ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 18, פרוטוקול מספר 663, 2012-03-05 10:15

חיים כץ: בוקר טוב.

חיים כץ: היום, יום שני בשבוע, י"א באדר, 5 במרס 2012, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות בנושא תנאי העסקה של מאבטחי השרים לאור מכתב שקראתי של פנייה לשר האוצר: "הסתדרות העובדים הלאומית, ארגון העובדים היציג בקרב מאבטחי שרי ממשלת ישראל מתכבד לפנות אליך בעניין שבנדון.

חיים כץ: החל מחודש אוגוסט 2011 הננו מנהלים משא ומתן בנוגע לתנאי העסקת המאבטחים עם חברת מיקור, שמירה ואבטחה.

חיים כץ: המאבטחים מועסקים כיום במסגרת מכרז בו זכתה חברת "מיקוד" לפני כארבע שנים ואשר עתיד להסתיים ב-8 במרס.

חיים כץ: ביום 20 באוקטובר זכתה חברת "מיקוד" לאבטחת שרים (להלן: המכרז החדש), ובשל הצורך להסדיר את תנאי ההעסקה.

חיים כץ: אנחנו מנהלים משאים ומתנים, ואנחנו לא מגיעים לשום דבר בשביל לעגן את זכויות המאבטחים".

חיים כץ: הזמנתי את הדיון הזה, והייתי רוצה לשמוע את נציגי הסתדרות העובדים הלאומית.

חיים כץ: תנו סקירה ממצה איפה זה עומד, למה צריך להכריז על סכסוך עבודה.

יעקב אדרי: מאבטחי ממשלת ישראל, עובדי הקבלן

בטי מצר לוי: נכון, אכן כך.

חיים כץ: איך קוראים לך, גברת?

בטי מצר לוי: עורכת הדין בטי מצר לוי.

בטי מצר לוי: אני סמנכ"ל האיגוד המקצועי בהסתדרות הלאומית.

בטי מצר לוי: אנחנו נמצאים בסיטואציה לא אפשרית.

בטי מצר לוי: אנחנו הפכנו להיות ארגון יציג לפני למעלה משנה.

בטי מצר לוי: כאשר הגענו ובחנו את תנאי העסקתם של המאבטחים גילינו מציאות שביחסי העבודה – אנחנו לא מכירים עובדים שמועסקים - -

חיים כץ: תתרגמי.

בטי מצר לוי: אני אתרגם.

בטי מצר לוי: ההתמודדות הראשונה עם תנאי העבודה הולידה סיטואציה שחוק שעות עבודה ומנוחה לא חל על העובדים.

בטי מצר לוי: הם כולם הוגדרו כמשרת אמון.

בטי מצר לוי: מדובר בעובדים שהחומר האנושי שמרכיב אותם זה פשוט אנשים שהם "מלח הארץ".

בטי מצר לוי: צריך לראות באיזו איכות מדובר כדי גם להבין את אופן העבודה ואת שיטת העבודה.

בטי מצר לוי: המדינה הפריטה את השירותים של אבטחת השרים - -

חיים כץ: לא אמרת לי איזה תנאים יש להם.

בטי מצר לוי: אז אני אומר.

בטי מצר לוי: לפרט את כל תנאי ההעסקה לפי המכרז החדש?

חיים כץ: כן, דברי.

בטי מצר לוי: אוקיי.

בטי מצר לוי: אז זהו, אדוני, שלא קיבלנו את המפרט החדש של תנאי ההעסקה שלהם.

חיים כץ: אתם לא יודעים כלום?

בטי מצר לוי: אנחנו רק יודעים את השכר הכללי.

בטי מצר לוי: אנחנו מבקשים לדעת את התנאים - -

חיים כץ: מה זה "שכר כללי"?

חיים כץ: 12 אלף שקל.

חיים כץ: מה זה כולל?

בטי מצר לוי: למשרה מלאה.

יעקב אדרי: ברוטו?

בטי מצר לוי: ברוטו.

בטי מצר לוי: זה כולל 12 משמרות במשרה מלאה, אבל בוא לא נתבלבל כי משמרת יכולה להיות 25, 50, 70 שעות ברציפות לפעמים.

חיים כץ: לא חל עליהם חוק הדפסת שעון?

בטי מצר לוי: עכשיו חל עליהם חוק שעות עבודה ומנוחה בעזרתו האדיבה של משרד התמ"ת שעשה פה עבודה נפלאה, ואני חייבת לציין שזה הגיע לפתחו, והוא אמר שאין פה שום עובד במשרת אמון.

בטי מצר לוי: חוק שעות עבודה ומנוחה יחול; נתן היתר להעסקה שלהם עד 25 שעות החל מ-1 בינואר - -

חיים כץ: מה היו הדרישות - -

בטי מצר לוי: רגע, אדוני - -

חיים כץ: אני רוצה להבין, לא באת שתנאמי לי.

חיים כץ: אני רוצה להבין.

חיים כץ: מה התנאים?

חיים כץ: מה ביקשתם בשבילם?

בטי מצר לוי: אנחנו ביקשנו תשלום של שעות נוספות.

חיים כץ: משכורת בסיס, כמה ביקשתם?

בטי מצר לוי: אנחנו רוצים קודם כול לדעת מה השכר לשעה, ואז נדע מה לבקש.

בטי מצר לוי: אנחנו לא יודעים את השכר לשעה.

חיים כץ: מה דרשתם?

חיים כץ: באתם למשא ומתן, ביקשתם משהו?

בטי מצר לוי: ביקשנו קודם כול תשלום של שעות נוספות, ביקשנו הסדרה והבנה אם מותר להם לישון- -

חיים כץ: כמה עולים מכנסיים ליתום?

חיים כץ: מה ביקשתם?

בטי מצר לוי: אז אני אומרת לך, אדוני.

בטי מצר לוי: אנחנו ביקשנו תשלום של שעות נוספות, ביקשנו לוודא שכשלוקחים את שעות העבודה רואים שלפחות משולם שכר מינימום כי יש גם מקרים שהשכר שלהם פוחת משכר מינימום, ביקשנו תשלום של רישיון - -

חיים כץ: אסור שהשכר יהיה פחות משכר מינימום.

חיים כץ: כל מי שיחתום על מכרז הפסד, גם נותן השירות לא יוכל להשתתף במכרזים של המדינה במשך שלוש שנים, והוא יהיה צפוי לקנס אישי, וגם זה שחותם מולו, אותו חשב, ישלם קנס אישי, ויעמוד לדין פלילי.

חיים כץ: אין מכרז הפסד – הם מרוויחים לפחות שכר מינימום.

בטי מצר לוי: אדוני, אני רוצה לומר לך שאנחנו באנו וכשראינו את מתכונת ההעסקה לעובדים במשרה מלאה עשינו חישוב שלפחות תשלום של 15 אלף ₪ ברוטו עבור אותם עובדים באותה מתכונת של משרה מלאה, אמור להכיל לפחות את הגמול בעד שעות נוספות.

חיים כץ: בגילוי נאות, אני במערכת יחסי עבודה כבר עשרות שנים.

חיים כץ: אני לא מבין אותך.

חיים כץ: ממה זה מתחיל?

חיים כץ: מה זה שעה נוספת?

חיים כץ: תגידי לי כמה מרוויחים אם פה נגזור שעות נוספות, ואחר כך נלך אליהם לצד השני ונשאל איפה זה עומד – אני רוצה לדעת - -

בטי מצר לוי: הם מרוויחים 719 ₪ ל-25 שעות.

