ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 18, פרוטוקול מספר 552, 2012-02-06 09:00

אלכס מילר: בוקר טוב לכולם.

אלכס מילר: אנחנו נפתח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט.

אלכס מילר: התאריך הוא 6/2/12, י"ג בשבט תשע"ב.

אלכס מילר: הנושא: ביטול קדם הארוויזיון והכנות לארוויזיון 2012.

אלכס מילר: רבותיי, כידוע לכם, אנחנו מקיימים כאן ישיבה בכל שנה, ובכל פעם אלה אותן הבעיות.

אלכס מילר: הבעיות הן בעניין בחירת המועמדים, וייצוג הולם למדינת ישראל בתחרות הזמר הבינלאומית, שאני חושב שהיא היחידה שמקבלת חשיפה ומודעות כל-כך גדולה, כמו שזה קורה לאירוויזיון.

אלכס מילר: השנה זה אמור להיות באזרבייג'ן, אם אני לא טועה, וכמובן שאנחנו מעוניינים לשמוע על כל ההליך שהיה עד היום.

אלכס מילר: קראנו את כל הפרסומים.

אלכס מילר: נמצא כאן, איתנו, מר חיים סלוצקי, שכמו שידוע לי חברתו זכתה בקיום קדם האירוויזיון לפי דרישת רשות השידור.

אלכס מילר: איפה שהוא שם באמצע, זה לא יצא לפועל.

אלכס מילר: עכשיו מגיעים אלינו – אליי, לפחות; מאז שהכרזתי על כך שאני מקיים ישיבה – כל מיני שמועות מאד מוזרות על עצם הבחירה מראש של המועמדת, ועל טרטור שאר הזמרים שהיו מעוניינים להשתתף.

אלכס מילר: בקיצור, הדברים לא נראים טוב.

אלכס מילר: רבותיי, רשות השידור – נמצא איתנו גם היושב-ראש – בוקר טוב, מר גילת.

אמיר גילת: בוקר טוב.

אלכס מילר: כמובן שאנחנו רוצים לשמוע תשובות.

אלכס מילר: אני שוחחתי אתמול עם יושב-ראש ועדת הכלכלה, חבר הכנסת כרמל שאמה-הכהן.

אלכס מילר: מחר יש לנו ישיבת ועדה משותפת לוועדות החינוך והכלכלה, ואנחנו שוקלים בחיוב להכניס פרק נוסף לרפורמה ברשות השידור בכל מה שנוגע לעניין הבחירה של תחרויות בינלאומיות, כאלה ואחרות, בהן רשות השידור לוקחת חלק.

אלכס מילר: כמובן שגם עניין האירוויזיון נמצא שם.

אלכס מילר: כנראה שאתם גורמים לי ללכת על מהלך ולעשות תקדים של הפעלת חובת המכרזים במישור התרבות, כאשר עד היום זה לא היה נהוג, אבל, כמו שזה נראה לי, אין ברירה אחרת.

אלכס מילר: אני אתחיל מכם – רשות השידור.

אלכס מילר: אחר-כך אני אאפשר למר סלוצקי ולכל האורחים שנמצאים כאן להתייחס.

אלכס מילר: אני מציע שמי שמייצגים גוף ולא נרשמו בפניי מראש – שתעבירו את השמות והתפקידים וכך נוכל לתת אפשרות להתייחס.

אלכס מילר: מר גילת, אם תוכל לתת לנו סקירה כללית; בישיבה הקודמת שהיתה לפני שנה – ואתה גם שוחחת איתי כמה פעמים – נאמר שבגלל הטעויות שהיו בעבר, רשות השידור תצא לבחירת הדרך בעניין קדם האירווזיון והמועמד, בתקופה הקצרה מקיום התחרות.

אלכס מילר: וכפי שאנחנו רואים, אנחנו מתקרבים לתחרות, ועדיין אין שיר ואין מועמד והכול מעורפל.

אלכס מילר: בבקשה.

אמיר גילת: בוקר טוב.

אמיר גילת: קודם-כל, אני מאד מעריך את הדאגה שלך לאירוויזיון, ואני מציע שאחרי שתפרוש מהתפקיד נצרף אותך לוועדה המקצועית – אני רואה שאתה ממש חי את הנושא.

אמיר גילת: אבל עד שזה יקרה אני חושב שאנחנו צריכים להיזהר ממעורבות הכנסת בתכנים האלה, בנושאים האלה – תיכף אני אפרט קצת יותר – ולהשאיר את העבודה לגורמים המקצועיים ברשות השידור.

אמיר גילת: קל-וחומר כשמדובר על שמועות – אתה אמרת שמדובר על שמועות, ואני חושב שאנחנו צריכים להיזהר משמועות, ולהפוך אותן לחלק מהפרוטוקול.

אמיר גילת: אני מיד אסביר.

אמיר גילת: אכן נפגשנו פה בשנה שעברה, והתחייבתי שמיד אחרי תום האירוויזיון של 2011 אנחנו מתכנסים ברשות השידור כדי להתכונן לאירוויזיון של 2012, וכך היה.

אמיר גילת: כמה ימים אחרי שחזרנו מהאירוויזיון כינסנו ישיבה, עשינו דיון על הלקחים.

אמיר גילת: כפי שאתם יודעים, גם מבקרת הפנים שלנו בדקה את כל נושא קדם האירוויזיון והכשלים שהיו בו.

אמיר גילת: עשינו דיון הפקת לקחים, והורינו להתחיל להתכונן לאירוויזיון 2012 בדיוק כמו שהתחייבנו פה בשנה שעברה.

אמיר גילת: בינתיים, מנכ"ל רשות השידור סיים את תפקידו.

אמיר גילת: כל הקיץ היה ללא מנכ"ל.

אמיר גילת: ב-18/9/11 נכנס מנכ"ל חדש – מר יוני בן מנחם – ואחת ההחלטות הראשונות שהוא עשה בשבועיים הראשונים לתפקידו היתה הוצאת קול-קורא להפקת קדם האירוויזיון.

אמיר גילת: כך שמהבחינה הזאת, עד ה-18/9/11, אנחנו מילאנו את כל ההתחייבויות שקיבלנו על עצמנו.

אמיר גילת: יצא הקול-הקורא.

אמיר גילת: אני מציע שמה שקרא מרגע פרסום הקול-הקורא יספרו הגורמים המקצועיים ברשות השידור – המוסדות לא היו מעורבים בזה, פרט למעקב והקמת ועדה מטעם המוסדות שפיקחה על תהליך קדם האירוויזיון.

אמיר גילת: אני קופץ הלאה, אחר-כך נשלים את החור בסיפור: המשא-ומתן, עם המפיק שנבחר במכרז, נכשל.

אמיר גילת: בלית ברירה, מכיוון שאנחנו ברגע האחרון ואנחנו רוצים להעמיד שיר במועד שקבוע, החלטנו לבטל את קדם האירוויזיון ולבחור שיר במתכונת אחרת, שהיא לא מופרכת מהשמיים.

אמיר גילת: כבר היו דברים מעולם.

אמיר גילת: בעבר נבחרו זמרים במתכונת הזאת.

אמיר גילת: יעקב נווה – שעומד בראש הוועדה המקצועית – ביקש למסור שוועדה אומנותית דומה בחרה בעבר בדנה אינטרנשיונל, בשרית חדד.

אמיר גילת: והשבוע הוועדה המקצועית עומדת להתכנס ולבחור את הזמר שְיֵיָצֶג את ישראל – יש שמונה מועמדים.

אמיר גילת: תיכף הגורמים המקצועיים ימסרו את הפרטים.

אמיר גילת: אני לא מעודכן בזה, בכוונה.

אמיר גילת: אני עוד פעם אתייחס לנושא השמועות: שום-דבר לא סגור.

אמיר גילת: אני חושב שזה חמור שמתפרסמות שמועות.

אלכס מילר: אתה מדבר על הוועדה המקצועית האחרונה שבחרה את דנה אינטרנשיונל או על הוועדה שבחרה בפעם ההיא?

יצחק וקנין: - - - ב-1998.

אמיר גילת: תיכף תשמעו את הפרטים המדויקים, אבל לא להיכנס לשמועות; הוועדה עוד לא התכנסה, וכבר להגיד שהעניין סגור – אני חושב שזה מופרך.

אמיר גילת: אבל אנשי המקצוע ידברו על זה מטעמם, אני מניח.

אמיר גילת: אני אומר שאין דבר סגור.

אמיר גילת: יש הליך פומבי, שכל אחד היה יכול להגיש את השיר.

אמיר גילת: הסמי-מכרז הזה הסתיים בשמונה מועמדים, והוועדה המקצועית תבחר את האומן שייצג את ישראל.

אמיר גילת: מעבר לזה, אני אומר שוב, ואמרתי את זה גם בשנה שעברה: אני רואה חשיבות רבה להשתתפות ישראל באירוויזיון.

אמיר גילת: זה חלק מהנכסים של רשות השידור.

אלכס מילר: רגע, אנחנו עוד נגיע לעניין.

אלכס מילר: יש פה שני חלקים: מה היה התקציב בקול-הקורא שיצא?

אמיר גילת: 1,500,000 שקל.

אלכס מילר: נגיד שזה לא יצא, מה קורה עם הכסף הזה?

אמיר גילת: זה בדיוק הדבר שרציתי להגיד בהמשך, אבל אני אקדים.

אמיר גילת: קודם-כל, הכסף יחולק לשני דברים: 1.

אמיר גילת: אנחנו רוצים לעשות הפקה של ה-making over של הקדם אירוויזיון ושל האירוויזיון – איך בוחרים שיר.

אמיר גילת: זה בדיוק מה שרציתי להגיד וקטעת אותי – אני אומר שמעבר לחשיבות של השתתפותנו במפעל כל-כך חשוב כמו האירוויזיון; זה חלק מהמחויבות שלנו כרשות שידור ציבורית; כחלק מהחברות שלנו באיגוד השידור האירופי וכולי, ואמרתי, גם לפני שנה: זו לא שאלה אם ישראל צריכה להשתתף בכל שנה באירוויזיון, זו עובדה מבחינתי, ואנחנו משתתפים בכל שנה באירוויזיון.

אמיר גילת: אני אומר את זה כי יש כאלה שחשבו אחרת.

אמיר גילת: אז דבר ראשון: אנחנו משתתפים בכל שנה באירוויזיון מכל הסיבות שבעולם, תרתי משמע.

אמיר גילת: דבר שני: לגבי האירוע עצמו – אני לא רואה את האירוויזיון כאירוע חד-פעמי שאנחנו צריכים להשקיע לגביו 1,500,000 שקל לערב אחד באירופה אלא תהליך שלם, שבסכום הזה אנחנו נתעד את שלבי בחירת השיר, ואנחנו מרוויחים את מיתוג הנכס של רשות השידור שהוא האירוויזיון; שקיפות; ותכנית – אולי שבועית – שמראה לציבור איך בוחרים שיר, איך שיר נולד.

