדמן: כאן אני רוצה להדגיש שזאת שותפות בין-משרדית כאשר יש כאן מספר משרדים.

אבי פלדמן: דיברתי על משרד הרווחה, משרד נגב וגליל, משרד הבינוי והשיכון.

אבי פלדמן: יש כאן מספר משרדים שתורמים תקציבית לתוך התוכנית הזה וזה משהו שצריך לציין אותו כי אין הרבה תוכניות כאלה בתוך הממשלה שמשרדים מתגייסים למען נושא מסוים, מאגמים משאבים ומאגמים יכולות.

אבי פלדמן: אחד הדברים הייחודיים בתוכנית הזאת היא גמישות ההפעלה המקומית.

אבי פלדמן: זאת אומרת, כל מרכז עירוני כזה יכול לקבוע לעצמו ולהפעיל תוכניות מקומיות להבאת אנשים לפי התעסוקה שיש באותו מקום.

אבי פלדמן: אם התעשייה היא מוטת היי-טק, איך עושים תוכניות תעסוקתיות עם ההיי-טק.

אבי פלדמן: אם התעשייה מוטת תוכניות אחרות, אפשר לרוץ אתן.

אבי פלדמן: אוכלוסיות היעד, אתם רואים אותן.

אבי פלדמן: אנחנו שמים דגש במיוחד על שתי אוכלוסיות של בני 45 פלוס ושל צעירים וסטודנטים כי אלה הן אוכלוסיות היעד.

אבי פלדמן: מצד אחד, הצעירים והסטודנטים, אלה הן האוכלוסיות החזקות הפוטנציאליות שצריך להשקיע בהן, מצד שני גילאי 45 פלוס שיש להם קושי גדול יותר מאחרים להשתלב שוב בשוק העבודה.

אבי פלדמן: אנחנו מביאים כלים מיוחדים כדי לעשות את זה.

אבי פלדמן: סל השירותים.

אבי פלדמן: אני משאיר לכם את החומרים שלנו שתוכלו לעיין בהם לאחר מכן.

אבי פלדמן: יש כאן סל שירותים מאוד נרחב שלא מופעל בשום מסגרת אחרת ונותן לפונים שירות מאוד מקיף.

אבי פלדמן: שוב, הדגש כאן הוא על הנושא הפרו-אקטיבי.

אבי פלדמן: אנחנו לא משאירים לאנשים להיות פסיביים אלא אנחנו מושכים אותם פנימה, מציעים להם ודוחפים אותם בכוח לכיוון התעסוקה.

אבי פלדמן: התוכנית פועלת כיום בשמונה מרכזים: קריית שמונה, בית שאן, עכו, כרמיאל, טמרה, כבול וסחנין.

אבי פלדמן: לאחרונה – כתוב כאן

אבי פלדמן: ב-2012 אבל זה היה בסוף 2011 - פתחנו שתי תוכניות כאלה – במעלות תרשיחא ובאום אל פאחם.

אבי פלדמן: אנחנו נמצאים בתהליכי הקמה של מרכז אזורי נוסף בנגב המזרחי – וזה מודל חדש שאנחנו עושים עכשיו, מודל אזורי משותף – בירוחם, בערד, בדימונה כאשר כולן תחת קורת גג אחד של מרכז אזורי עם שלוחות יישוביות בכל אחד ואחד מהישובים האלה.

אבי פלדמן: זה איזשהו פיילוט בתוך הפיילוט אותו אנחנו מפעילים,.

אבי פלדמן: כאן אתם רואים, כמו שאמרתי, את התקציבים וההשתתפות של הרשויות המקומיות.

מירי רגב: כמה אנשים השתתפו עד עכשיו בתוכניות האלה?

מירי רגב: כמה אנשים פנו אליכם ואיך הם פנו אליכם?

אבי פלדמן: כ-11 אלף.

מירי רגב: חשוב לי לדעת כמה צעירים פנו אליכם.

אבי פלדמן: כ-11 אלף פנו עד היום בכל שנות הפעילות של התוכנית.

אבי פלדמן: לא כל המרכזים נפתחו באותה שנה.

אבי פלדמן: בערך כאלפיים בשנה.

מירי רגב: כמה כתוצאה מהפנייה אליכם מצאו עבודה?

אבי פלדמן: שישים אחוזים.

אבי פלדמן: כשישים אחוזים מהם מצאו עבודה.

מירי רגב: עבודה לאורך זמן?

אבי פלדמן: אנחנו קודם כל בודקים את ההשמה.

מירי רגב: אתה בטח עושה פיקוח ומעקב אחרי האנשים.

אבי פלדמן: בוודאי.

אבי פלדמן: הליווי ממשיך למשך תקופה של שלוש שנים.

אבי פלדמן: יש לנו מידע על מי נקלט בעבודה ויש לנו גם מידע על הישארות לאורך זמן.

אבי פלדמן: אנחנו צריכים כל הזמן לעדכן את הנתונים האלה.