חיים כץ: 719 ₪.

חיים כץ: לא חילקת את זה לשעה.

חיים כץ: כמה זה?

בטי מצר לוי: בוא נחלק את זה.

חיים כץ: לא באת מוכנה?

בטי מצר לוי: 22 ₪.

חיים כץ: לא באת מוכנה?

בטי מצר לוי: אדוני, יש לי כל הנתונים.

חיים כץ: אז תיתני לי מספרים.

בטי מצר לוי: 22 ₪.

קריאה: פחות.

חיים כץ: 22 ₪ זה שכר מינימום.

חיים כץ: פחות.

חיים כץ: כמה זה שכר מינימום?

בטי מצר לוי: 22.04 ₪.

חיים כץ: וזה מה שמרוויחים המאבטחים?

חיים כץ: כן, מאבטחי השרים בממשלת ישראל.

יעקב אדרי: אדוני היושב ראש - -

חיים כץ: הוא היה שר, אז בטח - - -

יעקב אדרי: אני בכלל רוצה לפתוח בכיוון אחר.

יעקב אדרי: אני קודם כול שמח שזה הגיע לפה, ליושב ראש הזה שמכיר את העניינים מכל הכיוונים, ויש לו רגישות.

יעקב אדרי: קודם כול, מה פתאום עובדי קבלן?

יעקב אדרי: בזה זה מתחיל.

יעקב אדרי: אני הייתי מצפה שתגידו, אנחנו לא רוצים להיות עבדים.

יעקב אדרי: זה אבסורד – יש שרים שמאובטחים על-ידי אנשי השב"כ.

יעקב אדרי: אני הרגשתי מאוד לא טוב כשהייתי שר, כי הם היו מספרים לי על הבעיות האלה: מחיר שעה, שעות נוספות לא מקבלים ועוד הרבה דברים והטבות שאחרים מקבלים, והם לא.

יעקב אדרי: השאלה הבסיסית שצריכה להיות היא האם שרי ממשלת ישראל צריכים להיות מאובטחים על-ידי עובדי קבלן.

יעקב אדרי: זאת השאלה.

יעקב אדרי: מפה זה צריך להתחיל.

יעקב אדרי: לא מחיר לשעה – אחרי זה נפרוט את זה לפרוטות.

בטי מצר לוי: אנחנו מסכימים איתך.

יעקב אדרי: אנחנו כבר בחלק השני פה כאילו אנחנו מסכימים שיהיו שני סוגי מאבטחים לשרי ממשלת ישראל.

יעקב אדרי: זאת הבעיה.

חיים כץ: יעקב, לפני שאתה הולך לקבוע איזה סוג עובד שזה הרבה יותר מסובך, אתה בתאונת הדרכים הזאת צריך לעגן את הזכויות שלהם כדי שעד שתפתור את סוג העבודה הם יקבלו את מה שמגיע להם.

יעקב אדרי: זה החלק השני.

יעקב אדרי: אני מסכים איתך.

יעקב אדרי: גם את זה הם לא מקבלים, גם על זה מתמקחים איתם.

חיים כץ: אבל זה החלק הקל.

חיים כץ: בשביל זה אני בא לפה ואומר, לפי החוק.

חיים כץ: צריך לדעת איך משלמים, מה משלמים, מה הם ביקשו, איפה זה עומד, מה הם קיבלו, מה הם נתנו, למה צריך סכסוך עבודה.

יעקב אדרי: איך הוציאו מכרז שאומרים בו, תן כמה שפחות, ואחרי זה גם הם מקבלים כמה שפחות?

יעקב אדרי: איך קורה שמחיר לשעה מגיע למה שהוא מגיע?

יעקב אדרי: ואתה נגעת בעניין הזה.

יעקב אדרי: מה עם שעות נוספות?

יעקב אדרי: מה עם כל הזכויות מסביב?

בטי מצר לוי: לא מקבלים שעות נוספות.

חיים כץ: בכנס שדרות האחרון עבר בחקיקה חוק אכיפת דיני עבודה.

חיים כץ: אם זה יהיה הקייס הראשון לבדוק אותו צריך לתת מכרז רווח.

חיים כץ: מקיים המכרז צריך להסביר שהוא מרוויח – שהוא משלם שעות נוספות, נסיעות, ביגוד, דמי הבראה, פנסיה ולפחות שכר מינימום.

יעקב אדרי: אנחנו רוצים שהמאבטחים יהיו בשכר מינימום?

חיים כץ: לא, לא, אנחנו לא רוצים כלום.

חיים כץ: מצד אחד אמרת, עשו מכרז הפסד, אז זה לא יכול להיות לפי החוק.

חיים כץ: אותו אחד שעשה מכרז כזה – אם יש כזה דבר – אז זאת הזדמנות להגיד לממשלה, הנה, בבקשה, הנה החוק, בואו תפסלו אותו, תצאו למכרז חדש, ושיהיה מכרז שמוכיח שהוא מרוויח כסף.

חיים כץ: קודם כול הוא צריך להרוויח כסף.

חיים כץ: אין עבודות חינם.

חיים כץ: זה שעושה את המכרז צריך להראות שאחרי שהוא שילם שעות נוספות, ביגוד, הבראה, פנסיה, שכר – הוא מרוויח כסף.

חיים כץ: אם הוא לא מרוויח כסף אז הוא גונב את העובדים.

חיים כץ: אף אחד לא עובד לשם שמים.

חיים כץ: בן אדם בא לעבודה בשביל להרוויח ולהתפרנס, וזה בסדר.

חיים כץ: כך זה צריך להיות.

חיים כץ: אין עבודה לשם שמים.

חיים כץ: הוא צריך להרוויח כסף.

חיים כץ: ואם הוא לא יודע להוכיח שהוא מרוויח כסף אסור לו להיות במגרש הזה.

חיים כץ: ואז כשאני בא לפה, ואני רוצה לעזור כשאני קורא שיש סכסוך עבודה – איפה אתם עומדים?

בטי מצר לוי: אז אני אסביר, אדוני.

חיים כץ: אל תסבירי, תני נתונים.

חיים כץ: זרקי פרטים.

בטי מצר לוי: אני אתן לך נתונים.

בטי מצר לוי: כמו שאמרתי המאבטחים משתכרים 22 שקל לשעה עבור 25 שעות, שזה השכר היומי שמוביל ל-719 שקלים, ויש עובדים שמשתכרים - -

חיים כץ: 22 שקל לשעה עבור - -

בטי מצר לוי: 25 שעות – 726 שקלים.

חיים כץ: מה זה 25 שעות?

בטי מצר לוי: זאת המשמרת הבסיסית שלהם.

חיים כץ: 25 שעות?

בטי מצר לוי: 25 שעות.

יעקב אדרי: אני יודע שיש 24 שעות ביממה.

יעקב אדרי: אולי תסבירי לי?

יעקב אדרי: זה שעות ערב ולילה?

בטי מצר לוי: אז אני רוצה להסביר: הם עובדים כאילו ב-12 משמרות במשרה מלאה, רק שכל משמרת נמשכת על פני יומיים ויותר – זה פעם אחת; פעם שנייה – ב-1 בינואר 2012 ניתן היתר - -

חיים כץ: זה גם בשבת?

בטי מצר לוי: בוודאי, בוודאי.

חיים כץ: אותם 22 שקל?

טל פלד: אותו סכום ביום שבת.