אמיר גילת: זו אחת הכוונות במתכונת הנוכחית.

אמיר גילת: יש צוות שכבר מלווה ומתעד את עבודת הוועדה ואת הפרטים הלא חסויים שלה – כי חלק ניכר מהדברים חסויים – אבל כבר התחילו לצלם את שלבי בחירת השיר, כדי שאנחנו ניצור איזושהי – אם אתה רוצה, תקרא לזה reality סטייל הערוץ הראשון – תכנית איכותית שמראה איך בוחרים שיר; איך בוחרים את זמרות הליווי; איך בוחרים את הנגנים; איך כותבים את השיר – אני חושב שזו תכנית מרתקת ומעניינת - -

אלכס מילר: כן, אבל לפי מה שאני מבין - - -

אמיר גילת: - - שנותנת ערך-מוסף מעבר להשתתפות שלנו - - -

אלכס מילר: השירים כבר נכתבו, לא?

אמיר גילת: השירים נכתבו בסקיצה, ועכשיו יעבדו אותם ויש גם תהליך של איזה שיר, ועדיין לא נעשתה ההעמדה של השיר.

אלכס מילר: אוקיי.

אמיר גילת: לשאלתך, פסטיבל הזמר והפזמון מחודש.

אמיר גילת: שאלת לאן הולך הכסף – אני אומר שוב, וגם אמרתי את זה בשנה שעברה – ראיתי את זה כשהגיעו השירים בשנה שעברה: יש שירים עם פזילה לאירופה, ושירי פופ וכולי, שמתאימים יותר למסגרת האירוויזיון – אולי גם לא כולם על טהרת העברית – והגיעו הרבה שירים אחרים שיכולים להיות מצוינים, שאנחנו יכולים, כרשות השידור, לעודד את היצירה בישראל.

אמיר גילת: ולכן, כבר אז עלה במוחי הרעיון לחדש את פסטיבל הזמר והפזמון ולעשות שתי מסגרות: אחת, אנחנו נדאג להפקת שירים מול אירופה, עם פזילה לאירופה ולאירוויזיון.

אמיר גילת: שתיים, מסגרת שבה אנחנו נעודד את היצירה הישראלית פנימה, כחול לבן, וכך יהיה.

אמיר גילת: ולשאלתך, לאן הולך הכסף – ה-1,500,000 שהושקעו, בקיזוז הפקת ה-making off של האירוויזיון הנוכחי, ילכו לחידוש פסטיבל הזמר והפזמון, וכבר השבוע יצא קול-קורא להפקת פסטיבל הזמר והפזמון, ואני מאד גאה שרשות השידור מחדשת את פסטיבל הזמר והפזמון, ובכך, גם השנה אנחנו נקיים מסגרת תחרותית של שירה ישראלית למרות שקדם האירוויזיון בוטל.

אלכס מילר: כן, אבל אין שום השלכה לתחרות?

אמיר גילת: אין מה?

אלכס מילר: אין לזה שום השלכות לתחרות.

אמיר גילת: לאירוויזיון?

אמיר גילת: זה לא קשור לאירוויזיון, זו מסגרת נפרדת.

אלכס מילר: זאת אומרת, הכסף שנועד לקדם האירוויזיון הולך לפרויקט - - -

אמיר גילת: חלק מהכסף שיועד לקדם האירוויזיון הולך להפקת פסטיבל הזמר והפזמון.

אמיר גילת: החלק האחר הולך להפקת הסדרה שדיברתי עליה – המעקב אחר הליך בחירת השיר לאירוויזיון.

אלכס מילר: כן, אבל השירים כבר - - -

אמיר גילת: עוד לא נבחר - - -

אלכס מילר: אני לא מבין: אם שמונה אנשים הגישו את שיריהם, אז אחרי שהוועדה – מה שקראתם לה – בוחרת, השיר נבחר.

אלכס מילר: זה לא שאתה מלווה זמרים - - -

אמיר גילת: השיר נבחר אבל עוד לא נוצר, ותיכף יפרטו אנשי המקצוע.

אלכס מילר: בסדר.

אלכס מילר: אנשי המקצוע – נתחיל עם הקול-הקורא; כל עניין קבלת ההחלטה בקיץ לצאת לקדם האירוויזיון.

אלכס מילר: התקציב שנועד היה 1,500,000 שקל, ולמה ואיפה זה נפל?

אלכס מילר: כי זו היתה האווירה הציבורית במערכת שאנחנו נראה קדם אירוויזיון - - -

אמיר גילת: אגב, למען הסר ספק, ה-1,500,000 שקל הורכבו מחצי מיליון שקל ל-making off, ומיליון שקל להפקת האירוע - - -

אלכס מילר: לא משנה, הרי התקציב - - -

אמיר גילת: - - -

אלכס מילר: בסדר.

אלכס מילר: שאלתי אותך ואמרת 1,500,000 שקל.

אמיר גילת: אני רק מסביר איך מחולקים ה-1,500,000 שקל.

אלכס מילר: עדיין, הקול-הקורא יצא עם התקציב, נכון?

אלכס מילר: כשקול-קורא יוצא יש תקציב?

קריאה: כן, כן.

אלכס מילר: הרי אתם לא - - - קול-קורא שכל מי שזוכה - - -

קריאה: שני הדברים משוקללים יחד.

קריאה: בקול-קורא - - -

אמיר גילת: עכשיו זה נבחר – - - - ה-making off, ונשאר פסטיבל הזמר.

אלכס מילר: אוקיי.

אלכס מילר: מה הצעתם בקול-הקורא לכל החברות שהיו אמורות להפיק את קדם האירוויזיון, ותוך כמה זמן הסיפור אמור היה להסתיים?

אלכס מילר: אני איתכם, בבקשה.

אלכס מילר: מי מדבר?

יצחק וקנין: בקול-הקורא - - -

יהודית גידלי: - - - מי מדבר?

יצחק וקנין: אני יצחק זוננשיין – מנהל חטיבת התכניות.

יצחק וקנין: בקול הקורא התבקשו להציג לנו תכניות נלוות – כארבע תכניות נלוות שיקדימו את קדם האירוויזיון – ואת מופע הקדם אירוויזיון שהיה אמור להכיל תמונות אומנותיות:

יצחק וקנין: תמונת פתיחה, תמונת אמצע ותמונת סיום, ומתמודדים – בין עשרה ל-12 מתמודדים – וכל התהליך, ותיעודו.

יצחק וקנין: בסופו של דבר, אחרי כל הקריטריונים, הגיעו שש חברות להציג לנו מצגת – חברות ראויות.

יצחק וקנין: קיבלנו מצגות ופרזנטציות יפות, ומתוכן נבחרה הקבוצה של מר סלוצקי שהמצג שלה היה ראוי מאד ומפואר, כולל - - -

אלכס מילר: שאני אבין – החברות, שביקשתם מהן להציג בפניכם את תכנית העבודה, היו גם צריכות להציג פריסה בכסף: שכירות של המקום, עליות ודברים כאלה, או שזה היה באופן כללי?

יצחק וקנין: בכל קול-קורא שלנו צריכים להציג מפרט תקציבי.

אלכס מילר: אוקיי.

אלכס מילר: - - - בחרתם חברה - - -

יצחק וקנין: בחרנו את החברה והתחיל התהליך – התהליך של החוזה, וכולי.

יצחק וקנין: באיזה שלב התהליך הזה התפוצץ או לא – אני לא יכול עכשיו לומר - - -

חיים סלוצקי: נעזור לך, אל תדאג.

יצחק וקנין: אני בטוח.

יצחק וקנין: אין לי ספק.

יצחק וקנין: בכל מקרה, כאשר התהליך נעצר, התפוצץ – נגדיר את זה איך שרוצים – נבחרה ועדה מקצועית, ואני רוצה לפרט על שאלתך בעניין הוועדה המקצועית.

אלכס מילר: כן, מה זו הוועדה המקצועית?

יצחק וקנין: זאת ועדה שכוללת אנשי מוזיקה, רדיו, טלוויזיה ואירוויזיון.

אלכס מילר: כמה אנשים?

יצחק וקנין: מה?

אלכס מילר: כמה אנשים?

אלכס מילר: אתה יודע שזה יכול להיות אדם אחד.

יצחק וקנין: מדובר ב-13 אנשים, ובראשה עומד מר יעקב נווה, שהוזכר קודם.

יצחק וקנין: הוועדה הזאת הביאה – אני לא זוכר את המספר המדויק – כ-30 - - -

אלכס מילר: על-ידי מי נבחרה הוועדה?

אלכס מילר: על-ידי הוועד המנהל של רשות השידור?

יצחק וקנין: כן, כן.

אמיר גילת: מוסדות רשות השידור.

יצחק וקנין: אבל חברים בה זמרים מכל - - -

אמיר גילת: ועדת תוכן.

ליאת פיינרו: ההנהלה.

אמיר גילת: שהפרוטוקול יהיה מדויק.

אלכס מילר: אני מסתמך - - -

אמיר גילת: אף מנהל לא מתעסק עם תכנים.

יצחק וקנין: גם אנשי הוועדה הציגו מועמדים.

אלכס מילר: מתי הוועדה נבחרה?

אלכס מילר: באיזה תאריך?

יצחק וקנין: אני לא זוכר.

יצחק וקנין: אין לי פה את הפרוטוקולים, אני לא זוכר את התאריך.

יצחק וקנין: אני יכול להגיד לך שמחר תתקיים הישיבה הסופית שבה ייבחר המועמד.

יצחק וקנין: שמונה מועמדים שנשארו, בסופו של דבר.

יצחק וקנין: כל אחד מציג - - -

אלכס מילר: הוועדה פרסמה קול קורא, או משהו אחר, בצורה ארצית לזמרים שהם יכולים להשתתף?

יצחק וקנין: לא, לא.

אלכס מילר: אז איך עשיתם את זה?

יצחק וקנין: לא, מאחר והוועדה הזאת מורכבת מאנשים שמעורים מאד בכל ה-play lists, בנושאי המוזיקה הישראלית – בתעשיית המוזיקה - - -

אלכס מילר: אז הם פנו לזמרים.

יצחק וקנין: כן.

אלכס מילר: לכמה פניתם?

אלכס מילר: לשמונה אנשים?

יצחק וקנין: לא, פנו למעל 40 אנשים.

אלכס מילר: מעל 40 אנשים?

יצחק וקנין: מעל 40 אנשים.

אלכס מילר: עד מתי - - -

יצחק וקנין: וגם כל מי שפנה, נעשתה התייחסות אליו.

אלכס מילר: היה תקנון?

יצחק וקנין: כן.

אלכס מילר: יש תקנון?