אבי פלדמן: שישים האחוזים מדברים על כניסה לעבודה.

מירי רגב: אותם ארבעים אחוזים שלא מצאו עבודה, ממשיכים להשתתף?

אבי פלדמן: הם נשארים בתוך המערכת.

אבי פלדמן: בוודאי.

מירי רגב: מקומות העבודה שאתם מוצאים להם, הם כמובן באזור הפריפריה.

אבי פלדמן: בוודאי.

מירי רגב: באזור בו הם גרים.

אבי פלדמן: בוודאי.

אבי פלדמן: זאת מטרת התוכנית.

אבי פלדמן: מיקום העבודה יהיה מקומי או במרחב היוממות של עשרים-שלושים דקות.

מירי רגב: עיקר הפונים הם סטודנטים שסיימו את לימודיהם?

מירי רגב: פונים אנשים עם תארים במקצועות מסוימים?

מירי רגב: יש לכם איזשהו חתך לגבי איזה אנשים פונים אליכם?

אבי פלדמן: בוודאי.

אבי פלדמן: הנתונים האלה לא נמצאים כאן אתי, אבל אם תרצי, נוכל לשלוח לכם אותם.

מירי רגב: כן.

מירי רגב: תשלח לי אותם.

מירי רגב: אני מדברת על הצעירים, כמה מהם נניח ממכללת תל חי.

אבי פלדמן: אחרי כן אני אדבר על תל חי באופן ספציפי ואומר משהו לגבי הסטודנטים, משהו שמשלים את מה שדובר עליו קודם.

אבי פלדמן: אני משאיר את הדובדבן לסוף דבריי.

אבי פלדמן: הבעיה העיקרית שלנו כרגע.

אבי פלדמן: התוכנית הזאת בעצם הסתיימה כפיילוט בשנת 2010.

אבי פלדמן: משנת 2010 – בשנת 2011 ו-2012 – אנחנו פועלים המשכית לתוכנית הפיילוט בלי שיש לנו תקציב רב שנתי לתוכנית הזאת ולהבדיל מאוכלוסיות אחרות להן יש תוכניות רב שנתיות.

מירי רגב: למה?

אבי פלדמן: תכף אני אגיע לזה, לכל נושא התקציבים.

אבי פלדמן: יש לכם כאן את הפריסה של כל התוכניות לכל המגזרים המיוחדים.

אבי פלדמן: דרך אגב, בכל המגזרים האחרים יושבים על בסיס המודל שפותח בתוכנית הזאת.

אבי פלדמן: זאת אומרת, התוכנית הזאת הייתה בסיס לתכנון גם למגזרים הנוספים.

אבי פלדמן: יש לנו בדואים צפון, בדואים דרום, דרוזים, צ'רקסים ומיעוטים כללי.

אבי פלדמן: כל ארבעת התוכניות האלה, אלה תוכניות שפותחו בשנתיים האחרונות.

מירי רגב: במודל הזה.

אבי פלדמן: במודל הזה עם תקציבים לחמש שנים.

אבי פלדמן: הממשלה העבירה החלטות על תקציבים לחמש שנים ובמסגרת טרכטנברג גם אמורה להיות לחרדים תוכנית דומה, שוב, מבוססת על אותו מודל בסיסי ראשוני.

אבי פלדמן: התוכנית הזאת כרגע נמצאת ללא תקצוב רב שנתי.

אבי פלדמן: כל שנה המשרד והמשרדים השותפים מגרדים מהשאריות שיש לנו, מתחתית החבית, את התקציבים לשנה הבאה כדי להמשיך את התוכנית ולהחזיק אותה בחיים.

אבי פלדמן: מול האוצר יש לנו דיון עקרוני והסכמה עקרונית בדבר הנחיצות של התוכנית הזאת.

אבי פלדמן: עד היום עוד לא הצלחנו להגיע לתקצוב הרב שנתי של זה ואני מקווה שבמסגרת תקציבי 2013, זה בעצם היעד שלנו, נגיע לכך.

מירי רגב: מה ההבדל בין התוכנית הזאת לתוכנית של המיעוטים - גם לגבי החרדים - שאמורה להיכנס ושהם קיבלו תקציב לחמש שנים?

אבי פלדמן: בתוכנית הזאת כל שנה צריך למצוא תקציב.

מירי רגב: למה זה כך?

מירי רגב: אני רוצה להבין למה.

אבי פלדמן: אין סיבה.

אבי פלדמן: התוכנית הזאת הייתה הפיילוט, על גבה למדנו – כל הממשלה – את המודל הזה.

מירי רגב: מה יצר את הפיילוט הזה?

מירי רגב: איזה משרד הביא את הפיילוט הזה?

אבי פלדמן: משרד התעשייה יצר את הפיילוט הזה במסגרת שותפות עם הג'וינט, שותפות שנקראת טבת, שהיא חברה מעורבת לממשלת ישראל והג'וינט.