בטי מצר לוי: אותו סכום.

טל פלד: שעות נוספות, משמרות כפולות – הכול.

חיים כץ: מי אדוני?

טל פלד: אני נציג ועד המאבטחים של השרים.

חיים כץ: איך קוראים לך?

טל פלד: טל פלד.

חיים כץ: לא זוכר שקיבלת רשות דיבור.

חיים כץ: בוא נעשה את זה מסודר.

חיים כץ: אתה רוצה לדבר, תרים את היד, תקבל רשות דיבור.

חיים כץ: כמה משמרות הם עובדים בחודש?

בטי מצר לוי: מי שבמשרה מלאה – 12 משמרות.

בטי מצר לוי: יש להם עוד 17 ימי אימון; במכרז הקודם היו 12 ימי אימון - -

חיים כץ: 12 משמרות?

בטי מצר לוי: כן.

בטי מצר לוי: כאילו משמרות.

חיים כץ: כל משמרת 25 שעות?

בטי מצר לוי: לפחות.

בטי מצר לוי: במקרה הטוב, 25 שעות, לפעמים זה 50.

בטי מצר לוי: יש פה מאבטחים באולם שעבדו לאחרונה 70 שעות עם 4 שעות שינה בלבד.

בטי מצר לוי: יש פה דוגמאות, אדוני, שאפשר לשמוע אותן.

בטי מצר לוי: דוגמאות אותנטיות לשיטת ההעסקה.

חיים כץ: טוב.

חיים כץ: דבר, בבקשה.

חיים כץ: לפרוטוקול – שם ותפקיד.

טל פלד: שמי טל פלד, נציג ועד מאבטחים.

טל פלד: אני היום במכרז עובד מתחילתו ועוד לפניו.

טל פלד: רוב השרים היו איתי, אני עבדתי איתם.

טל פלד: המכרז הקיים והמכרז החדש לא הולכים לעבוד לפי הנוהל החוקי.

טל פלד: כמו שאמרו לך 719 שקל, זה מה שאנחנו מקבלים במשך 4.5 שנים בלי תוספת למדד, בלי תוספת נסיעות, בלי תוספת אש"ל – בלי כלום, כשזה כולל שישי, שבת, חגים, משמרות רצופות - -

חיים כץ: מה זה "בלי תוספת למדד"?

חיים כץ: לפי מה שאתה מדבר, אתם צמודים לשכר המינימום.

חיים כץ: זאת ההצמדה שלכם.

טל פלד: נכון, אבל המדינה שילמה למכרז לחברת "מיקוד" תוספת למדד כמה עשרות - -

חיים כץ: עזוב, מה שהמדינה שילמה זה משהו אחר.

חיים כץ: אתה מקבל שכר שהוא צמוד לשכר המינימום.

טל פלד: אפילו קצת פחות.

טל פלד: שכר המינימום ל-25 שעות הוא 726 שקלים, אנחנו מקבלים 719 שקלים.

טל פלד: מי שנכנס מ-1 בינואר 2009 למשך תקופה של שנה קיבל 640 שקלים ל-25 שעות עד שהשוו לו את השכר לשאר המאבטחים.

טל פלד: זה כרגע המצב.

טל פלד: יש כאן חבר'ה שיכולים לספר לך סיפורים שלפעמים לא מקבלים שעות נוספות, לפעמים לא ישנים בלילות, לפעמים הם עובדים שעות על גבי שעות - -

חיים כץ: מה זה אומר שהם לא מקבלים שעות נוספות?

טל פלד: זאת אומרת שאם אתה ממשיך מעבר למשמרות שלך אתה אמור לקבל משעה מסוימת שעות נוספות – לא מקבלים את זה, לא תמיד יש שיתוף פעולה עם החברה בקטע הזה, והמדינה כרגע אומרת שהכול חוקי, והכול בסדר וממשיכה עם המכרז החדש למרות הכול.

חיים כץ: מי במדינה?

טל פלד: משרד האוצר.

חיים כץ: מי במשרד האוצר?

טל פלד: מי האנשים שלנו?

חיים כץ: תכף נשמע אותו.

טל פלד: זה יותר ההסתדרות הלאומית עם האנשים במשרד האוצר.

טל פלד: אני פחות מכיר את השמות, אבל זה כרגע המצב שהמכרז אמור לצאת השבוע כביכול, נדחה כבר הרבה פעמים בעקבות תנאי ההעסקה, בעקבות כוח האדם - -

יעקב אדרי: כי הם מבינים שזה לא בסדר.

יעקב אדרי: גם האוצר מבין שזה לא בסדר.

חיים כץ: בוא נשמע את נציג האוצר.

חיים כץ: לפרוטוקול – שם ותפקיד.

אבי מישראל: אבי מישראל, מנהל מִנהל הרכש הממשלתי, משרד האוצר, עורך המשרד ומי שלמעשה כרוך בחוזה עם חברת "מיקוד" שהיא נותן השירותים ומעסיקה את מלח הארץ.

אבי מישראל: ואני בהחלט מסכים להגדרה של "מלח הארץ".

אבי מישראל: אני קצת חולק על הנתונים שהוצגו כאן.

אבי מישראל: אני הייתי שמח להתייחס למכרז החדש, להתקשרות החדשה- -

חיים כץ: לפני שאתה מתייחס למכרז, אתה יודע לתת לנו את הנתונים?

יעקב אדרי: תן לנו את הנתונים, עזוב את המלל.

אבי מישראל: - - - הנתונים כי המכרז הקודם אמור להתברר בסופו של דבר בבית הדין לעבודה, ולא הייתי רוצה להתייחס.

אבי מישראל: כי יש עתירה נגד המדינה ונגד חברת "מיקוד".

אבי מישראל: על-פי תנאי המכרז אנחנו ביקשנו, למעשה, לקבוע מחיר מינימום לעובדים.

יעקב אדרי: מהו?

אבי מישראל: מחיר המינימום לעובדים הוא 12 אלף שקלים – שכר בסיס, בתוספת כל ההפרשות הסוציאליות, לפי דיני העבודה המקובלים וחובת החברה, כמובן, לעמוד בחוקי האכיפה המוגברת שהיושב ראש הוביל.

אבי מישראל: אני יכול לומר שקיבלנו 4 הצעות במכרז - -

חיים כץ: 12 אלף, לכמה שעות?

אבי מישראל: אני תכף אומַר.

אבי מישראל: קיבלנו 4 הצעות במכרז, והן היו די קרובות.

אבי מישראל: השוני המהותי היה בתקורה הניהולית של כל חברה שדרשה, למעשה, בהצעה שלה.

אבי מישראל: על סמך התקורה הניהולית שהגישה - -

יעקב אדרי: מה זה "תקורה ניהולית" אצלך?

יעקב אדרי: זה רווח?

אבי מישראל: זה הרווח של החברה.

יעקב אדרי: בסדר, אני שואל מה זה.

אבי מישראל: תקורה ניהולית זה, למעשה, הוצאות הניהול של החברה.

אבי מישראל: המכרז עסק בשני מתווים עיקריים של העסקה: 6 משמרות בחודש שמתחילות ב-17 שעות אבטחה צמודה, 8 שעות לינה בקרבת הגורם המאובטח, כאשר השכר מתייחס למעשה לאותה משמרת של 25 שעות עבודה; 6 משמרות של 17 שעות עבודה בצמוד למאובטח, לינה בבית – כמובן, לא מקבל שכר עבור זה, 17 ימים בשנה, שזה בממוצע 1.5 יום בחודש – העסקה בהכשרה ושמירת כשירויות.