יצחק וקנין: יש תקנון.

אלכס מילר: לפי התקנון הזמרים היו צריכים לעשות - - -

יצחק וקנין: יש תקנון, ומה שהשתנה בדבר - - -

אלכס מילר: עד מתי היו צריכים להגיש שירים?

יצחק וקנין: עד אתמול היו צריכים להגיש.

אלכס מילר: עד אתמול בשעה 12 בצהריים.

יצחק וקנין: עד אתמול היו צריכים להגיש, כל אחד עד שני שירים – או שיר או שניים, כל אחד – מאחר ואנחנו יוצאים מנקודת הנחה שההופעה באירוויזיון היא לא שם הזמר, כי אין לזה משמעות בחוץ לארץ – אם הוא מוכר פה או לא.

יצחק וקנין: גם השיר וגם ההופעה צריכים להיות רלבנטיים.

אלכס מילר: מצוין.

אלכס מילר: שאלה אחת, מר זוננשיין: בתקנון חייבתם שהשירים יוגשו – אם אני לא טועה – באנגלית ובעברית, נכון?

יצחק וקנין: לא.

יצחק וקנין: בתקנון שלנו מותר להכניס שפה זרה עד חצי מהשיר.

יצחק וקנין: השיר יכול להיות בעברית לגמרי, אבל הוא לא יכול להיות באנגלית - - -

אלכס מילר: אבל העברית חייבת להיות?

יצחק וקנין: חצי.

יצחק וקנין: לפחות חצי.

אלכס מילר: זאת אומרת, כל מי שלא הגיש עד אתמול בשעה 12 בצהריים - - -

יצחק וקנין: מי שלא הגיש מתוך השמונה לא עומד לשיפוט מחר.

יצחק וקנין: הוא לא ייבחר.

אלכס מילר: זאת אומרת, לפי מה שאני שמעתי, אחת מהמועמדות רצה להקליט את החלק העברי רק אתמול בצהריים.

אלכס מילר: זאת אומרת שהיא נפסלה.

יצחק וקנין: אני לא יודע מתי אנשים הקליטו - - -

אלכס מילר: אין בעיה.

אלכס מילר: אנחנו נבדוק את העניין הזה.

אלכס מילר: מה שאתה אומר, שעד אתמול בשעה 12 כל השמונה שהיו צריכים - - -

יצחק וקנין: אני לא יודע על השעה 12.

יצחק וקנין: עד אתמול.

אלכס מילר: זה מה שאני יודע.

אלכס מילר: היו צריכים להגיש את השיר, שחלקו בעברית וחלקו בשפה זרה – 50, 40, 30, לא מעניין.

יצחק וקנין: יכול להיות גם שני שירים.

אלכס מילר: לא משנה.

אלכס מילר: זה צריך להיות חלק מהעניין.

אלכס מילר: היו צריכים לחתום על מה שהם חותמים, והוועדה צריכה להחליט מחר מכל מי שעשה את כל ההליכים האלו.

קריאה: כן.

אלכס מילר: מצוין.

חיים סלוצקי: ברשותך, שאלה קטנה.

אלכס מילר: אני אתן לך עכשיו.

אלכס מילר: אני אתן לך הכול.

אמיר גילת: אדוני היושב-ראש, עוד הבהרה: שאלת איך פורסם דבר הקמת הוועדה – אז בנוסף לכך שהוועדה מורכבת מאנשים שמעורים ויודעים לפנות ולהציע אנשים, ב-4/1 גם פורסמה הודעה לעיתונות שפורסמה בתקשורת ובאתר רשות השידור, שבה יש את ההחלטה על הקמת הוועדה המקצועית.

אלכס מילר: אוקיי.

אלכס מילר: מר סלוצקי, בבקשה.

אלכס מילר: אני אתן לך זכות דיבור.

אלכס מילר: גם אם יש לך שאלות, אנחנו נחזור אליכם בסוף.

חיים סלוצקי: אני קודם רוצה לשאול שאלה בקשר למה שאמרת – שאלה להבהרה בלבד שלא קשורה אליי: כשהודעתם לאנשים שאתם רוצים שירים, האם פרסמתם תקנון חדש או את התקנון שהיה קודם?

יצחק וקנין: אתה מדבר על התקנון שהם צריכים לחתום עליו?

חיים סלוצקי: לא, התקנון.

קריאה: יש תקנון.

חיים סלוצקי: יש תקנון.

חיים סלוצקי: אני מחזיק אותו פה.

חיים סלוצקי: האם יצא תקנון חדש או התקנון הישן?

יצחק וקנין: התקנון אומר מהם הקריטריונים להיות זמר - - -

חיים סלוצקי: אני מציג לך את התקנון שאני מחזיק, וכתוב: תקנון השתתפות בתכנית לבחירת השיר שייצג את ישראל באירוויזיון.

חיים סלוצקי: זה התקנון הרשמי של מדינת ישראל, רשות השידור.

חיים סלוצקי: האם יצא תקנון חדש או שזה אותו תקנון?

חיים סלוצקי: זה מה שאני שואל.

יצחק וקנין: לא יצא תקנון חדש.

חיים סלוצקי: אין תקנון חדש.

יצחק וקנין: אבל אני לא יודע על איזה תקנון אתה מדבר.

חיים סלוצקי: התקנון שאתם הוצאתם.

מיקי צוויג: ראה סעיף 16(ח).

יצחק וקנין: תראה לי - - -

מיקי צוויג: תקנון שאתם העברתם – יואב גינאי - - -

אלכס מילר: רגע, מר סלוצקי - -

חיים סלוצקי: - - -

אלכס מילר: - - אני צריך להבין על מה מדברים כאן, מה התקנון הזה?

אלכס מילר: – זה התקנון?

חיים סלוצקי: זה התקנון, - -

אלכס מילר: איפה הוא נמצא?

חיים סלוצקי: - - מה שאני קיבלתי מהם.

חיים סלוצקי: חוקי.

אלכס מילר: - - -

חיים סלוצקי: - - - התקנון הרשמי – ואני לא מבין מה היועצת המשפטית הזאת ממלמלת שם – התקנון הרשמי שאומר: איך הם משתתפים בשיר.

חיים סלוצקי: נקודה.

חיים סלוצקי: זה מסמך שהודפס ברשות השידור.

אלכס מילר: רגע, תן לי להבין: כשזכית להפיק את קדם האירוויזיון, קיבלת תקנון שעל-פיו אתה צריך - - -

מיקי צוויג: סליחה, אני מבקש לדייק: התקנון נכתב אחרי שזכינו, לכאורה, - - -

אלכס מילר: עם התקנון הזה הייתם צריכים לפנות לזמרים - -

קריאה: נכון.

אלכס מילר: - - ועל התקנון הזה הזמרים היו צריכים לחתום.

קריאות: - - -

מיקי צוויג: לא רק.

מיקי צוויג: מה שהזמרים צריכים לחתום, זה הנספח.

מיקי צוויג: לפני זה יש תקנון שאתם מפרסמים אל כל היוצרים בארץ – אתם פרסמתם – אותו גם יואב העביר לי, ובו גם מתואר, בדיוק, מה צריך מכל זמר, שני שירים – כל החוקים; ובסעיף 16(ח) מבקשים להעביר את הכול למשרד "סלוצקי אפיקי תקשורת".

מיקי צוויג: לדעתי, זה גם פורסם באתר שלכם, אבל אני - - -

אלכס מילר: אוקיי, תיכף הם יתייעצו ביניהם ויענו לנו על סוגיית התקנון – האם היה איזשהו שינוי מתהליך הקול-הקורא, לאחר משא-ומתן לא מוצלח, אם היה איזשהו שינוי מבחינת הפנייה לזמרים שהם צריכים לעמוד בקריטריונים אחרים, מול מה שאתם דרשתם בכניסה לעניין קדם האירוויזיון.

אלכס מילר: פשוט מאד, רבותיי: החלטתם על קדם האירוויזיון, ונתתם למי שמפיק את קדם האירוויזיון שייפנה לזמרים שיעמדו בקריטריונים א', ב', ג', ד'.

אלכס מילר: נגמר המשא-ומתן ויצאתם עם הוועדה.

אלכס מילר: השאלה שנשאלת: האם התקנון שהיה צריך להיות לזמרים שפונים לוועדה, זה אותו התקנון שהיה אמור להיות לזמרים שהיו צריכים להשתתף בקדם האירוויזיון.

אלכס מילר: זו השאלה שנשאלת, אבל מר סלוצקי, אני אתן לך להתייחס באופן כללי לכל הסוגיה ואנחנו נמשיך הלאה.

חיים סלוצקי: אני אתחיל, ותיכף מר צוויג, שהוא מנכ"ל החברה שלי והיה במשא-ומתן יומי איתם – עם רשות השידור – הוא יותר בקי בפרטים.

חיים סלוצקי: באופן כללי, אפילו יושב-ראש רשות השידור גילת אומר שב-18/9/11 היה מוכן לצאת לדרך של קדם האירוויזיון.

אמיר גילת: קצת אחרי.

חיים סלוצקי: לא משנה.

חיים סלוצקי: אני אומר שבאופן עקרוני, אם נלך ללוחות הזמנים, אז רק בתחילת נובמבר הוצע הקול-קורא, המכרז הזה לציבור, לחברות ההפקה.

חיים סלוצקי: זה התאריך, בתחילת נובמבר.

חיים סלוצקי: והיה מותר להגיש אותו עד ה-13/11/11 – נתנו שבועיים להגיש.

חיים סלוצקי: נדמה לי שזה יצא בראשון, שני – זה לא כרוך, לצורך העניין.

חיים סלוצקי: מה שחשוב לציין, כבוד היושב-ראש, שבהוצאת הקול-קורא במכרז לא ניתנה דוגמת חוזה על מה אני חותם, כמו שניתנת במכרזים אחרים שאנחנו משתתפים בהם – בינלאומיים, לא רק בישראל.

חיים סלוצקי: בדרך-כלל, מקובל במכרז שנותנים לך את החוזה – על מה אתה חותם – ואתה אומר אם אתה מוכן לגשת להצעה הזאת.

חיים סלוצקי: לא היה כזה מצורף, ומכאן כל הבעיה.

חיים סלוצקי: וזו בעיה משפטית של הוצאת המכרז.

חיים סלוצקי: אנחנו ניתן לכם לוחות-זמנים מדויקים ותראו איזו התנהלות מטורפת, והכול בגלל סיבה אחת שלא ידעו מה - - - חוזה.

חיים סלוצקי: סיבה יחידה.

חיים סלוצקי: ב-13/1/11, אנחנו - - - שבועיים הגשנו את המכרז; 13 יום אחר-כך זומנו לפרזנטציה ברשות השידור – לוחות-הזמנים סבירים, הגיוניים, אין בעיות עם זה.