אבי פלדמן: בהמשך אפשר יהיה לשמוע את נציגת הג'וינט.

אבי פלדמן: במסגרת הזאת הופעל הפיילוט במשך ארבע שנים.

מירי רגב: הרציונאל של הפיילוט היה לפתח פיילוט כדי שהתוכנית הזאת תהיה תוכנית המשכית.

אבי פלדמן: בוודאי.

אבי פלדמן: כמו שאמרתי, אני פותח עכשיו סוגריים, יחד עם משרד האוצר יש הסכמה עקרונית על נחיצות התוכנית הזאת.

אבי פלדמן: אין כאן מחלוקת לגבי העקרונות.

אבי פלדמן: עד היום לא נסגר הנושא התקציבי הרב-שנתי ואנחנו בדיונים כל הזמן ומקווים שבמסגרת תקציב 2013 יימצאו לזה המקורות המתאימים כי יש הסכמה רחבה שהמודל הזה הוא מודל טוב ומסייע באותם מקומות בהם הוא מופעל.

אבי פלדמן: אתם יכולים לראות כאן את הפריסה המתוכננת הרב שנתית של הפרויקט.

אבי פלדמן: זאת אומרת, לאן אנחנו רוצים להגיע החל מהשנה הבאה כשהעמודה הימנית ביותר מראה את המקומות בהם זה פועל כיום.

אבי פלדמן: הכוונה באופן הדרגתי לפתוח במקומות נוספים.

אבי פלדמן: יש כאן את פוטנציאל האוכלוסייה שתקבל את השירות במסגרת הזאת.

אבי פלדמן: יש כאן את כל המידע ואת כל עבודת התכנון איך להפוך את התוכנית הזאת לתוכנית שתהיה פרוסה על פני עשרים מרכזים - ולא רק בשמונה ישובים - חלקם ישובים וחלקם אזוריים.

מירי רגב: תודה רבה.

מירי רגב: בעיניי זה פרויקט מאוד מאוד חשוב.

מירי רגב: זה פרויקט שחשוב שנרחיב אותו לעשרים ישובים מעבר לשמונה בהם הוא כבר מתבצע.

מירי רגב: אני אשמח לקבל התייחסות קצרה של נציגת הג'וינט, אם יש לך מה להוסיף על דבריו של אבי פלדמן.

רות ירון אמבייה: אני חושבת שאין הרבה מה להוסיף.

רות ירון אמבייה: אבי הציג את הדברים מאוד יפה.

רות ירון אמבייה: אני רוצה לומר שזה לא טריביאלי תוכנית כזאת שעובדת מתוך הרשויות המקומיות בכוח המקומי הקהילתי, מתוך הישוב, מתוך הצעירים של הישוב ומשרד ממשלתי לוקח את זה תחת חסותו ורואה בזה ערך.

רות ירון אמבייה: אני חושבת שלכן צריך מאוד לעודד את סוג ההתערבות הזאת בתוך הקהילה והיא נותנת תוצאות שאנחנו לא רואים במקומות אחרים מבחינת השמות.

רות ירון אמבייה: אנחנו מרגישים ששלב הפיתוח עבר יפה והגיע הזמן להרחבה.

מירי רגב: יפה מאוד.

מירי רגב: יישר כוח.

מירי רגב: נסים, כראש עיר שאצלך התוכנית הזאת מתקיימת, אתה יכול לומר משהו?

נסים מלכה: הכול נאמר, אבל אני אוסיף משהו.

נסים מלכה: זאת תוכנית שכאשר נבחרתי לראשות העיר, הג'וינט הוא זה שהוביל את התוכנית והוא הוביל אותה בהצלחה.

נסים מלכה: רשות שנמצאת בתוכנית הבראה עם כל הקשיים התקציביים, בכל זאת ראתה לנכון כן להשתתף בתוכנית הזאת כי היא מועילה ומוסיפה.

נסים מלכה: היום, אחרי שמשרד התעשייה הצטרף לתוכנית, עדיין אנחנו מחוברים עם הג'וינט גם בשיקום שכונות במשרד השיכון וגם משרד נגב וגליל וכולם שותפים בפרויקט הזה.

נסים מלכה: לפרויקט הזה יש חשיבות והחשיבות היא בכך שקודם כל יש מרכז.

נסים מלכה: יש מרכז שכל אדם בקריית שמונה – ללא יוצא מהכלל, צעירים ומבוגרים, מפוטרים וכל מי שרוצה לדעת אם יש מקורות תעסוקה – יכול לפנות אליה.

נסים מלכה: לצערי שירות התעסוקה לא עושה את העבודה הזאת אלא שם אתה מוצא אנשים שבאים לחתום ולא למצוא עבודה.

ברברה אפשטיין: כי אין לו את אותו המימון.

ברברה אפשטיין: אי אפשר לעשות א ההשוואה הזאת.

נסים מלכה: אני לא עושה השוואה אלא אומר עובדות.

נסים מלכה: אני מדבר עכשיו על עובדות.