חיים כץ: 17 8, 6X 17- -

אבי מישראל: 260 שעות חודשיות שמתמצות על פני 13.5 ימי עבודה בחודש.

יעקב אדרי: תעשה את החלוקה.

אבי מישראל: אני מדבר לפני הפרשות סוציאליות.

חיים כץ: איך אתה מחשב להם את השעות הנוספות?

חיים כץ: לפי החוק?

אבי מישראל: אני לא מחשב את השעות הנוספות.

חיים כץ: אתה עושה הכול גלובלי?

אבי מישראל: אני חייב לומר שבמסגרת הזאת החברה היא זו שמעסיקה אותם.

אבי מישראל: זאת אומרת גם אם אני לוקח – ויש לי כאן תחשיבים הן לפי שעות נוספות - -

חיים כץ: לפי החוק.

אבי מישראל: לפי חוק.

אבי מישראל: על-פי שעות עבודה, 8.5 שעות ראשונות לפי תעריף מסוים, 10 שעות - -

חיים כץ: 125%, 150%, 175%?

אבי מישראל: כמובן.

אבי מישראל: אנחנו לא עומדים בתעריפים שנזרקו כאן – 22 שקלים, אלא אנחנו עומדים על סכום שמתקרב ל-30 שקלים עבור שעת עבודה התחלתית.

אבי מישראל: אני מדבר על בסיס בתוספת הפרשות סוציאליות, כמובן.

אבי מישראל: כדין.

חיים כץ: ההפרשות הסוציאליות נעשות על - -

אבי מישראל: על 12 אלף.

אבי מישראל: 12 אלף השקלים כוללים 10,000 בסיס 1,000 כלכלה, ו-1,000 אש"ל ונסיעות – גלובלי.

אבי מישראל: אוקיי?

חיים כץ: אז השכר הוא 10,000.

בטי מצר לוי: נכון, בדיוק.

יעקב אדרי: רק על זה יש ההפרשות הסוציאליות, זה ברור לי.

יעקב אדרי: על נסיעות לא.

אבי מישראל: אנחנו קבענו 12 אלף שכר כולל כשכר מינימום.

חיים כץ: רכיבים לא פנסיוניים יש.

חיים כץ: אני לא יודע אם הוא מפריש, אבל יש.

אבי מישראל: כל מציע היה רשאי להציע במכרז הזה סכומים גבוהים יותר.

אבי מישראל: אנחנו לא התנינו את זה, אנחנו קבענו 12 אלף מינימום כדי שלא ניקלע לאותה סיטואציה שבה השכר שמשולם לעובדים הוא 8,000- -

חיים כץ: אבל אין להם 12 אלף, יש להם 10,000.

בטי מצר לוי: בדיוק.

בטי מצר לוי: יש להם פחות.

יעקב אדרי: כן, זה אתה לא אומר.

יעקב אדרי: אתה אומר 12 אלף.

אבי מישראל: כך מתחלקת ההוצאה כשאני ניתחתי אותה.

יעקב אדרי: שמעת את היושב ראש.

יעקב אדרי: זה 10,000 שקל מהשכר שלהם.

אבי מישראל: אני מציע שחברת "מיקוד" ייתנו את ההבהרות איך העסק - -

יעקב אדרי: לא, לא, אתה תיתן לנו.

יעקב אדרי: קודם כול אתה זה שמכין.

יעקב אדרי: הם קבלנים.

יעקב אדרי: אתה זורק את זה ישר אליהם.

יעקב אדרי: זה מעצבן אותי כי אני ראיתי באיזו צורה הם ליד הבית.

יעקב אדרי: כשהם ליד הבית הם לא מרותקים לבית?

יעקב אדרי: על זה אתה לא נותן להם כלום.

חיים כץ: הוא לא מדבר על זה.

יעקב אדרי: אני מדבר.

חיים כץ: הוא מדבר על לינה ליד הבית.

יעקב אדרי: נכון, הוא לא מקבל על זה כלום.

חיים כץ: מקבל.

בטי מצר לוי: לא, הוא לא מקבל.

יעקב אדרי: הוא לא מקבל, חיים.

חיים כץ: שמעתי מה הוא אומר.

אבי מישראל: חברים, אני מוכן להעביר אחר כך את כל הנתונים.

אבי מישראל: אגב, מרבית הנתונים, לפי חוק חופש המידע, הועברו לנציגות.

אבי מישראל: זה לא צוין כאן.

אבי מישראל: נתוני המכרז - -

בטי מצר לוי: זה לא נכון.

אבי מישראל: אני לא הפרעתי, אני מבקש לא להפריע לי.

חיים כץ: מה קרה פה?

אבי מישראל: אני מוכן להעביר את הנתונים ליושב ראש - -

חיים כץ: כן, אתה תעביר.

אבי מישראל: - - סימולציות שאנחנו ערכנו, את תלושי השכר.

אבי מישראל: חשוב לציין שמעבר לאותם 13.5 ימי עבודה אנחנו חייבנו, למעשה, את המציעים עצמם לשלם שעות נוספות לפי שיקול דעת החברה – אם הם זקוקים לשעות נוספות – ותעריף שלא יפחת על 80-60 שקלים לשעת עבודה נוספת.

אבי מישראל: יש לי כאן תלושי שכר - -

יעקב אדרי: אתה חייב להסביר לי את העניין הזה.

יעקב אדרי: אתה אומר, שעות נוספות לפי שיקול דעתם.

יעקב אדרי: אני רוצה להבין את זה.

אבי מישראל: תקן האבטחה מחייב אותם, למעשה, להעמיד 13.5 ימי עבודה.

אבי מישראל: במידה שתקן האבטחה לא מאויש כפי שנדרש, והחברה נדרשת לתת תגבור של שעות הם ישלמו לא פחות מ-60 - -

יעקב אדרי: ואתה תחזיר להם?

אבי מישראל: בוודאי.

אבי מישראל: איזו שאלה?

אבי מישראל: אגב, זה מופיע בתלושי שכר שאני יכול להעביר ליושב ראש לאחר מכן.

אבי מישראל: כמובן, תלושי שכר שחברת "מיקוד" ערכה, עבודה נוספת.

אבי מישראל: בנוסף למסגרת הזאת – ואני מכבד את כל החברים שיושבים כאן – אנחנו אפשרנו במכרז החדש, בהתקשרות החדשה, למאבטחים, לעבוד במסגרת ליווי משלחות לחו"ל ולקבל שכר עבור זה כחלק משמירת כשירויות עבור אגף האבטחה של השב"כ.

יעקב אדרי: לא הבנתי.

יעקב אדרי: כשהם בחופשה הם יכולים לצאת לחו"ל?

אבי מישראל: הם יכולים לצאת בתפקיד לחו"ל מטעם אגף האבטחה בשב"כ ולקבל שכר נוסף עבור זה.

חיים כץ: תקשיב, אני לא יודע מתי עבדת 100 שעות פיזיות נוספות.

חיים כץ: אני עשיתי את זה תקופה ארוכה – אתה בא קרוע.

חיים כץ: הם לא יושבים במשרד.

חיים כץ: אתה בא קרוע.

חיים כץ: כשאתה עובד 260 או 300 שעות אתה גמרת את החופש.

חיים כץ: זה לא בית ולא ילדים ולא משפחה- -

אבי מישראל: אני מסכים.