חיים סלוצקי: ב-20/4/11, זומנו לפגישת משא-ומתן.

חיים סלוצקי: ב-28/11/11 התקיימה ישיבת משא-ומתן ראשונה עם האמרכלית – אני לא יודע מי הגברת הזאת, אבל אני חושב ששם נעוצה הבעיה.

חיים סלוצקי: ב-1/12/11 ביקשו ממני מסמכי חברה.

חיים סלוצקי: ב-6/12/11 התחלנו בסיור עם אנשי רשות השידור – עוד לא קיבלנו את ההסכם, אבל אי- אפשר להתעכב.

חיים סלוצקי: הרי יודעים בכל שנה שהאירוויזיון מתקיים בחודש מאי, למה לחכות לנובמבר בכדי להוציא את הקול-קורא?

חיים סלוצקי: זה להלחיץ את המערכת בלי שום סיבה.

חיים סלוצקי: אפשר בשקט לעשות את זה באוגוסט, להוציא את זה, יש זמן לעבוד.

חיים סלוצקי: לא צריך להיכנס ללחצים בלתי הגיוניים שאי-אפשר לעמוד בהם, ועובדה מה שקרה בסוף.

חיים סלוצקי: ב-14/12/11 אנחנו מקבלים בפעם הראשונה טיוטת חוזה – זו הנקודה החשובה – שבו יש סעיף שלא הודיעו עליו בגילוי המכתב.

חיים סלוצקי: הבנתי המשפטית אומרת שחייבים להודיע אותו.

חיים סלוצקי: סעיף 16 בהסכם אומר – שאני אמור לחתום עליו – שאני מודע למצבה הכספי הרעוע של רשות השידור.

חיים סלוצקי: אני אתרגם את זה עכשיו לעברית: לא תקבל את הכסף, זה מה שכותבים במכרז.

חיים סלוצקי: ברור שאין אדם הגיוני, מעל כיתה ב' או כיתה ג', שיחתום על כזה מכרז, וכמובן שאי-אפשר לחתום על כזה מכרז: זה לא חוקי, זה לא יאות ובוודאי לא לגוף ציבורי.

חיים סלוצקי: לא יעלה על הדעת שיגידו מראש שאלה תנאי המכרז.

חיים סלוצקי: הם היו חייבים לפרסם את זה קודם, ולהגיד: מי שהולך למכרז יודע שהוא חותם על כך שמצבה הכספי של רשות השידור רעוע.

חיים סלוצקי: האם אני, כמפיק פרטי, צריך לשאת את הבעיה של רשות השידור על הכתפיים?

חיים סלוצקי: אין גבול לחוצפה?

חיים סלוצקי: אני, כמובן, מסרב לחתום על זה, ופה התחיל להתגלגל כל הבלגן, כי על סעיף כזה לא אחתום בחיים.

חיים סלוצקי: אין חיה כזאת.

חיים סלוצקי: לא הייתי ניגש למכרז אם הייתי יודע.

חיים סלוצקי: הטענה היחידה היא לאמרכלות, אין לי טענות למנהלים.

חיים סלוצקי: יש לי טענה לאמרכלות וליועצים המשפטיים שמבינים שכשמוציאים מכרז צריך לתת את הסעיף הזה.

חיים סלוצקי: לא יעלה על הדעת.

חיים סלוצקי: לא יעלה על הדעת שהם יזלזלו ככה באנשים.

חיים סלוצקי: עלה המון כסף להכין את המכרז, המון זמן מקדישים לו.

חיים סלוצקי: אם הייתי יודע שיש סעיף כזה שאומר שאני לא מקבל את הכסף – אני לא ניגש למכרז.

אלכס מילר: מתי התקבלה אצלך - - -?

חיים סלוצקי: ב-14/12/11 קיבלתי את הטיוטה.

אלכס מילר: זאת אומרת, ב-14/12/11 - -

חיים סלוצקי: רק אז נודע לי הסעיף הזה.

אלכס מילר: - - בסעיף הזה הבנת - - -

חיים סלוצקי: בדיוק.

חיים סלוצקי: אז הבנתי שיש בעיה, ואמרתי: אני לא במשחק.

חיים סלוצקי: היו לי כמה שיחות עם מנכ"ל רשות השידור שאינני מכיר אותו – מר יוני בן-מנחם – צלצלתי והסברתי את הבעיה.

חיים סלוצקי: הגענו לפתרון בינינו, בטלפון, בלי להכיר – כי רציתי לצאת לדרך – והם לא כיבדו את זה.

חיים סלוצקי: הפתרון שהוצע לי: שנקבל ריבית חשכ"ל אם נחכה שנה לכסף – כל מיני סידורים שאני הסכמתי, לפי בקשת מנכ"ל רשות השידור – לא אושרו לו על-ידי היועץ המשפטי, אין לי מושג על-ידי מי.

חיים סלוצקי: עובדה שהוא לא היה יכול לקיים את מה שהוא הציע, ואני הסכמתי, הבנתי את הבעיה שלו.

חיים סלוצקי: רציתי ללכת לקראת, על-מנת לקדם את קדם האירוויזיון – גם את זה לא הצלחתי, כי - - - יועצים משפטיים שמנהלים משא-ומתן עם עצמם.

אלכס מילר: אתה ראית עוד חוזים שבהם הסעיף הזה מופיע?

חיים סלוצקי: בשום מקום בעולם אני לא ראיתי - - -

אלכס מילר: לא.

אלכס מילר: ברשות השידור, בנושאים אחרים.

חיים סלוצקי: לא יודע.

אלכס מילר: אוקיי.

חיים סלוצקי: זה לא חוקי.

חיים סלוצקי: יש פה יועצת משפטית, איפה היא?

חיים סלוצקי: יש לוועדה יועץ משפטי, בבקשה שיקום; אני רוצה לדעת האם צריך לפרסם את זה מראש.

חיים סלוצקי: אני אתן לך דוגמא: במכרזים של חברות ציבוריות, כאשר יש חברה שהיא ב"אזהרת רווח", היא צריכה לפרסם את זה על-פי חוק.

חיים סלוצקי: היא צריכה להודיע שהיא ב"אזהרת רווח", ולכן אף-אחד לא הולך למכרז.

חיים סלוצקי: אתה מכיר קבלן שילך למכרז של חברה בפשיטת רגל?

חיים סלוצקי: זה לא יעלה על הדעת.

חיים סלוצקי: זה אותו הסיפור.

כרמל שאמה-הכהן: אתה מתכוון ל"הערת עסק חי", ולא ל"אזהרת רווח".

חיים סלוצקי: הערת "עסק חי".

חיים סלוצקי: פה אותו הסיפור, ואני מודע למצבה הרעוע של רשות השידור.

חיים סלוצקי: הווי אומר: אמרו לי יועציי המשפטים – משרד פילוסוף צלרמאיר – אתה מודיע לבית-המשפט שאתה מוותר על הכסף.

חיים סלוצקי: אני לא - - - על 1,500,000 שקל.

חיים סלוצקי: אם אני רוצה לתרום – ואני תורם הרבה – אני יודע למי.

חיים סלוצקי: לא הם יכריחו אותי למי לתרום.

חיים סלוצקי: זו פשלה של אמרכלות וייעוץ משפטי, חד-משמעית.

חיים סלוצקי: אין לזה קשר לאנשי התוכן ולמינהלה שהיו בסדר.

חיים סלוצקי: אני אומר לך שהמנכ"ל ניסה לפתור איתי בטלפון, אבל אי-אפשר היה לפתור את זה עם מערכת כזאת מטורפת.

חיים סלוצקי: פשוט מטורפת.

חיים סלוצקי: אני לא מבין את העניין הזה.

חיים סלוצקי: דבר נוסף, נגמר האירוויזיון – מר גילת, שאלה אחת:

חיים סלוצקי: אם אין מנכ"ל לרשות השידור, העסק עומד?

חיים סלוצקי: למה בחודש מאי לא הוציאו מכרז?

אמיר גילת: לא היה מנכ"ל.

חיים סלוצקי: בגלל שאין מנכ"ל הכול נעצר?

אלכס מילר: עובדה שלמנכ"ל אין פה שום השפעה.

אמיר גילת: בוודאי שיש לו.

אלכס מילר: הנה, עובדה שלא היה - - -

אמיר גילת: הוא זה שצריך לכנס את ועדת ההתקשרויות.

אמיר גילת: כל התהליך הזה מרוכז - - -

אלכס מילר: אבל מר גילת, אני שואל אותך: אם, בסופו של דבר, כל מה שעשיתם לא יצא לפועל בגלל סעיף, שכביכול, זה הבסיס של כל חוזה – התחייבות כספית על ביצוע העבודה, שהוא סעיף מאד בעייתי – אז מה עשיתם פה עם כל העניין הזה?

אלכס מילר: יש פה יועצת משפטית של רשות השידור?

קריאה: כן.

אלכס מילר: אני רוצה, דבר ראשון, לשמוע תשובה – האם הסעיף הזה קיים בכל החוזים שאתם מוציאים ברשות השידור?

אלכס מילר: הסעיף שבו ההתחייבות מעורפלת.

אלכס מילר: דבר שני, האם ידעתם מראש על הכנסת הסעיף הזה?

אלכס מילר: ולמה בקול-הקורא לא היו הגדרות של ההתחייבויות המעורפלות של רשות השידור בעניין ביצוע ההעברה הכספית?

אלכס מילר: כמובן שאנחנו מכירים את מצבכם, אבל אם אתם מחליטים ללכת על דבר מסוים; אתם נותנים תקציב, ואז אתם רוצים שיחתמו לכם על ביצוע העבודה שאתם רוצים לעשות.

אלכס מילר: יש לכם תקציב – הרי הוצג כאן שיש תקציב של מיליון ומשהו שקל, שחלק לזה, חלק לזה, אבל התקציב אושר.

אלכס מילר: למה, בסופו של דבר, לא נמצא הפתרון לביצוע ההחלטה שהתקבלה ברשות השידור, לפי מדיניות רשות השידור, לעשות קדם אירוויזיון?

אלכס מילר: איך הגענו למצב שלא חותמים?

אלכס מילר: אני לא שמעתי שברגע שיש החלטה של העומד בראש לביצוע פרויקט כזה ואחר, ויש התחייבות כספית, אז אפשר לטרפד את העניין הזה, בכך שמי שצריך לבצע לא סגור שהוא מבצע לפי התנאים שנותנים לו; הוא לא יקבל את התשלום עבור הביצוע.

אלכס מילר: זה דבר שלא שמעתי בשום משרד, אלא אתם יצרתם משהו משלכם.

אלכס מילר: אני אשמח לשמוע תשובות לעניין הזה, בבקשה.

ליאת פיינרו: אוקיי.