נסים מלכה: לכן יש כאן עבודה.

נסים מלכה: קודם כל, זה מתחיל בהשמה כאשר אדם בא ומתחילים להתאים לו תעסוקה לפי הכישורים שלו.

נסים מלכה: מעבר לכך, אנחנו גם עובדים מול המפעלים.

נסים מלכה: אנחנו מקיימים ישיבות עם מנהלי המפעלים ובודקים מה הצרכים כי יש מפעלים שיש להם צרכים לעובדים מסוימים בהכשרה מקצועית מסוימת וכאן במקום הזה אנחנו יוצאים להכשרה מקצועית כדי להכשיר את אותם אנשים שמגיעים.

נסים מלכה: אם לא יחשבו על זה, אם לא תהיה כאן החלטה חד משמעית ולא יהיה תקציב רב שנתי, זה גזר דין מוות.

מירי רגב: מה התקציב?

אבי פלדמן: התקציב כרגע לתוכנית הזאת, בשנה הזאת, הוא 7.5 מיליון שקלים לכל שמונת המרכזים.

מירי רגב: מה התוספת עליה אנחנו מדברים?

אבי פלדמן: בפריסה רב שנתית, זאת אומרת, התכנון שלנו לחמש שנים עם פריסה לעשרים מוקדים מדברת על כ-115 מיליון שקלים.

מירי רגב: עשרים מוקדים בחמש שנים.

מירי רגב: מה העלות?

אבי פלדמן: כ-115 מיליון שקלים כאשר המרכזים יתפרסו בהדרגה.

אבי פלדמן: לא במכה אחת נפתח את כולם אלא באופן מדורג.

אבי פלדמן: זה סדר הגודל התקציבי.

מירי רגב: זה לא בשמים.

נסים מלכה: היום כל מי שפותח עסק, לא פונים לשירות התעסוקה להכוונת עובדים אלא הוא פנה דווקא להכשרה הזאת.

מירי רגב: אני לא אפתח כאן דיון על שירות התעסוקה ומרכז התעסוקה.

מירי רגב: אני חושבת שיש מקום לדבר על התפקיד.

מירי רגב: של מרכז התעסוקה.

נסים מלכה: אני חושב שכן צריך להיות חיבור וצריך להיות שיתוף פעולה.

נסים מלכה: חייבים להיות ביחד ושיהיה תיאום כי רק כך נוכל להצליח.

נסים מלכה: חייב להיות תיאום בין הגופים האלה כי שני הגופים עוסקים פחות או יותר באותו תחום.

נסים מלכה: היינו בכנס עם שר התעשייה וגם שר התעשייה מבין שזה חייב להיות כך.

נסים מלכה: חייב להיות תיאום ושיתוף פעולה בין שירות התעסוקה לבין הגופים שלנו.

מירי רגב: משרד הרווחה.

ברוך שוגרמן: אני רוצה לציין את שני הדברים הייחודיים וכרגע לא אתייחס לנושא של שירות התעסוקה.

ברוך שוגרמן: יש כאן באמת שיתוף פעולה נדיר ושיתוף פעולה פורה בין משרדים שונים עם מומחיות שונה.

ברוך שוגרמן: אני חושב שזה בהחלט שיתוף פעולה שנוצר במיוחד בינינו לבין משרד התעשייה בשתי התוכניות, במעברים וברשות מקדמת תעסוקה.

ברוך שוגרמן: זה דבר שנותן את הכוחות ואת היכולות של כל אחד מהמשרדים בתחום המקצועי שלו לטובת הרשות המקומית ולטובת האוכלוסייה.

ברוך שוגרמן: אני חושב שזה דבר שלא קיים במספיק תוכניות וכאן אסור להפסיק את זה אלא לתמוך.

מירי רגב: תודה רבה.

מירי רגב: אני מבקשת את התייחסות נציג האוצר לגבי הפרויקט החשוב הזה.

מירי רגב: אני שמחה שעד עכשיו תקצבתם אותו וסייעתם למשרדים להוציא אותו לפועל, מה גם שאתה יודע וברור לך שאדם שהולך לתעסוקה, מהווה פחות נטל על המדינה כי אז לא צריך לשלם לו את דמי האבטלה.

מירי רגב: הוא מוצא לעצמו תעסוקה, הביטחון העצמי שלו עולה, הוא מצליח לפרנס את עצמו בכבוד והוא לא צריך ללכת לשירות התעסוקה ולקבל דמי אבטלה להם אולי אחרים באמת נדרשים ואלה לא הצעירים שיכולים לעבוד ולמצוא עבודה מסודרת.

נסים מלכה: הם גם לא משלמים ארנונה.

מירי רגב: נכון.

מירי רגב: הייתי רוצה לשמוע מנציג האוצר את ההתייחסות לגבי תקצוב רב שנתי, היכן זה עומד.

רן רידניק: בהמשך למה שאמרת,אין ספק ואין מחלוקת שהגדלת שיעור ההשתתפות הוא אחד ממנועי הצמיחה העיקריים של המשק.