חיים כץ: הם מקדישים את החיים שלהם לשכר עלוב, לתנאים עלובים.

חיים כץ: זה לא רציני.

חיים כץ: אני לא יודע, אתם באוצר, מעבר לגרוש – כשאתה עושה מכרז כזה – אני שם את עצמי במקומך, בסדר?

חיים כץ: כשאני עושה מכרז כזה אני מראש דורש תנאים הולמים.

חיים כץ: זה לא תנאים הולמים.

חיים כץ: 10,000 שקל לשכר של 260 שעות שזה כולל שבתות וחגים – זה לא כסף, זה לא תמורה נאותה.

חיים כץ: איך אמרת עליהם, "מלח הארץ"?

חיים כץ: זה לא תמורה נאותה.

חיים כץ: שמע מה אני אומר לך, זה לא תמורה נאותה.

חיים כץ: קודם כול זה אולי עומד בכללים, שזה מכרז רווח.

חיים כץ: יכול להיות.

חיים כץ: אני לא נכנס לזה, לא בדקתי את זה.

אבי מישראל: את זה בדקנו.

חיים כץ: אבל זאת לא תמורה נאותה לאנשים שאתה אומר עליהם שהם מלח הארץ.

חיים כץ: מי אתה רוצה שישמור – אנשים ברמה ירודה?

חיים כץ: אני מתפלא עליהם.

חיים כץ: תשמע, הם אנשים עם כישורים.

חיים כץ: אם אני המנהיג שלהם אני אומר להם – אין שמירה.

חיים כץ: אין שמירה – פקידי האוצר, ללכת לשמור.

חיים כץ: אם אני המנהיג שלהם אני אומר להם שאין שמירה.

חיים כץ: שמע, זה שכר עלוב.

חיים כץ: שכר מינימום לעבודה מאומצת וקשה לאנשים ברמה גבוהה.

יעקב אדרי: - - - את הטענות שלנו לאוצר.

יעקב אדרי: אתה עושה צחוק מהעבודה.

חיים כץ: אם היית בא ואומר שיש פוטנציאל השתכרות.

חיים כץ: אתה לוקח מישהו שאלוהים לא חנן אותו, ואתה אומר שזה פוטנציאל ההשתכרות שלו.

חיים כץ: הוא עובד בעבודה עתירת עבודה, ואין לו פוטנציאל.

חיים כץ: אתה לוקח אנשים עם יכולות – לאנשים האלה יש יכולות - -

אבי מישראל: ברור.

חיים כץ: - - ואתה משלם להם 22 שקל לשעה ומעביד אותם בתנאי עבדות – זה לא מוסרי.

חיים כץ: זה לא מוסרי.

חיים כץ: אני לא מבין אותם.

חיים כץ: כשאמרו לבן שלי, בוא תעשה את העבודה הזאת, אמרתי לו, אני מגרש אותך מהבית.

חיים כץ: מה זה הטיפשות הזאת?

חיים כץ: קראו לו, אמרתי לו, מה, אתה עושה צחוק?

חיים כץ: אתה לא הולך לשם, מה זה הדבר הזה?

אבי מישראל: אני חייב לומר בנקודה הזאת, וכפי שאמרתי, אני אשמח להעביר לך את תלושי השכר לעיון על מדגם שקיים כאן.

אבי מישראל: צריך לזכור שהאוכלוסייה ברובה היא אוכלוסייה של סטודנטים.

אבי מישראל: אנחנו לא הכתבנו 25 שעות עבודה כפי שלא - - כן, סטודנטים.

אבי מישראל: זאת עבודה נוספת.

חיים כץ: מה זה "סטודנטים"?

חיים כץ: באוניברסיטה הפתוחה?

אבי מישראל: לא, לא.

אבי מישראל: אל תשכח שיש להם 12 עבודה ימי בחודש פלוס יום וחצי - -

חיים כץ: שלחת אותם לחו"ל בשביל להתפרנס.

אבי מישראל: לא שלחתי אותם לחו"ל.

חיים כץ: אמרת, הם יכולים לעבוד בחו"ל.

אבי מישראל: הם ביקשו - -

יעקב אדרי: הם ביקשו כי השכר הוא לא שכר, הם רצו עוד משהו.

אבי מישראל: - - לגבי משמרות העבודה.

אבי מישראל: אנחנו בדקנו את מבחן הסבירות, כולל מול אגף האבטחה בשירות שלא מעסיק 25 שעות עבודה ברציפות, אלא מעסיק אותם 22 ימים בחודש.

יעקב אדרי: ומה אומר אגף האבטחה?

חיים כץ: כמה הבסיס שלהם?

יעקב אדרי: מעניין, מה הוא אומר?

בטי מצר לוי: 49 שקלים.

אבי מישראל: - - האם אנחנו במסגרת הזאת – תראו, הצוות ביקש לעבוד בסוף שבוע ברצף, 50 שעות.

אבי מישראל: מדוע?

אבי מישראל: מכיוון שבסוף שבוע זה לא נופל על מבחנים, וזה נוח מבחינת השכר.

חיים כץ: לא נותן להם.

אבי מישראל: אני מסכים איתך.

יעקב אדרי: אם אתה נותן שכר הוגן אתה תכתיב את התנאים, אבל אתה לא עושה את זה.

אבי מישראל: אני משלם שכר גלובלי לחברת "מיקוד".

חיים כץ: הוא לא משלם בכלל.

יעקב אדרי: נכון.

אבי מישראל: אני משלם לחברת "מיקוד".

אבי מישראל: המעסיקה שלהם זאת חברת "מיקוד", וצריך לזכור את זה.

אבי מישראל: בנקודה אני אומר שגם אם נעבוד על בסיס של 12 שעות עבודה ביממה, האם הם יוכלו להתפרנס בכבוד במסגרת הזאת?

חיים כץ: כמה הבסיס של השכר שהלכת?

חיים כץ: בוא נפרק את 10,000 השקלים.

אבי מישראל: הבסיס יוצא בקירוב 800 שקל ליום עבודה בתוספת הפרשות פנסיוניות.

חיים כץ: מה זה 800 שקל ליום?

אבי מישראל: ליום עבודה.

אבי מישראל: למשמרת של 25 שעות.

חיים כץ: לא, עזוב אותי.

חיים כץ: אני לא נכנס עכשיו לשעות נוספות וכלום – עשית בסיס של 8 שעות עבודה.

וילמה מאור: משמרת של 25 שעות.

אבי מישראל: 29 שקלים לשעת עבודה ראשונה.

חיים כץ: לבסיס?

אבי מישראל: ברור.

אבי מישראל: 29 שקלים לשעת עבודה ראשונה.

אבי מישראל: אגב, זה לא אני שצריך לחשב את זה, זאת חברת "מיקוד" שצריכה לחשב את זה.

אבי מישראל: אבל אני בדקתי אם זה כן.

חיים כץ: איך הם מקבלים שבת?

יעקב אדרי: אותו דבר.

יעקב אדרי: זה הממוצע, למעשה.

חיים כץ: על-פי החוק, הוא צריך לתת להם שבת-שבת.

יעקב אדרי: נכון.

חיים כץ: על שבת אתה נותן תעריפים אחרים?

אבי מישראל: אני לא הכנסתי - -

יעקב אדרי: אמרת שהאוכלוסייה הזאת צריכה להיות דפוקה.

יעקב אדרי: זה מה שאתה רוצה להגיד.