ליאת פיינרו: אני עורכת-הדין ליאת פיינרו, והייתי חלק מצוות המשא-ומתן – מהלשכה המשפטית של רשות השידור.

ליאת פיינרו: אני מתנגדת להגדרה שיש התחייבויות מעורפלות של רשות השידור.

ליאת פיינרו: כמובן שרשות השידור עומדת במחויבות שלה, וזה גם צוין בפני המפיק ובפני כל מציע אחר.

ליאת פיינרו: אין לרשות השידור שום כוונה לא לעמוד - - - שלה.

אלכס מילר: כן, אבל ברגע שאת אומרת לאדם שחותם איתך ומשקיע מכספו, בכדי לבצע את העבודה שאת מבקשת, שהתשלום יהיה כפוף למצבה הכספי של רשות השידור, אז את מכניסה אדם ומחר תגידי לו: סליחה, עם כל הכבוד, אנחנו במצב לא טוב – ולכי תוכיחי מצב טוב או לא טוב – והאדם לא מקבל כסף.

אלכס מילר: האם את, כיועצת המשפטית, יכולה להגיד ב-100% שאם העבודה היתה מתבצעת הכסף היה מועבר, ולמה לא עיגנתם את זה בהעברות – בסעיף הזה, ספציפית – כמו שכאשר הבנתם שיש בעיה עם הסעיף הזה?

ליאת פיינרו: אדוני, זו לא הכוונה של הסעיף הזה.

אלכס מילר: אז מה הכוונה?

חיים סלוצקי: אז מה הכוונה?

ליאת פיינרו: אני רוצה להגיד: אנחנו לא נמצאים פה בחקירה של המפיק שאיתו לא יצאה ההתקשרות לפועל.

חיים סלוצקי: את לא בחקירה.

חיים סלוצקי: את צריכה להסביר לוועדת החינוך למה כתבת: - - -?

אלכס מילר: גברתי היועצת המשפטית, אני מפנה אותך לחוק רשות השידור.

ליאת פיינרו: אני רוצה לענות לך.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מקשיבים לך, תדברי.

ליאת פיינרו: אני מדברת, אבל שואלים אותי שאלות.

אלכס מילר: אני מפנה אותך לחוק רשות השידור.

אלכס מילר: את נמצאת בוועדת החינוך, התרבות והספורט האחראית בחוק על תכני רשות השידור.

אלכס מילר: יושב פה גם יושב-ראש ועדת הכלכלה, האחראית על כל ההיבט הכלכלי.

אלכס מילר: יש פה כסף ציבורי.

אלכס מילר: אנחנו מתכנסים כאן, בכל שנה, ואנחנו צריכים להבין את מנגנון קבלת ההחלטות לעת ביצוע בגוף ציבורי, מה הבעיה?

אלכס מילר: אם ידעתם, מראש, שכל הסיפור הזה לא יצא לפועל, והיה והכנסתם סעיפים בכדי לטרפד את המהלך הזה – זה משהו אחד.

אלכס מילר: השאלה השנייה: אם רציתם לעשות את זה, למה זה לא יצא לפועל אחרי שהמדיניות הכוללת של הנהלת רשות השידור היתה לבצע את זה?

אלכס מילר: – איפה זה נתקע?

אלכס מילר: אני רוצה להבין.

אלכס מילר: אם זה נתקע בחוזה, ומשפטית, למה זה לא יצא לפועל?

אלכס מילר: עד כמה הנושא הזה הלך לדרך הפתרון, או שהכנסתם עז, ראיתם שזה הצליח ובזה סיימנו?

אלכס מילר: פה העניין.

אלכס מילר: הנהגת רשות השידור מקבלת החלטה לבצע, אז איך הלשכה המשפטית יודעת שיש בעיה בסעיף המהותי שהוא התשלום?

ליאת פיינרו: העניין לא היה סביב הסעיף הזה בלבד.

ליאת פיינרו: הסעיף הזה נמצא בהסכמי ההפקה של רשות השידור מזה הרבה שנים, בהמון הסכמי הפקה שחתומים עליהם המון מפיקים בארץ – זה לא הסכם חדש, זה לא פורמט חדש והוא נמצא שם.

ליאת פיינרו: הסעיף הזה הוא החלטה של הוועד המנהל שהוחלט עליו מזה שנים, והחלטה לשנות אותו זו החלטה של המוסדות.

כרמל שאמה-הכהן: את מתכוונת לסעיף של "מצבה הכספי"?

ליאת פיינרו: ספציפית הסעיף הזה, כן.

ליאת פיינרו: מעבר לכך, היה פה הסכם שלם.

ליאת פיינרו: זה הסכם שלם שכולל זכויות רבות ושונות, מלבד הסעיף הזה שמדבר על מצבה הכספי של רשות השידור.

ליאת פיינרו: יש פה: סעיפי זכויות יוצרים, סעיפי התחייבויות, סעיפי הפקה, סעיפים מקצועיים, סעיפי עמידה בלוחות-זמנים – זה הסכם מורכב מאד של הפקה.

אלכס מילר: האם השתמשתם בסעיף הזה כדי לעכב תשלום, כזה או אחר, לספק?

ליאת פיינרו: אני לא יודעת לענות על זה, סמנכ"ל הכספים צריך לענות על זה.

ליאת פיינרו: אני אומרת שלרשות השידור אין כוונה אינהרנטית ומקדמית לא לעמוד בהתחייבויות שלה.

אלכס מילר: אבל אתם שומרים לעצמכם את הזכות.

ליאת פיינרו: אני מתנגדת לפרשנות הזאת.

אלכס מילר: אוקיי.

ליאת פיינרו: מעבר לכך, כמובן שרשות השידור עשתה ניסיונות רבים כדי לקדם את המשא-ומתן הזה, והלכה לקראת דרישות המפיק.

ליאת פיינרו: זה, בדרך-כלל, הסכם די סטנדרטי, אבל כיוון שרצו לקדם את זה, ניסינו לראות איך אפשר להגיע לפתרונות.

ליאת פיינרו: בסוף מי שהפסיק את המשא-ומתן זו לא רשות השידור, ואת זה חשוב לציין.

ליאת פיינרו: מעבר לכך, חשוב לי להגיד: אנחנו לא רוצים להרחיב על המשא-ומתן עם החברה.

כרמל שאמה-הכהן: אבל אני עוד לא הבנתי, כבוד היועצת המשפטית: למה הסעיף הזה היה הכרחי, מבחינתכם?

מושון מצליח: זו החלטת הוועד המנהל.

כרמל שאמה-הכהן: ולמה הוועד המנהל חושב שזה הכרחי?

כרמל שאמה-הכהן: איפשהו צריך להיות המקור של הסיפור הזה.

מושון מצליח: כיוון שהתקציב - - -

אלכס מילר: מי אדוני?

מושון מצליח: אני מושון מצליח – מנהל הטלוויזיה.

אלכס מילר: אוקיי.

מושון מצליח: הסעיף הזה בא בעקבות החלטת הוועד המנהל להכניס אותו לכל ההתקשרויות שלנו, והרקע לעניין הזה הוא - - -

כרמל שאמה-הכהן: ממתי ההחלטה הזו, דרך אגב?

מושון מצליח: להערכתי, כמה שנים – שנתיים-שלוש, אם לא יותר.

מושון מצליח: אני לא מוכן להתחייב על זה.

כרמל שאמה-הכהן: סדר גודל.

מושון מצליח: מה?

כרמל שאמה-הכהן: סדר גודל של שנתיים.

מושון מצליח: סדר גודל כזה.

מושון מצליח: מעבר לזה, אני רוצה להסביר את הרקע: כולנו, פה, מודעים למצב התקציבי של רשות השידור.

מושון מצליח: אנחנו אף-פעם לא יודעים מה יהיה, ולצערי הרב, אנחנו עובדים בתקציב שנתי ולא רב שנתי.

מושון מצליח: כל ההתנהלות הזאת היתה כאשר אנחנו לא יודעים מה יהיה התקציב של השנה הבאה.

מושון מצליח: אנחנו מדברים על החודשים נובמבר, דצמבר – - - - כאלה, כאשר התקציב באותו העת לשנה הבאה לא נקבע ולא אושר.

מושון מצליח: לכן, זו היתה מין זהירות.

מושון מצליח: מעולם לא קרה מצב שבעקבות התקציב הזה לא שולמה התחייבות.

מושון מצליח: - - - שלנו, כי ידענו שזאת התחייבות - - -

כרמל שאמה-הכהן: השאלה היא אם אני סורק את כל ההתקשרויות שלכם – את כל ההסכמים – אני יכול למצוא הסכם ללא הסעיף הזה?

מושון מצליח: לא.

כרמל שאמה-הכהן: במשך שלוש השנים האחרונות?

מושון מצליח: לא.

כרמל שאמה-הכהן: אין כזה הסכם.

מושון מצליח: למיטב ידיעתי, אין דבר כזה.

מושון מצליח: כל ההסכמים היו עם הסעיף הזה מאז ההחלטה – אל תלך - - -

כרמל שאמה-הכהן: לא, לא, – מאז שהתחלתם להנהיג את הסעיף הזה, הוא רץ לאורך ולרוחב בכל ההסכמים.

מושון מצליח: הוא סעיף סטנדרטי.

אלכס מילר: הוא גם מופיע בהתקשרות שהיתה בשנה שעברה בקדם האירוויזיון הקודם – אותו סעיף.

מושון מצליח: כן, כן.

אמיר גילת: אני רוצה לחדד עוד נקודה: כמו שאמר מנהל הטלוויזיה, אנחנו מדברים על אוקטובר, נובמבר – בוועד המנהל קיבלנו החלטה בשביל לא לעכב את הדבר הזה ולא לעכב הפקות מקור ישראליות אחרות, אפרופו נושא אחר.

אמיר גילת: כבר בנובמבר קיבלנו החלטה שאנחנו מושכים 16 מיליון שקל מתקציב 2012 שהוא באוויר ותלוי; יצאנו מנקודת הנחה שמה שלא יהיה מצבה של רשות השידור, אנחנו נצטרך להשקיע 16 מיליון שקל בהפקות מקור חיצוניות.

אמיר גילת: לכן, במסגרת הזאת אישרנו הקדמה עוד לפני שאושר התקציב ועוד לפני שהחלו דיוני התקציב, ובגלל החשיבות שאנחנו רואים לנושא האירוויזיון וההתחייבות שלנו – לא לעכב את העניין הזה – החלטנו, כבר אז, לקחת 1,500,000 שקל מתקציב 2012, ששוב, הוא היה לוט בערפל, הוא לא היה קיים.

אמיר גילת: אבל הוועד המנהל לקח פה איזשהו סיכון והקדים.

אמיר גילת: לכן, אנחנו - - -, וחבר הכנסת שאמה-הכהן מכיר את זה היטב – אנחנו נפגשים פה גם מחר: המצב הכלכלי של רשות השידור, הרפורמה וכל מה שקשור בזה – זו המהות של הסעיף.