רן רידניק: אני חושב שהמדינה קיבלה מספר רב של החלטות בכיוון הזה.

רן רידניק: לגבי הפרויקט הזה ספציפית.

רן רידניק: אני חייב לומר מילה טובה.

רן רידניק: באמת מודל יפה ואפשר לראות בו איך תוכנית צריכה להיות מפותחת ומוטמעת ולצורך כך הוקמה טבת.

רן רידניק: המדינה הקימה את חברת טבת ביחד עם הג'וינט כדי להיות אינקובטור לפרויקטים תעסוקתיים.

רן רידניק: משרד התעשייה ומשרד הרווחה אמרו רוצה אני והתחילו להפעיל את זה.

רן רידניק: יש תהליך הטמעתי וזה תהליך מבורך.

רן רידניק: בהתאם לכך בשנת 2012 התקציב עצמו עוגן.

רן רידניק: אמורים לצאת באיזשהו מכרז.

רן רידניק: לגבי תקציב 2013 לתוכניות המשך, כמו שאבי אמר, התקציב עצמו ייקבע במסגרת תקציב המדינה לשנת 2013 ואני מציע ששר התעשייה יעלה רשימה של דברים שהוא רוצה ובמסגרת הדיונים על התקציב וסדר העדיפויות שלו, גם הנושא הזה יעלה ואני חושב שייקבע תקציב במסגרת אותם דיוני תקציב.

מירי רגב: אני שמחה על כך שהאוצר תומך בפרויקט הזה אבל מבין הדברים שלך אני לא מבינה שאתם מתכוונים לתת לזה איזשהו תקציב רב שנתי.

מירי רגב: אני מבינה שאתם מדברים על תקציב 2013, אבל זה כמו שהיה עד עכשיו כאשר כל שנה בא שר התעשייה, בא השר לפיתוח הנגב והגליל, בא שר הרווחה, בא שר האוצר וכל אחד שם תקציב לשנה הקרובה.

מירי רגב: החשיבות בתוכנית הזאת היא שאתה יודע שלתוכנית כזאת יש איזושהי המשכיות ויש לה עקביות.

מירי רגב: סליחה, זה באמת מפריע לי.

מירי רגב: יכול להיות שכך אתם עובדים בוועדת כספים, אבל לא כאן.

מירי רגב: אני לא מבינה את הדיבורים האלה.

בועז רקוץ': מסכים אתך.

מירי רגב: יש כאן נהלים של התנהגות.

מירי רגב: זאת כנסת ואני לא רוצה לעבוד בצורה כזאת.

מירי רגב: לא יודעת, אולי דפני מאשרת את הדברים האלה בדיונים ואם זה כך, תאמרי לי כי יכול להיות שאני בוועדת משנה לא מכירה את הדברים האלה.

קריאה: זה נראה לי פשוט יותר מכובד.

מירי רגב: ברגע שאת תהיי בין מקבלי ההחלטות, תחליטי שזה מקובל ותעבירי את זה כהצעה, אנחנו נקבל את ההחלטה שלך.

מירי רגב: כל עוד את לא בין מקבלי ההחלטות, לכנסת יש מינהל תקין אותו קבע יושב ראש הכנסת עם ועדת הכנסת שמורכבת מכל חברי הבית, גם האופוזיציה וגם הקואליציה, כל עוד לא תביאי את זה לאישור שם, אני מבקשת שכאן בוועדה הזאת יתנהגו על פי כללי הכנסת.

מירי רגב: אני יושבת ראש הוועדה ואני מבקשת להתנהג כאן על פי כללי הכנסת.

מירי רגב: כשאני אגיע למרחב שלך, אני אכבד את המרחב שלך.

קריאה: חברי הכנסת צועקים אחד על השני.

מירי רגב: זאת ההתנהגות בכנסת.

מירי רגב: אפשר להחליף את כל חברי הכנסת.

מירי רגב: כל ארבע שנים יש בחירות ואנחנו נותנים לכם את כל הכוח להביא רק את חברי הכנסת שלכם לכאן והלוואי ותעשו את השינוי המיוחל.

מירי רגב: בינתיים אנחנו כאן ובגלל שאנחנו לא עושים כלום, אנחנו רק מתאמצים לעשות, לפחות תני לנו לנסות לעשות משהו ולקדם משהו בדיון הזה.

מירי רגב: תודה.

רן רידניק: לעניין תקציב רב שנתי.

רן רידניק: קודם כל, צריך לציין שמרבית התקציב של משרדי הממשלה נקבע במסגרת דיוני התקציב השנתיים, כל חוק התקציב שנקבע משנה לשנה.

רן רידניק: יש מקרים מיוחדים - בדרך כלל אלה החלטות ממשלה רב שנתיות או פרויקטים מסוימים שדורשים הרשאה להתחייב דרך תקציבי פיתוח – להם יש תקציב רב שנתי.