אבי מישראל: אני עשיתי זאת על-פי החוק ולפי תנאי המכרז.

אבי מישראל: צריך לזכור שוב: אני קבעתי תעריף מינימום שלא יפחת מ-12 אלף שקלים כדי שאוכל - - -

חיים כץ: זה לא נכון מה שאתה אומר.

חיים כץ: סלח לי שאני אומר לך שזה לא נכון.

חיים כץ: זה נכון, אבל זה לא בסדר.

חיים כץ: למה זה לא בסדר?

חיים כץ: כי החזר הוצאות שאתה נותן לו על נסיעות ואוכל זה לא הכנסה.

חיים כץ: אז לא קבעת מחיר.

חיים כץ: עשית לו החזר הוצאות של 2,000 שקל, שזה 1,000 שקל כלכלה ו-1,000 שקל נסיעות.

חיים כץ: קבעת את זה.

חיים כץ: דרך אגב, על החזר הנסיעות - -

אבי מישראל: אני לא קבעתי את זה.

אבי מישראל: אני קבעתי 12 אלף.

אבי מישראל: אני יכול לומר שמציע מסוים שלא זכה במכרז הציע דמי כלכלה של 400 שקלים והחזר נסיעה של 200 שקלים.

חיים כץ: ב-12 אלף.

אבי מישראל: במסגרת של 12 אלף.

חיים כץ: אם ככה, זה שהציע 400 ו-200 - -

אבי מישראל: כן, אבל הוא הציע תקורה ניהולית - -

חיים כץ: אז להם זה יותר טוב, יש להם הפרשות יותר גדולות.

אבי מישראל: זה לא משנה, אני בסופו של דבר - -

חיים כץ: דרך אגב, על 2,000 שקל האלה יש הפרשות?

בטי מצר לוי: בטח שלא.

יעקב אדרי: אמרתי לך, חיים, שאין.

חיים כץ: למה?

קריאות: זאת הוצאה.

חיים כץ: יש הפרשות על רכיבים לא פנסיוניים של חמש וחמש.

חיים כץ: לפי החוק, מה שלא בשכר הבסיס – רכיבים לא פנסיוניים – חמש וחמש.

יעקב אדרי: הוא אומר שלא.

יעקב אדרי: הוא אומר את זה בכנות.

חיים כץ: אתה יכול לבדוק.

חיים כץ: גם על 2,000 השקלים האלה, החזר נסיעות, צריך להפריש חמש וחמש.

חיים כץ: תבדוק.

יעקב אדרי: אפשר לדעת כמה המאבטחים של השב"כ מקבלים?

חיים כץ: בבקשה, אדוני.

חיים כץ: שמע זה בדיחה.

כפיר רוקח: שמי כפיר רוקח.

כפיר רוקח: אני מאבטח שר, ואני רוצה להעלות כמה דברים: דבר ראשון, מדברים פה על החזר נסיעות ואש"ל, ולא מדברים על כך שאנחנו נדרשים להתאמן 17 יום בשנה שאנחנו לא משולמים עליהם, והם גם כלולים בתוך אותם 12 אלף.

כפיר רוקח: 11 שעות ליום אימון – זה לא נאמר.

כפיר רוקח: אני גם רוצה להעלות שאלה לאדון ממשרד האוצר.

כפיר רוקח: לדבריו, התחשיב שלו הוא 29 שקלים לשעה הראשונה.

כפיר רוקח: יש לנו מחלוקת על זה עכשיו.

כפיר רוקח: אבל אני רוצה לשאול יתרה מכך: באותו מכרז בדיוק יש דמות נוספת שנקראת בשם המקצועי שלה "זקיף" – אותו מאבטח ששומר על בית השר.

כפיר רוקח: אותו זקיף עובר הכשרה של שבועיים.

כפיר רוקח: ההכשרה שלנו היא של 12 שבועות – ההכשרה הקשה ביותר שקיימת בתחום.

כפיר רוקח: במשמרת אנחנו המפקדים של אותו זקיף.

כפיר רוקח: אנחנו מתדרכים אותו, אנחנו נדרשים לבצע עליו בקרות.

כפיר רוקח: אגב, גם באותן שעות שאתה מגדיר שאנחנו ישנים אנחנו נדרשים לקום ולבצע בקרה עליו בלילה.

כפיר רוקח: למה באותו מכרז שאתם הוצאתם השכר המינימלי שקבעתם לאותו זקיף הוא 37 שקלים בשעה, ולנו – 29 שקלים לשעה.

כפיר רוקח: קל מאוד למשרד האוצר לטמון את ראשו בחול ולהגיד, אני אמרתי, תשלמו מינימום.

כפיר רוקח: הם יכולים לשלם יותר, הם מתחרים על מחיר, ברור שהם יציעו לנו את שכר המינימום.

חיים כץ: אתם הכרזתם סכסוך עבודה?

בטי מצר לוי: כן.

חיים כץ: יש לכם ועד?

בטי מצר לוי: כן.

חיים כץ: כמה זמן כבר אתם בסכסוך עבודה?

בטי מצר לוי: הוא נכנס לתוקף ביום שני הבא.

חיים כץ: יש לכם במתכונת ההסתדרות ועדת תיאום וביצוע שמאשרת את הסכסוך?

בטי מצר לוי: יש לנו מתכונת דומה שמאשרת את הסכסוכים.

בטי מצר לוי: זה אושר וזה הוכרז, ויש לנו גם תיווך אחרי תום מועד כניסת הסכסוך.

חיים כץ: כמה?

חיים כץ: שבועיים?

חיים כץ: 15 יום.

כפיר רוקח: אני רוצה למקד עוד משהו שחשוב מאוד שהוא ייאמר: לא ניתן לומר שאנחנו ישנים בעבודה.

כפיר רוקח: אנחנו במסגרת עבודה של משמרת של 25 שעות, ולפעמים יותר מכך, יכולים לפרוש לישון – בתנאי כוננות.

כפיר רוקח: אם השר מתקשר אליי שהוא רוצה לצאת, תוך דקה אני בחוץ.

יעקב אדרי: וזה קורה הרבה.

כפיר רוקח: כן.

כפיר רוקח: וכשיש שביתה ודיונים לתוך הלילה אז אני ואפי שיושב כאן ישנו אולי שעה בלילה עם הראש הפוך בכיסא של מכונית.

כפיר רוקח: במשמרת של 25 שעות – ותסלחו לי אם זה בוטה, אבל לדעתי - -

חיים כץ: לאיזו יחידה אתם שייכים?

כפיר רוקח: לאיזו יחידה?

חיים כץ: יש שני סוגי שומרים על שרים, נכון?

יעקב אדרי: אבטחת אישים והקבלנים.

כפיר רוקח: אנחנו מועסקים דרך קבלן.

חיים כץ: ואבטחת אישים זה תנאים אחרים.

יעקב אדרי: כן, לגמרי אחרים.

כפיר רוקח: יש להם קרן השתלמות, ויש להם אחזקת רכב ואקדמיזציה והשתתפות בדירה וחדר כושר ופלאפון – הרבה דברים שאנחנו - -

יעקב אדרי: לכם אין קרן השתלמות?

בטי מצר לוי: לא, לא, אדוני.

כפיר רוקח: שום דבר.

כפיר רוקח: מה שנאמר לך פה זה מה שאנחנו מקבלים.

יעקב אדרי: אתם מבינים מה שאתם עושים?

יעקב אדרי: זה פשוט בושה וחרפה.