אמיר גילת: זה לא שאנחנו לא נשלם, אלא שהמפיק יידע את המצב, בדיוק כמו שרשות השידור יודעת.

אלכס מילר: תראו, אנחנו נמצאים במצב – וגם דיברנו בעבר – שאנחנו מחפשים כמה שיותר שקיפות, וכמה שיותר השפעה ציבורית בכל מה שקשור לבחירת נציגי מדינת ישראל.

אלכס מילר: אנחנו לא מדברים על ספורט – מי רץ יותר מהר.

אלכס מילר: אנחנו לא מדברים על כדורגל – מי מבקיע יותר שערים.

אלכס מילר: אנחנו מדברים על ייצוג המדינה בתחרות בינלאומית, שנהוג, כביכול – אם כבר מקבלים החלטה – שהציבור בחלקו, לפחות, היה יכול להשפיע על העניין הזה.

אמיר גילת: זו היתה התכנית המקורית.

אלכס מילר: יפה.

אלכס מילר: אני רוצה להבין למה ברגע שהיתה לכם תכנית שרציתם שתפעל; ברגע שהיה לכם הכול בידיים; למה לא הגעתם למצב של פתרון הבעיה, למשבר שנוצר סביב הנושא הזה?

אלכס מילר: כי, בסופו של דבר, הגענו למצב, שכביכול, זה חזר לחדרי החדרים של רשות השידור – מי נוסע, איך נוסעים, למי פונים, את מי ממנים; זה הדבר שאנחנו מנסים למנוע בכל שנה.

אלכס מילר: למה לא היתה הוראה למצוא דרך לפתור את המשבר?

אלכס מילר: לדוגמא, אני אשאל אותך: הרי היית גם יכול לפנות אלינו, וזה דבר לאומי – זה נושא הסברתי של מדינת ישראל.

אלכס מילר: זה דבר שגם אנחנו יכולים לסייע בעניין.

אלכס מילר: היינו מכנסים, יחד עם חבר הכנסת שאמה-הכהן, את ועדות הכלכלה והחינוך, וחושבים איך לפתור את סוגיית ההתחייבויות, כאלה ואחרות, של רשות השידור בנושאים שונים.

אלכס מילר: זה דבר שאנחנו יכולים, יחד עם משרד האוצר, לסגור את ה-1,500,000 שקל – תאמינו לי, מזה לא היו קורסים.

אלכס מילר: אבל שוב: יש פה הרגשה שדברים נסגרו מראש, אני אומר לך.

אלכס מילר: יש הרגשה שאנחנו מקבלים פה כל-מיני דברים שעוד לפני שיצא כל הסיפור עם הוועדה, הדברים נסגרו מראש.

אמיר גילת: אדוני, אתה שוב חוזר לדברים שנסגרו מראש.

אמיר גילת: אני מציע שתפרט קצת - - -

יצחק וקנין: קודם-כל, לגבי השקיפות והוועדה: אני נמצא במוסדות איגוד השידור האירופי, והוועדה מהסוג שאנחנו עושים היא מהשקופות ביותר ברוב המדינות.

יצחק וקנין: אני רוצה לומר שהמטרה של קדם האירוויזיון כמו שרצינו אותו – ומאד רצינו אותו – בגלל שהטלוויזיה היא מקום שהמסך מדבר, ובשביל המסך אתה צריך לעשות הפקה גדולה ומופע גדול.

יצחק וקנין: לא מדובר על השקיפות שבה נבחר הנציג לאירוויזיון, כי, בסופו של דבר, האירוויזיון נמדד בהצלחה.

יצחק וקנין: זאת אומרת, אם אתה עושה מופע גדול אבל מגיע למקום האחרון, זה לא יותר טוב מאשר אם אתה עושה ועדה ומגיע למקום הראשון – כמו שהגענו עם דנה אינטרנשיונל באמצעות ועדה כזאת וניצחנו, והגענו לתהילת עולם בנושא הזה.

יצחק וקנין: כרגע הוועדה היא מאד-מאד ציבורית.

יצחק וקנין: זאת אומרת, הבעיה היא לא ברמת השקיפות, אלא, כמו שאתה אומר, שאין מופע גדול שרואים בטלוויזיה, מושקע – שאנשים רואים וליבם מתרחב כשהם רואים אותו.

יצחק וקנין: זה נכון, וזה צר לכולם.

יצחק וקנין: כולנו רצינו את המופע הזה.

יצחק וקנין: אני לא נכנס עכשיו לשאלות החוזיות כי זה היועצת המשפטית.

יצחק וקנין: אבל הוועדה הזאת היא ועדה עם כל האלמנטים האומנותיים והציבוריים שנמצאים במדינת ישראל.

יצחק וקנין: וכמות השירים – בסך-הכול אם אתה מדבר על 40 אומנים, ואחר-כך אתה מדבר על שמונה אומנים שמגישים שישה שירים, זאת אומרת, 16 שירים שעומדים בסוף; אני מכיר את רוב מדינות העולם השנה – כולל אזרבייג'ן שמתחרה – שהשנה, אפילו, יוצרת מתחרה מהסוג הזה.

יצחק וקנין: גרמניה, שהיתה בשנה שעברה, לא עשתה ועדה.

יצחק וקנין: ישבה ועדה שהחליטה שזאת שזכתה בשנה הקודמת, היא תייצג.

יצחק וקנין: לא היתה ועדה, לא היו מועמדים, ואני מדבר על כל מדינות אירופה.

יצחק וקנין: המטרה היא להצליח באירוויזיון.

יצחק וקנין: המטרה השנייה היא לעשות מופע גדול.

יצחק וקנין: אנחנו רצינו את המופע.

אלכס מילר: יש עניין של לבחור, ויש את הדרך לבחור.

אלכס מילר: שוב, אנחנו עוד נבדוק את כל הסוגיה הזאת, אבל תראו: ביקשתם קול-קורא – אנשים השקיעו כסף, הגישו תכניות, השקיעו מזמנם ומכיסם בשביל להציג בפניכם.

אלכס מילר: בסופו של דבר, זה נתקע – על מה?

אלכס מילר: על זה שהספק שצריך לספק לכם את הסחורה, לפי המדיניות שאתם החלטתם, לפי הסעיפים שנראו, הוא לא יכול לעשות את זה.

אלכס מילר: הוא חושש.

אלכס מילר: זה לא נפתר, ממשיכים הלאה.

אלכס מילר: באתם לזמרים – כל אחד השקיע כסף, הקליט שירים.

אלכס מילר: בסופו של דבר, כולם מדברים על אותו שם.

אלכס מילר: השם מופיע בכל הכתבות – מיה בוסקילה.

אלכס מילר: זה מופיע.

אלכס מילר: שזה, מראש, הוחלט שהיא תייצג אותנו.

יצחק וקנין: אתה מאפשר לי לומר משהו?

אלכס מילר: כן.

יצחק וקנין: ליד השם של מיה בוסקילה שהופיע, הופיעו עוד להקות שאפילו לא היו בשמונה.

יצחק וקנין: כשזמר מכניס את עצמו לעיתון, זה לא קשור אלינו.

יצחק וקנין: אנחנו - - -

אלכס מילר: רבותיי, אנחנו נמצאים במציאות.

אלכס מילר: אנחנו לא נכנסים להחלטות שלכם.

אלכס מילר: לא באנו, ולא עשינו לכם בדיקה באיזו דרך החלטתם לעשות את קדם האירוויזיון, ובאיזו דרך הרכבתם ועדה.

אלכס מילר: אנחנו, בסך-הכול, רוצים לשמוע מכם על מנגנון אחד שהחלטתם עליו שלפיו הוא יעבוד, אבל מנגנון כולל.

אלכס מילר: לא לעשות רושם ציבורי מסביב שאנחנו בסדר, ואנחנו עשינו ככה וככה, וזה מה שיצא.

אלכס מילר: אנחנו לא מטומטמים.

אלכס מילר: אם החלטתם כך: אנחנו מקימים ועדה; החלטנו על זמר; נפנה אליו ישירות; הוא יקבל כך וכך תקציב; הוא ייצג בפנינו – אף-אחד לא יבוא בטענות, תאמינו לי.

אלכס מילר: אבל למה כל הזמן לעשות סביב זה משהו מסביב?

אלכס מילר: גם בשנה שעברה עשיתם את כל העניין הזה סביב דנה אינטרנשיונל, וכולם ידעו שהיא הולכת – אז מה היה כל התיאטרון הזה?

אלכס מילר: הרי כולם ידעו שלא יבחר מישהו אחר – זה היה כל-כך שקוף שבא לבכות.

אלכס מילר: אתם צריכים לקבל החלטות.

אלכס מילר: אף-אחד לא נכנס לעניין הזה – יש לכם ועד מנהל.

אלכס מילר: אם תקבלו החלטה שמהאירוויזיון הבא אנחנו מחליטים שכך וכך זה הולך להיות, אז אין בעיה.

אלכס מילר: אבל רבותיי, שוב: החשש שלנו הוא שכל הזמן אתם מנסים לעשות ציור סביב העניין הזה, וההחלטה התקבלה מזמן.

אלכס מילר: כל פעם זה עובד בצורה לא הוגנת כלפי החברות שאתם מבקשים מהן להשתתף, ואם זה לא החברות אז כלפי הזמרים שאתם מבקשים מהם.

אלכס מילר: אני שומע סיפורים של אנשים שחולמים להשתתף; כל פעם הם משקיעים ומשקיעים, אבל הם יודעים, מראש, שלא יגיעו לשם.

אלכס מילר: אז או שתעשו את זה בצורה פשוטה ביותר: החלטנו מי הולך להיות הזמר – נפנה אליו, הוא ישקיע את מה שיש לו להשקיע, ונגמר הסיפור.

אלכס מילר: או שכל מי שמשקיע, תעשו את זה בצורה השקופה ביותר, שלא תהיה עדיפות לאדם כזה או אחר.

ליאת פיינרו: סליחה, אבל זה לא המצב, בסדר?

אלכס מילר: בסדר, נראה מי ייבחר מחר.

ליאת פיינרו: מהבחינה הזאת חשוב לנו להדגיש את זה.

ליאת פיינרו: הוועדה עובדת על-פי קריטריונים - - -

אלכס מילר: בסדר, נראה מי ייבחר מחר.

ליאת פיינרו: אדוני, בסדר?

ליאת פיינרו: אני מבינה שהפרשנות שלך קיימת.

ליאת פיינרו: אני רק אומרת שמבחינת הוועדה המועמד, עדיין, לא נבחר.

אלכס מילר: אני מסכים איתך.

אלכס מילר: אני בסך-הכול פוליטיקאי.