רן רידניק: כדי שיהיה תקציב רב שנתי לפרויקט מסוים, צריכה להיות החלטת ממשלה ייעודית רב שנתית או שלפעמים קורה במסגרת דיוני התקציב, סיכום התקציב שנחתם, יכול להיות תקציב רב שנתי.

מירי רגב: בפרויקטים שהוצגו על ידי אבי לגבי המיעוטים והחרדים, יש תקציב רב שנתי.

מירי רגב: תגיד לי איך אנחנו יכולים ללמוד מזה כדי לקחת את הפרויקט הזה ולהפוך גם אותו לפרויקט רב שנתי.

רן רידניק: אני אסביר.

רן רידניק: ראשית, לגבי הפרויקט של החרדים, אין תקציב רב שנתי וכרגע אין בכלל תקציב.

רן רידניק: היה דיון בהחלטת ממשלה שבפועל לא התקבלה ולכן זה פחות רלוונטי.

רן רידניק: לגבי מרכזי הכוון של מגזר המיעוטים, היו חמש החלטות ממשלה כאשר ארבע מהן הן במסגרת תוכניות החומש למגזר המיעוטים שהתקבלו בין מרץ 2010 והאחרונה הייתה ביולי 2011, והן יצרו מתווה רב שנתי בתוקף היותן תוכניות חומש, תחום לפרויקטים כאשר בין היתר מדובר במרכזי הכוון עליהם אבי דיבר.

רן רידניק: הייתה החלטה חמישית של טרכטנברג שהרחיבה שניים מהמרכזים הכללים לאותו מודל עליו דובר.

רן רידניק: במקרה הקונקרטי הייתה החלטת ממשלה רב שנתית במסגרת תוכנית החומש.

מירי רגב: אם כן, זה דורש החלטת ממשלה.

מירי רגב: תודה רבה.

מירי רגב: ראשד עיריית ירוחם ביקש להתייחס.

מיכאל ביטון: זאת תוכנית מצוינת שקשובה לרשויות המקומיות ואומרת להם לבוא ולהציג הפעלה.

מיכאל ביטון: יש שם גם גמישות בהפעלת המשאבים.

מיכאל ביטון: מה שקרה עד היום זה שבלשכת התעסוקה היו למשל מענקים לתעסוקה, אבל הבן אדם לא היה מממש אותם כי אין לון מקור מימון ואין לו מימון ביניים.

מיכאל ביטון: כאן יש גם כוח אדם, גם תקציב ואפשר להיות גמישים.

מיכאל ביטון: ככל שיצטרפו משרדי ממשלה נוספים למשרד הזה, סל התקציב לפעילות יהיה גדול וזאת פלטפורמה אדירה לכל המשרדים.

מיכאל ביטון: תודה לאבי.

ברברה אפשטיין: אני מעמותת סנגור קהילתי.

ברברה אפשטיין: אני לא באה לומר שום דבר נגד התוכנית הזאת.

ברברה אפשטיין: אני חושבת שזאת תוכנית יפה, מבורכת וצריך להמשיך לתקציב אותה.

ברברה אפשטיין: אני פשוט מגיבה למה שראש עיריית קריית שמונה אמר.

ברברה אפשטיין: אני חושבת שזה לא הוגן באותו הקשר לדבר על לשכות התעסוקה שיש בהן בסך הכול 8,000 אבחונים ארצי ובפריפריה יש להם 1,000 תיקים לעובד ולומר שהתוכנית הזאת עושה עבודה הרבה יותר יפה.

ברברה אפשטיין: ברור שהתוכנית הזאת עושה עבודה הרבה יותר יפה.

ברברה אפשטיין: הייתי מציעה לממשלת ישראל, למשרד התעשייה ולאוצר, לממן את שירותי התעסוקה באותה מידה כי אז גם זה היה עובד עם אותם מובטלים ומקבלי קצבאות.

נסים מלכה: אני מאשר.

מירי רגב: הערה חשובה וגם נכונה.

בועז רקוץ': אני רוצה לחזק את מה שנאמר קודם על ידך.

בועז רקוץ': חשוב מאוד, כפי שנאמר כאן, כדי לתת מענה למה שאמר קודם יוחאי, חשוב שהנתונים שעוברים ממשרד התעשייה, גם משרד החינוך והמועצה להשכלה גבוהה יוכלו להיחשף לנתונים האלה כי זה באמת יכול להשפיע על איזה חוגים נפתחים והיכן.

בועז רקוץ': אם באמת נותנים כאן מענה גם תעסוקתי וגם בתחום הדיור, חשוב שלאוכלוסייה הצעירה של הסטודנטים שרוצים להגיע, הנתונים יגיעו אליהם.

מירי רגב: כן, זאת חבילה.

אביעד רוזנפלד: אנחנו כאגודת סטודנטים מרכזים נתונים לפי חוג.

אביעד רוזנפלד: כל חוג, כמה סטודנטים היו נשארים במידה שהייתה להם תעסוקה.