יעקב אדרי: אחד מאבטח שר – מקבל ככה, והשני מקבל אחרת.

כפיר רוקח: יתרה מזאת, כל מה שאתם רואים פה שמשרד האוצר מסיר אחריות זה מה שקורה גם בפועל - -

חיים כץ: אם תשבתו אולי לא ישימו שמירה על השרים, ואם לא ישימו שמירה על השרים, אולי אני אסכים להיות שר.

כפיר רוקח: במדינה מתוקנת, גם בתור מאבטח שר, אם תחליטו שלא צריך לאבטח את השרים כי זה יקר מדי – תחליטו.

כפיר רוקח: אבל זאת מדינה, יש בה דיני עבודה, וצריך להגן בה על עובדים.

כפיר רוקח: אנחנו בפעם הראשונה קמים ומתאגדים להגן על עצמנו כי ההתאגדות זאת הזכות האחרונה שנשארה לנו- -

חיים כץ: קודם כול עשיתם יפה.

כפיר רוקח: - - כי עשיתם אותנו עובדי קבלן.

כפיר רוקח: וזאת האפשרות היחידה שיש לנו – לקום ולדרוש את הזכויות שלנו בהתאגדות, וזה מה שאנחנו עושים פה.

כפיר רוקח: אנחנו פה כדי שבפעם הראשונה יקשיבו לנו כמו שצריך.

חיים כץ: אני רוצה לשמוע את החברה קצת.

חיים כץ: מהמבטים ומהשיחה אני מבין שאתה מהחברה הקבלנית.

מיקי אבוזגלו: אני מיקי אבוזגלו, אני המנכ"ל של "מיקוד אבטחה".

מיקי אבוזגלו: אנחנו מפעילים את המשימה הזאת של אבטחת השרים כבר 4.5 שנים מהמכרז הקודם.

מיקי אבוזגלו: זכינו במכרז הנוכחי להמשך במתכונת קצת שונה.

מיקי אבוזגלו: בארבע השנים האחרונות היינו במשא ומתן להסכם קיבוצי מיוחד שהובילה ההסתדרות הכללית.

מיקי אבוזגלו: בסופו של דבר לא הגענו לחתימה.

מיקי אבוזגלו: תוך כדי המשא ומתן היו כל מיני התאמות כשהגענו להסכמות עם הוועד הקודם.

מיקי אבוזגלו: ביצענו את ההתאמות האלה, ואנשים עבדו באותה מסגרת, למעשה, עד היום.

מיקי אבוזגלו: מ-8 במרס אמור להיכנס לתוקף ההסכם החדש במתכונת החדשה - -

חיים כץ: מחר בבוקר.

וילמה מאור: עוד יומיים.

חיים כץ: עוד יומיים, נו – מחר בבוקר.

מיקי אבוזגלו: - - במתכונת החדשה.

חיים כץ: מה היה במתכונת הישנה?

יעקב אדרי: יותר גרוע.

מיקי אבוזגלו: די דומה למתכונת הנוכחית אם אנחנו מדברים על זה מבחינת השכר.

יעקב אדרי: יש שיפור, אבל זה סתם חרטא – זה לא שיפור.

חיים כץ: איך הבסיס שלכם?

חיים כץ: איך חישבתם שבת?

חיים כץ: מי גברתי?

זמירה אלון: שמי זמירה, ואני מנהלת את הפרויקט בפועל, ומכירה את החבר'ה מקרוב.

זמירה אלון: זה שהגענו להבנות עם הוועד הקודם - -

חיים כץ: עזבי הבנות, מה התחשיבים שלכם?

זמירה אלון: אנחנו משלמים שכר גלובלי חודשי של 11,700 שקלים, וזה עבור 12 ימי עבודה ויום אימון אחד במתכונת של המכרז הנוכחי.

זמירה אלון: זה מחולק לימי עבודה – כל יום עבודה הוא 936 שקלים שמבוסס באמת על - - -

חיים כץ: מתי מעדכנים את שכר המינימום?

חיים כץ: באפריל-יולי השנה?

קריאות: באוקטובר

בטי מצר לוי: באוקטובר, אדוני.

חיים כץ: באוקטובר מעדכנים את שכר המינימום?

קריאות: כן.

חיים כץ: בכמה, ב-300 שקל?

בטי מצר לוי: בכ-270 שקלים.

חיים כץ: זאת אומרת, באוקטובר השכר שלהם מעודכן ב-270 שקל?

אבי מישראל: זה לא צמוד לשכר המינימום.

אבי מישראל: 12 אלף במסגרת של המכרז החדש זה למעשה שווה ערך.

קריאה: זה לא בתנאים של המכרז.

קריאה: התנאים של המכרז לא מדברים על הצמדה לשכר המינימום.

אבי מישראל: אתה צודק.

אבי מישראל: ההצמדה במכרז החדש היא שונה.

מיקי אבוזגלו: סעיף ההצמדה של שכר העובדים במתכונת החדשה של ההסכם החדש הוא צמוד למדד.

חיים כץ: והוא מתעדכן?

מיקי אבוזגלו: הוא מתעדכן בהתאם לעדכון שיאושר על-ידי משרד - -

חיים כץ: אין עדכון.

אבי מישראל: לא לעדכון השכר.

חיים כץ: אין עדכון תוספת יוקר.

אבי מישראל: מדד יוקר המחיה.

חיים כץ: לא למדד המחירים לצרכן?

קריאות: לא, לא.

חיים כץ: ומתי מתפרסם מדד יוקר המחיה, כל חודש?

מיקי אבוזגלו: בהתאם לסעיף - -

חיים כץ: מה זה "בהתאם לסעיף"?

חיים כץ: כל כמה זמן אתה מעדכן להם את השכר?

מיקי אבוזגלו: בהתאם להסכם, מדובר על עדכון ראשון בעוד 24-18 חודשים.

מיקי אבוזגלו: הפער - - -

חיים כץ: לכמה זמן המכרז?

אבי מישראל: לארבע שנים.

חיים כץ: זאת אומרת, עדכון אחד.

קריאות: לא, לא.

קריאות: - - -

יעקב אדרי: למה עשיתם את זה רק אחרי 24 חודשים?

אבי מישראל: זה חלק מהוראות החשכ"ל לגבי ההצמדה.

אבי מישראל: אני חייב לומר שבמסגרת הקודמת העובדים לא נהנו לחלוטין מעדכון והצמדה - -

יעקב אדרי: הם היו בתנאים גרועים מאוד, ועכשיו הם בתנאים גרועים.

אבי מישראל: - - ופה שיפרנו את המצב.

מיקי אבוזגלו: זה שיפור ניכר.

יעקב אדרי: נכון – היו תנאים גרועים מאוד, ועכשיו התנאים הם גרועים.

יעקב אדרי: יש בלתי מספיק ויש מספיק.

חיים כץ: אז הם מקבלים עדכון אחת לשנתיים.

מיקי אבוזגלו: לא אחת לשנתיים.

מיקי אבוזגלו: העדכון הראשון במכרז הנוכחי זה בעוד שנתיים - -

חיים כץ: אחד לשנתיים.

וילמה מאור: בעוד שנתיים זה יתעדכן כל הזמן.

אבי מישראל: לא, זה תלוי במדד.

חיים כץ: ואז זה יהיה כל חודש?

מיקי אבוזגלו: זה תלוי במדד.

אבי מישראל: זה תלוי במדד.