אלכס מילר: אני נותן לזה פרשנות כזו או אחרת – תקבלו את זה, לא תקבלו את זה, זה עניין שלכם.

יצחק וקנין: אני יכול להעיד שהוועדה עובדת עכשיו בקריטריונים שקופים לגמרי, שוויוניים לגמרי.

יצחק וקנין: אני גם לא רוצה שאם, במקרה, מיה בוסקילה תביא שיר, אז נפסול אותה כי אתמול בוועדת החינוך אמרו שבוא נראה, ואם מיה בוסקילה תיבחר זה סימן שזה - - -

אלכס מילר: לא, לא – אני לא מבקש לפסול אף-אחד.

יצחק וקנין: יש לה זכות.

אלכס מילר: אדוני, קבעת קריטריונים?

אלכס מילר: חתמה על התקנון?

יצחק וקנין: אבל יש לה זכות כמו לאחרים.

אלכס מילר: אדוני, אני לא באתי לפסול את דנה, יוסי או את מיכאל.

אלכס מילר: אני אומר דבר פשוט מאד: קבעתם תקנון, יש קריטריונים, יש זמנים, יש מנגנון – אם כל זמר עובד, אז אין שום בעיה.

אלכס מילר: אף-אחד לא פוסל אף-אחד.

אלכס מילר: אני בית-משפט שפוסל?

אלכס מילר: גם מר סלוצקי, וגם אחר, יכול ללכת לבית-המשפט ולטעון את טענותיו.

אלכס מילר: אנחנו לא בית-משפט.

אלכס מילר: אנחנו מנסים למצוא דרך לניצול כספי משלם המיסים בצורה השקופה ביותר, על-ידי גוף ציבורי.

אלכס מילר: לא יותר מזה.

אלכס מילר: עכשיו, כמו שאמרתי: אנחנו נמצאים בכנסת, וכמובן שהפרשנות שלנו יכולה להיות פוליטית, יכולה להיות כך וכך וכך.

אלכס מילר: בשביל למנוע את הדבר הזה, אנחנו נשב עם חבר הכנסת כרמל שאמה-הכהן ונחשוב האם כדאי, מחר – בוועדה המשותפת על רשות השידור – להכניס פרק נוסף בכל מה שקשור לאירוויזיון, עם התקציב, שלדעתי, בכל שנה הוא אותו תקציב של 1,500,000 שקל; עם הקריטריונים של חובת המכרזים; עם הקריטריונים של הקמת הוועדה – כל מה שכרוך בעניין הזה, והכול יהיה פשוט, בלי פרשנות.

אלכס מילר: תעבדו לפי מה שכתוב בחוק, וזהו.

אלכס מילר: בסדר?

אלכס מילר: כן, מר סלוצקי, רצית להגיד משהו?

חיים סלוצקי: אני רוצה להעיר הערה, זה חשוב מאד.

חיים סלוצקי: אני לא נכנס לפרטים – חבל שאתם לא רואים את ההשתלשלות בשביל להבין את ההתנהלות.

חיים סלוצקי: קודם-כל, אני רוצה להבהיר נקודה חשובה: אין לנו שום טענות גם לצוות המקצועי, כי הצוות המקצועי היה לעילא.

חיים סלוצקי: אני אומר את זה - - - לכל הצוות, היושב-ראש, המנכ"ל – המנכ"ל שלא מכיר אותי – מדבר איתי בטלפון ומנסים למצוא פתרון.

חיים סלוצקי: וזה הדבר שאני רוצה לדבר על היועצת המשפטית שמתרגזת פה: לא יעלה על הדעת שאני מוצא פתרון שמציע לי מר יוני בן-מנחם; אני מסכים לו בכדי לצאת לדרך, וחוזרים אליי למחרת ואומרים שהיועצת המשפטית לא הסכימה.

חיים סלוצקי: הפילה עוד פעם.

חיים סלוצקי: כל דבר שניסיתי, הפילו אותו – כאילו בכוונה.

חיים סלוצקי: גם אני מסכים איתך שאולי רצו להפיל את זה.

חיים סלוצקי: זה הגיוני.

אלכס מילר: רבותיי, אני מציע שתעשו אצלכם הפקת לקחים בכל העניין הזה.

אלכס מילר: אנחנו נשקול אם יש צורך בתוספת סעיף בחוק רשות השידור.

אלכס מילר: אני אומר לכם שכל העניין הזה נראה לא טוב.

אלכס מילר: אנחנו מקבלים פניות על ימין ועל שמאל בסוגיית חוסר שקיפות, ושל טרפוד העניין הזה.

אלכס מילר: זה הפך להיות משהו שבארץ כבר לא מעוניינים בו, וחבל שכך.

אלכס מילר: למה אנחנו צריכים לקבל פניות - - -: למה אתם מתעסקים בזה?

אלכס מילר: זה כבר לא מעניין אף-אחד בישראל.

אלכס מילר: למה בכל המדינות, ברגע שזה מגיע, כל הציבור רץ ומתרגש מהעניין הזה, ודווקא בישראל זה הפך להיות למשהו שלא מעניין אף-אחד.

אלכס מילר: ודרך אגב, אני לא בא אליך בטענות - - -; אני בא בטענות לקודמיך, שעשו מהעניין הזה משהו שנראה לא טוב, ואני בטוח שהיו לכם כוונות טובות.

אלכס מילר: אין לי שום ספק בכך.

אלכס מילר: היו לכם כוונות טובות.

אלכס מילר: אבל יש דרך ומנגנון קבלת החלטות.

אלכס מילר: ואם אתם רואים שמשהו לא מצליח, אז יש לכם גם את המנגנונים לפנות אליהם.

אלכס מילר: אתם גוף שיש לו שר ממונה.

אלכס מילר: אתם גוף שנותן דין גם לכנסת ישראל, ואתם יכולים להשתמש בכלים האלו.

אלכס מילר: כי, בסופו של דבר, אנחנו רואים שחזרנו למקור – ההחלטות מתקבלות בפנים והציבור מתלונן, אז מה עשינו בזה?

אמיר גילת: ברשותך, קודם-כל, בשנה שעברה היה תהליך של קדם אירוויזיון, ואתה אמרת דבר חמור, בעיניי: שגם בקדם אירוויזיון זה היה מכור מראש, אם אני הבנתי אותך נכון.

אלכס מילר: אבל ככה זה נראה.

אלכס מילר: אם יש מישהו שיכול לבוא - - -

אמיר גילת: אז גם אין טעם לעשות קדם אירוויזיון אם הכול מכור מראש.

אמיר גילת: אני חייב להסתייג מהאמירה שלך.

אלכס מילר: אתה אמרת שהיו ליקויים, לא?

אמיר גילת: אבל לא זה היה הליקוי – היו כשלים טכניים בהפקה.

אמיר גילת: אבל אני מבקש להסתייג מהדברים האלה: זה לא היה מכור מראש, היה קדם אירוויזיון.

אמיר גילת: ולשיטתך, לא צריך קדם אירוויזיון, ואנחנו רוצים קדם אירוויזיון, וגם השנה רצינו.

אמיר גילת: זאת נקודה אחת.

אמיר גילת: הנקודה השנייה זה לוח-הזמנים.

אמיר גילת: אנחנו חייבים לעמוד בלוח-הזמנים.

אמיר גילת: קרה מה שקרה עם המפיק החיצוני, אני לא נכנס לזה.

אמיר גילת: אבל הגענו לנקודת זמן שבה היינו צריכים לקבל החלטה לא קלה, ותאמין לי - - -

אלכס מילר: אני שואל אותך שאלה: אתה עומד בראש המערכת, וקיבלת החלטה.

אלכס מילר: ההחלטה נופלת בגלל איזשהו סעיף מאד בעייתי, שגם אני לא הייתי חותם על הדבר הזה.

אלכס מילר: למה לא ניתנה הוראה - - -

מיקי צוויג: סליחה שאני מתפרץ, אבל יתירה מזו: אם הם טוענים ללוח-זמנים צפוף – שאת זה צעקנו לעורכת-הדין פיינרו במשך חודשיים – איך הם מצפים שמפיק קטן יצליח לעמוד בלוחות-הזמנים?

מיקי צוויג: הרי ערוץ 1 יכול היה להרים את זה, נכון?

מיקי צוויג: ציפיתם מאיתנו לעשות את זה.

מיקי צוויג: רציתם להכשיל אותנו.

אמיר גילת: קטעתם אותי באמצע.

אמיר גילת: 1 – אני לא רוצה להיכנס, כרגע, לעניין של למה התפוצץ המשא-ומתן; למה נכשל המשא-ומתן עם המפיק החיצוני.

אמיר גילת: את ההשתלשלות הזאת אפשר לבדוק.

אמיר גילת: אתה אמרת הפקת לקחים, אני חושב שכדאי לבדוק מה קרה פה.

אמיר גילת: אבל מעבר לזה, אחרי שהגענו לנקודה הזאת, שאנחנו במוסדות הגענו לנקודת הזמן שבה אנחנו צריכים להעמיד שיר – יחד עם ההנהלה, כן?

אמיר גילת: – בתוך פרק זמן קצר, היינו צריכים לקבל החלטה לא קלה – ותאמין לי שהיא לא היתה קלה – על ביטול קדם האירוויזיון, שנה אחרי שחידשנו אותו.

אמיר גילת: אבל, השורה התחתונה היא שאנחנו צריכים להגיש לאיגוד השידור האירופי את השיר בזמן.

אלכס מילר: מתי הזמן?

אמיר גילת: ב-5/3.

יצחק וקנין: לא, ב-15.

אמיר גילת: ב-15/3.

אמיר גילת: אין זמן.

אלכס מילר: אתם לא יכולים עכשיו, מכל אותם שמונת השירים שהוגשו אליכם, לעשות בתוך שלושה ארבעה שבועות אפשרות שהציבור יחליט?

אלכס מילר: תוך חודש אי-אפשר להרים דבר כזה?

אלכס מילר: מר סלוצקי, תוך כמה זמן הייתם צריכים להרים את כל המנגנון – מרגע ההתחלה, לרגע - - -?

חיים סלוצקי: בחודש זה, כמעט, בלתי אפשרי.

חיים סלוצקי: מקצועית זה, כמעט, בלתי אפשרי.

אלכס מילר: אוקיי.

אמיר גילת: קיבלת את התשובה.

אמיר גילת: לכן, המוסדות, יחד עם ההנהלה, קיבלו את ההחלטה על ביטול קדם האירוויזיון, ובחירת השיר בדרך אחרת.

אמיר גילת: ואני שוב אומר: יש כבר בהחלטה של ועדת התוכן מלפני שבועיים – מה שאמרנו בשנה שעברה, הפעם גם יש מנכ"ל בתמונה – שאנחנו מסיימים את האירוויזיון הזה, וניגשים להתכונן לאירוויזיון של 2013.