אביעד רוזנפלד: אני יכול להגיד לפי כל חוג במכללה שלי, כמה סטודנטים מעוניינים בתעסוקה מאותו חוג ספציפי.

אביעד רוזנפלד: אם נשנה קצת את הגישה של איך להביא אינטל לקריית גת ולעשות את כנס נגב וגליל בגני התערוכה ונסתכל בספיר ובתל חי איזה סטודנטים נמצאים שם, מה הם לומדים ואיך אנחנו גורמים להם להישאר כי הם רוצים להישאר.

אביעד רוזנפלד: דיברנו כאן על הרבה אבסורדים.

מירי רגב: אתם יכולים להעביר לי נייר עמדה בעניין?

אביעד רוזנפלד: אין בעיה.

מירי רגב: תעביר לי נייר עמדה בעניין.

מירי רגב: באתר הכנסת תוכל למצוא את המייל שלי.

מירי רגב: תעבירו לי נייר עמדה שנבחן אותו.

מירי רגב: יכול להיות שנעביר אותו למועצה להשכלה גבוהה.

מירי רגב: אולי נבקש התייחסות בשאילתא ואולי נקיים דיון ייעודי בעניין הזה.

מירי רגב: זה לא קשור לדיון הזה כי זה עוסק בפריפריה אבל נמצא איזושהי דרך.

בועז רקוץ': כמו שנאמר קודם שתהיה משכנתא לפי דירה, את מסכימה שצריך להיות פתרון שהוא רב תחומי.

מירי רגב: אין ספק שזה פתרון רב תחומי.

מירי רגב: כשאתה רוצה להגיע לפריפריה, אתה צריך גם תחבורה, גם בריאות, גם תעסוקה וגם דיור.

מירי רגב: זה ברור אבל אנחנו צריכים להתחיל ממשהו.

מירי רגב: אם נעשה הכול, לא נצליח לעשות כלום.

מירי רגב: בוא נתחיל ממשהו.

מירי רגב: כאמור, אני אשמח לקבל מכם איזשהו נייר עמדה.

מירי רגב: מי אתה?

אביעד רוזנפלד: אביעד, יושב ראש אגודת הסטודנטים מכללת תל חי.

מירי רגב: בסדר.

מירי רגב: אתה תעביר אלי נייר עמדה ונראה איך נקדם את העניין הזה.

מירי רגב: יש עוד מישהו שרוצה להתייחס לפני שאני מסכמת את הדיון?

אבי פלדמן: עוד מילה אחת.

אבי פלדמן: הבטחתי משהו לגבי הנושא של הסטודנטים.

תמר מייבום: חיכינו.

תמר מייבום: אנחנו במתח.

אבי פלדמן: לא צריך.

אבי פלדמן: אתם אמורים להכיר את זה מתל חי.

אבי פלדמן: יש פרויקט שהתחיל בתל חי בשנים האחרונות והוא נקרא טובים לתעסוקה.

אבי פלדמן: בשנה האחרונה לקחנו אותו ועשינו פיילוט שלו עם שישים סטודנטים.

אבי פלדמן: התקציב לזה היה נמוך רק כדי להכניס רגל בדלת לסוג הפעילות הזאת.

אבי פלדמן: הפרויקט אצלנו מוכוון סטודנטים למקצועות טכנולוגיים במגזר העסקי.

אבי פלדמן: הוא נותן להם את שנת ההתמחות או שנת סיום הלימודים ושנת העבודה שלאחר מכן.

אבי פלדמן: הפרויקט הזה בשנה הקרובה יורחב משישים סטודנטים לאלף סטודנטים בשלוש השנים הקרובות.

אבי פלדמן: תקציב בין משרדי שאגמנו יחד עם משרד נגב וגליל ועם משרד האוצר כדי להטות את הנושא של תעסוקת סטודנטים בפריפריה לכיוון המגזר העסקי וכדי לשלב אותם טוב יותר בעבודה במקומות הלימוד.

מירי רגב: אני חייבת לסכם את הישיבה כי אסור לי לקיים את ישיבת הוועדה אחרי השעה 4:00.

מירי רגב: אני רוצה קודם כל לברך את אבי ממשרד התעשייה, את הג'וינט וגם את האוצר בעניין הזה.

מירי רגב: אתם יודעים שבדרך כלל אתם לא מקבלים ממני מחמאות ואנחנו לא רואים עין בעין חלק מהמיסוי, תוכנית המיסוי ורפורמת המיסוי, אבל בעניין הזה מגיעות לכם מחמאות.

מירי רגב: אני חושבת שהפרויקט הזה הוא פרויקט מאוד חשוב והוא חשוב משום שבאמת אנחנו רוצים להביא אוכלוסייה צעירה, איכותית, חזקה לפריפריה.

מירי רגב: מדינת ישראל, כמו שתמיד אני נוהגת לומר, היא לא בין גדרה לחדרה אלא היא מדן ועד אילת.

מירי רגב: לכן אני חושבת שהנושא הזה, בשיתוף עם הדיור, ייצור לנו איזשהו יתרון אמיתי ואיכותי לנושאים האלה.

מירי רגב: בסוגיה של הרחבת המרכזים, הייתי רוצה לשמוע ממך, אבי, עד מתי לדעתך אני יכולה לתת תאריך, לך ולאוצר, לבוא עם איזושהי הצעה מגובשת האומרת האם אנחנו מצליחים להרחיב בעשרים ישובים או בפחות ומה העלות עליה מדובר?

מירי רגב: כדי שנצליח לעשות משהו לקראת דיוני התקציב, קודם כל לשנת 2013 ואחר כך נדבר גם על תקציב רב שנתי.

אבי פלדמן: אני חושב שבצדק אמר רן, שהנושא הזה ייכנס לתוך הדרישות המשרדיות שלנו לתקציב 2013.

אבי פלדמן: הדיונים המשותפים על תקציב 2013 מתחילים מהחודש הבא עד יולי-אוגוסט, עד לסגירת התקציב.

מירי רגב: תוכל לענות לנו על כך בתחילת המושב?

אבי פלדמן: בוודאי.

מירי רגב: אבל סטטוס בהתרעה כזאת שיש לנו יכולת התערבות.

מירי רגב: המושב מסתיים והשאלה אם כדאי לקיים דיון כזה במהלך הפגרה או שנחכה לתחילת המושב, מיד אחרי החגים, כלומר במאי.

אבי פלדמן: אני חושב שמאי זה זמן טוב.

מירי רגב: רן, זה בסדר?

רן רידניק: כן.

רן רידניק: אני ממושמע.

מירי רגב: אם כן, בדיון בו נתייחס לדיור להשכרה, נקבל סטטוס.

מירי רגב: לא צריך את כל המצגת אלא סטטוס האומר בכמה ערים אנחנו מדברים על הרחבה, באיזה תקציב מדובר והאם יש הסכמה בין שלושת המשרדים – אוצר, תעשייה ונגב וגליל – לגבי התקציב והרחבת הפרויקט.

מירי רגב: אני אומר כאן משהו לגבי משרד הרווחה ואני מתייחסת לשירות התעסוקה.

מירי רגב: היה כאן ויכוח גדול מאוד במשך שנה שלמה על תוכנית ויסקונסין שאמרה ששירות התעסוקה לא עושה את התפקיד ולכן נפריט את התפקיד של שירות התעסוקה כדי ליצור מצב שאנשים יוכשרו, יימצאו להם מקומות עבודה ואחר כך נקים משוב ונראה שאכן הם מצליחים להיקלט במקום העבודה לפרק זמן ארוך ולא לאותו חודש-חודשיים.

מירי רגב: יש איזושהי בעייתיות שאני רואה עם הנושא הזה של שירות התעסוקה.

מירי רגב: לא נכנסתי לזה ואני לא רוצה להיכנס לזה אבל אני בהחלט מתכוונת לדבר על זה עם שר הרווחה.

מירי רגב: אני חושבת שאנחנו צריכים לראות איך אנחנו בעצם מאחדים כוחות בין כל הגורמים שמחפשים תעסוקה לאותם אנשים שאחר כך הופכים להיות נטל על המדינה.

מירי רגב: בנושא הזה נצטרך למצוא איזשהו פתרון.

מירי רגב: את צודקת, זה גם עניין של תקציבים, עניין של תקצוב ואין ספק שאי אפשר לתת להם מקומות עבודה, השמה, פיקוח ומעקב אחרי הדברים כשאין להם תקציב לטובת העניין הזה.

מירי רגב: השאלה היא למה זה לא נעשה עד עכשיו.

מירי רגב: אני אדבר על כך עם שר הרווחה ונראה איך אנחנו יכולים לקדם את העניין הזה.

מירי רגב: אנחנו מסכמים שנייר עמדה מעבירים לי הצעירים.

אביעד רוזנפלד: זה גם בנוגע לתעסוקה וגם בנוגע לדיור.

מירי רגב: כן.

מירי רגב: תעביר לי נייר עמדה.

מירי רגב: משרד התעשייה ומשרד האוצר יציגו כאן בתחילת המושב הבא, בדיון הראשון שנקיים על הפריפריה, את המקומות בהם אנחנו הולכים להרחיב.

מירי רגב: דרך אגב, ירוחם כבר תתחיל את הפיילוט?

אבי פלדמן: בוודאי.

אבי פלדמן: הפיילוט מתחיל בחודש הבא.

מירי רגב: אם כן, עד אז נוכל לשמוע גם ממיכאל שהפיילוט אכן הצליח ומרכז התעסוקה עובד.

מירי רגב: זאת בעצם הכתובת שלנו כוועדה לנסות שלקדם את הנושאים האלה.

מירי רגב: תודה רבה לכם.

מירי רגב: הישיבה נעולה.