אמיר גילת: זה מופיע בהחלטת ועדת התוכן מלפני שבועיים.

אלכס מילר: בסדר גמור.

אלכס מילר: רבותיי, אני מקווה מאד שלמדתם מהשיעור שהיה כאן.

אלכס מילר: לדעתי, אני רואה כאן כשלון של ההתנהלות הציבורית בכך שההנהלה מקבלת החלטה באיזו דרך לבצע דבר כזה או אחר, וזה מטורפד על-ידי סעיפים כאלה או אחרים בחוזה, שהם סעיפים מהותיים.

אלכס מילר: לדעתי, העניין הזה היה יכול להיות פתור.

אלכס מילר: הרי לא טרפדו את זה בגלל שהתקציב הוא לא תקציב שאתם נותנים למול מה שאתם מבקשים; זה טורפד בגלל שלא סיפקתם תחושת התחייבות מלאה לספק, שעל-פי הקריטריונים שלכם זכה במשהו שאתם רציתם לבצע.

אלכס מילר: זה הדבר המינימאלי שצריך לבצע.

אלכס מילר: אם יש צורך בשינוי, אז תבואו ותבקשו את השינוי הזה.

אלכס מילר: אני חושב שאין עמותה היום בישראל שעובדת עם משרד ממשלתי, שיכולה להתחייב בקבלת תקציב מתחילת השנה.

אלכס מילר: הרי כל עמותה שמתעסקת בהפעלת מיקור-חוץ של משרדים ממשלתיים, מקבלת תקציב רק בחלק השני של השנה.

אלכס מילר: אז איך הם מתחייבים?

אלכס מילר: איך אצלם אין דברים כאלו?

אלכס מילר: אתם משרד ממשלתי שלא יכול להתחייב, כשעמותות, כל העמותות היום – תיאטראות, כולם – כולם היום עובדים לפי המנגנון הזה.

אלכס מילר: אף-אחד לא מקבל התחייבות מהמשרד בחלק הראשון של השנה.

אלכס מילר: אף-אחד.

אלכס מילר: אתם לא יכולים לתת התחייבות על משהו שאתם החלטתם שזה התקציב, וזו הדרך?

ליאת פיינרו: אדוני היושב-ראש, אני רוצה שיירשם בפרוטוקול שאנחנו מתנגדים לפרשנות הזאת.

ליאת פיינרו: המשא-ומתן לא נכשל רק בגלל הסעיף הזה ובגלל קיומו, וניסינו להסביר פה את פרשנות הסעיף.

ליאת פיינרו: זה הוסבר גם במהלך המשא-ומתן.

ליאת פיינרו: אבל מעבר לכך שיירשם שזו לא היתה הסיבה היחידה לביטול המשא-ומתן.

ליאת פיינרו: ושוב פעם: שבוטל לא בגלל רשות השידור.

מיקי צוויג: איזה עוד גורמים היו שם חוץ מאיתנו ומרשות השידור?

מיקי צוויג: סליחה, חבר הכנסת מילר, רק בשביל שיירשם בפרוטוקול: ב-29/12/11 נשלח מכתב לעורכת-הדין פיינרו, שבו אנחנו מתריעים – בפעם המי יודע כמה – על לוחות-הזמנים הצפופים.

מיקי צוויג: זה היה ביום חמישי בשעה 2, ונאמר שעורכת-הדין פיינרו לא עובדת בשעות האלה.

מיקי צוויג: בשישי היא לא נפגשת.

מיקי צוויג: בשבת היא לא נפגשת.

מיקי צוויג: נפגשנו ביום ראשון בבוקר – ה-1/1/12 – במשרדי פילוסוף צלרמאיר, ביחד עם הגברת שוש חזות והאדון ירון רופין; הגענו להסכמות לגבי ההסכם, וסוכם שעוד באותו היום יועבר ההסכם על-מנת שנעמוד בלוחות-הזמנים.

מיקי צוויג: ההסכם לא הועבר.

מיקי צוויג: ב-2 לחודש נשלח לעורכת-הדין פיינרו מכתב מעורך-הדין שמעוני, ממשרד פילוסוף צלרמאיר, שיש הסכמה, ועדיין לא קיבלנו את ההערות, ורק עקב חוסר ברירה הודענו על הפסקת המשא-ומתן.

אלכס מילר: אני חושב שברשות השידור הבינו היטב שבסופו של דבר את הציבור לא מעניין למה העניין הזה נפל בגלל ההיבטים המשפטיים.

אלכס מילר: את הציבור מעניין שהחלטתם ללכת לקדם האירוויזיון, ובסוף לא הלכתם.

אלכס מילר: זה מה שמעניין את הציבור.

אלכס מילר: אם אתם לא יודעים, או לא יכולים, לבצע משפטית את ההחלטות שמתקבלות בהנהלת רשות השידור, אתם צריכים לעשות בדיקה מחודשת של החוזים שאתם מבקשים לחתום עליהם, ולראות איך אתם פותרים את העניין הזה.

אלכס מילר: איך זה יכול להיות?

אלכס מילר: רשות השידור מקבלת החלטה: אנחנו רוצים קדם אירוויזיון, ויש מנגנון לעבוד.

אלכס מילר: על-פיו צריך לעשות את העבודה.

אלכס מילר: בסופו של דבר, זה טורפד על-ידי הלשכה המשפטית.

אלכס מילר: איפה אנחנו נמצאים, רבותיי?

אמיר גילת: אדוני, אנחנו נבדוק את הנושא, בסדר?

אלכס מילר: תבדקו, אבל זה לא נשמע לך מוזר והזוי, שאתה מקבל החלטה ואי-אפשר לבצע אותה בגלל הדברים הפנימיים, משפטיים.

אמיר גילת: אני אומר: בוא נבדוק.

אלכס מילר: מהתחלה גברתי –אני פונה אלייך, וללשכה שאת מייצגת ברשות השידור: לפני שאתם יוצאים בקול-קורא, תבנו את זה בצורה כזאת שיהיה אפשר לחתום ולבצע את מה שאתם מבקשים.

אלכס מילר: ואם יש דברים שיכולים לטרפד את ההחלטה, אתם צריכים להסביר את זה למי שמקבל את ההחלטה.

אלכס מילר: רבותיי, זה לא עסק.

אלכס מילר: ככה אי-אפשר לעבוד.

אלכס מילר: אי-אפשר לעבוד בצורה כזאת.

אלכס מילר: יש לכם מנגנון כל-כך גדול שאיתו אתם יכולים להתייעץ.

אלכס מילר: אי-אפשר היה לפתור את זה דרך - - -?

ליאת פיינרו: לא מדובר בטרפוד של הלשכה המשפטית.

ליאת פיינרו: יש פה החלטה של המוסדות והנהלת רשות השידור.

ליאת פיינרו: הדברים לא נפלו בגלל ניסוח משפטי, כזה או אחר.

אלכס מילר: בסדר, רבותיי, אתם תבדקו את זה.

אלכס מילר: יש לכם ביקורת פנימית.

אלכס מילר: יש לכם מבקר.

אלכס מילר: תבדקו איך הגעתם למצב הזה.

אלכס מילר: אני מקווה מאד שאנחנו לא נהיה חשופים בפעם הבאה לדברים מסוג זה, כאשר באים עם משהו, ובסופו של דבר זה לא יוצא לפועל, וזה נראה רע מאד.

אלכס מילר: אנחנו נחשוב איך אנחנו מאגדים את המנגנון הזה בצורה מסודרת, בחקיקה.

אמיר גילת: אני מציע שתחשבו לפני שאתם חושבים.

אלכס מילר: אל תדאג.

אלכס מילר: אנחנו תמיד חושבים לפני שאנחנו עושים.

אלכס מילר: הגברת גידלי, כמה ישיבות אנחנו עושים כאן?

אלכס מילר: בכל שנה, נכון?

יהודית גידלי: בכל שנה.

אלכס מילר: זה כבר שלוש-ארבע שנים.

אלכס מילר: בכל פעם יש סיפור אחר, ואני אומר לכם: אני מרגיש שחוץ ממני זה לא מעניין אף-אחד.

אמיר גילת: הצעתי לך בהתחלה הצעה.

אלכס מילר: בסדר.

אלכס מילר: רבותיי, בסיכום זה אני מקווה מאד שההחלטות והמנגנון שאתם הולכים לעשות מחר יהיו בצורה שקופה, כדי שאנחנו לא נראה אחר-כך, עוד פעם, איזה שהן בעיות שהיו סביב נושא בחירת השיר ובחירת הזמר.

אלכס מילר: זה דבר ראשון.

אלכס מילר: דבר שני, אני מציע לכם: אתם עובדים לפי השיטה היבשה.

אלכס מילר: אתם מבקשים, אנשים עושים, ויכול להיות שזה יצליח ויכול להיות שזה לא יצליח.

אלכס מילר: מדובר כאן על כסף של אנשים – אנשים פרטיים.

אלכס מילר: הם משקיעים מכספם.

אלכס מילר: הם משקיעים מכספם עבור דברים שאתם מבקשים.

אלכס מילר: הם משקיעים מכספם בשביל להכין לכם תכניות; הם משקיעים מכספם בשביל להכין שירים.

אלכס מילר: הם משקיעים מכספם.

אלכס מילר: אי-אפשר לחזור מהחלטות שאתם מקבלים, ואז כל העסק לא יצליח.

אלכס מילר: אם החלטתם על קדם האירוויזיון – אנשים השקיעו, זה נבחר, ההוא נבחר, בסדר.

אלכס מילר: אבל אם מבטלים את כל הסיפור הזה, אז מדובר כאן על דבר בעייתי.

אלכס מילר: המדינה לא יכולה להתנהג בצורה כזאת כלפי הספקים שהיא מבקשת מהם שירות.

אלכס מילר: אי-אפשר ככה.

אלכס מילר: זה פשוט דבר לא מקובל.

אלכס מילר: אנחנו צריכים לתת דוגמא לשוק הפרטי איך צריך לעבוד.

אלכס מילר: אנחנו לא צריכים להיות אלו שאומרים לשוק הפרטי: תעשו מה שאתם רוצים, כי אנחנו מתנהגים בצורה הזאת.

אלכס מילר: זה חינוך ותרבות של עסקים – א', א'.

אלכס מילר: אם יש צורך בתיקון חקיקה; אם יש צורך בתיקון הבהרות; בנושאים משפטיים – אין בעיה, תבואו.

אלכס מילר: אנחנו נעשה את השינויים בשביל להקל עליכם לעשות את הדברים.

אלכס מילר: אבל פה נראה, כביכול, שהכול התנהל לא בצורה הכי טובה בעולם.

אלכס מילר: טוב, תודה רבה.

אלכס מילר: רבותיי, הישיבה הזאת נעולה.