אבי מישראל: אם המדד עולה מעל שיעור מסוים אז הם מקבלים את זה.

חיים כץ: מה זה "שיעור מסוים"?

אבי מישראל: מעל 4%.

חיים כץ: 4% זה שנתיים.

קריאה: כבר היו מקרים שזה אחרי חצי שנה.

חיים כץ: עזוב, "היו מקרים".

חיים כץ: בשנים האחרונות אתה צופה גם אינפלציה של 2.7%, 2.8% - -

יעקב אדרי: - - - בוא תכיר את עובדי הקבלן החדשים.

יעקב אדרי: מאבטחים של השרים – תנאי עבדות.

חיים כץ: לא מבין את זה.

חיים כץ: אז קבעתם 12 אלף, מתוכם 2,000 שקל זה החזר הוצאות.

חיים כץ: על החזר הוצאות הם לא ביקשו שתפרישו לקופות.

מיקי אבוזגלו: לא.

חיים כץ: אין תחשיב מיוחד לשבת ולחג - -

זמירה אלון: במכרז החדש, לחג – יש, לשבת – לא.

יעקב אדרי: אין שבתות, אין שבתות.

בטי מצר לוי: אבל זה גלובלי, איך אתם מקבלים?

יעקב אדרי: הם הכינו את המכרז, אין לי טענות אליכם.

יעקב אדרי: הם אמרו להם שזה בלי שבתות.

חיים כץ: מה קורה אם הם משביתים, והשרים לא מאובטחים?

קריאה: הלוואי שזה יקרה.

בטי מצר לוי: אפשר לתת תשובה?

יעקב אדרי: פקידי האוצר יאבטחו.

אבי מישראל: אני מניח שנסתדר.

בטי מצר לוי: הם פשוט לקחו חברות קבלן אחרות שיאבטחו - -

יעקב אדרי: אתה מבין, זה מה המדאיג אותי, מה שהוא אמר עכשיו.

בטי מצר לוי: - - לא החברה עצמה, אלא המזמין לקח חבות קבלן אחרות.

יעקב אדרי: זה בדיוק מה שהם יעשו.

יעקב אדרי: זה הדבר שלא רציתי לשמוע.

יעקב אדרי: אתה מבין מה שאתה אומר?

יעקב אדרי: אני זורק אותם לכלבים.

בטי מצר לוי: נכון, בדיוק.

יעקב אדרי: "יש לי ספייר" – ככה אתם מתייחסים אליהם.

אבי מישראל: לא שמעת מפי דבר שזורק אותם לכלבים.

חיים כץ: למה אתה מתעצבן?

אבי מישראל: כל מה שאמרתי הוא שנסתדר.

אבי מישראל: אגב, יכול מאוד להיות שמבחינת דרישות האבטחה, שלא אנחנו מגדירים אותם, אגב, יעשו את ההתאמות הנדרשות.

יעקב אדרי: מי קובע את הדרישות?

אבי מישראל: אגף אבטחה.

חיים כץ: אתה יודע למה הוא מתרגז?

חיים כץ: הוא היה שר, והוא מרגיש באיזשהו מקום שהוא שותף לניצול הזה.

חיים כץ: אני לא מתרגז, אני לא הייתי שר, אני לא כזה מוכשר.

אבי מישראל: תעבירו בחקיקה החלטה לקלוט אותם כעובדים.

יעקב אדרי: אתה מתעצבן עוד יותר.

חיים כץ: אני הייתי שולח אותו הביתה.

יעקב אדרי: כי אז היינו, אתה יודע, בחתונות ובריתות וכל זה – מעמיסים ועוד ותוסיף לפה, ויש התראות – כל מה שאתה רוצה יחד.

אבי מישראל: ונאבקת כדי לקלוט אותם כעובדי מדינה?

יעקב אדרי: אני נאבקתי.

יעקב אדרי: אני התביישתי שהמאבטח שלי היה עובד קבלן - -

אבי מישראל: אני לא בטוח שהשכר שלהם משתפר אז.

יעקב אדרי: אתה יודע מה, עוד יותר גרוע.

אבי מישראל: מניסיון אני אומר לך.

יעקב אדרי: אתה אומר שלא הייתי בסדר – אתה צודק.

חיים כץ: אבל יהיה להם ביטחון תעסוקתי.

חיים כץ: יהיה להם ביטחון תעסוקתי, והוא עובד קבלן – אני לא רוצה להתבטא בביטוי: "משתמשים – זורקים".

חיים כץ: ביטוח תעסוקתי שווה הרבה.

חיים כץ: אני בא ממעגל העבודה – גם אתה נראה לי בחור מוכשר – למה אתה לא יוצא לשוק הפרטי?

חיים כץ: כי אתה רוצה ביטחון תעסוקתי.

חיים כץ: אתה אומר, אני כבר בגיל כזה, התרגלתי, כבר טוב לי - -

אבי מישראל: אני מבטיח לך שהייתי עובד פחות.

חיים כץ: לא יודע.

חיים כץ: אבל אתה אומר, חשוב לי הביטחון התעסוקתי – 200 שקל פחות.

חיים כץ: אף על פי שהייתי יכול להרוויח שם אני רוצה את השקט.

חיים כץ: גם הם צריכים את השקט, הם לא כל החיים יהיו צעירים, יפים, בלונדיניים - -

אבי מישראל: ולא כל החיים, מאבטחים.

חיים כץ: ואז מי ייתן להם עבודה?

חיים כץ: לא ייתנו להם עבודה.

אבי מישראל: כפי שאמרתי - - - האוכלוסייה ברובה היא סטודנטים.

פיני צוקרמן: אני פיני, אני מאבטח שר, ויש לי ותק של 9 שנים בעבודה.

חיים כץ: כמה זמן אתה לומד?

פיני צוקרמן: שבע שנים.

חיים כץ: ב"פתוחה"?

חיים כץ: תבינו, יש סטודנט כל החיים בגלל העבודה הזאת.

קריאות: - - -

אבי מישראל: לא, הוא יהיה רופא, ואז הוא יקבל פחות 12 אלף שקלים.

פיני צוקרמן: אני רוצה להגיד משהו על מה שאתה אמרת: בן אדם עם ותק שלי ב-730 משתכר 1,400 שקל ליום עבודה עם אותה כמות שעות.

פיני צוקרמן: כלומר הוא מקבל בברוטו שלו 500 שקל יותר לכל יום עבודה.

אבי מישראל: כמה ימי עבודה בחודש הוא עובד?

פיני צוקרמן: בין שישה, כמוני, ל-12.

יעקב אדרי: אתה יודע מה, תן להם אותם ימים ואותן שעות – זה נותן להם אותו שכר.

יעקב אדרי: הנה, אמרת.

יעקב אדרי: בבקשה, הם מוכנים לזה.

יעקב אדרי: תן להם אותו שכר, ותן להם גם את הדרג.

פיני צוקרמן: - - - הם בדיוק ההכשרה והוותק של מאבטח 730 שמקבל 50 שקלים לכל שעת עבודה.

פיני צוקרמן: בלי אש"ל ונסיעות הוא מקבל 1,400 שקל ליום עבודה.

פיני צוקרמן: אם הוא רוצה להשוות – אני הייתי מרוויח מההשוואה הזאת.

פיני צוקרמן: אני אשמח מאוד אם זה מה שבאמת היה קורה.

פיני צוקרמן: ואם לא, אז לפחות לא להשוות, אלא לשפר.

חיים כץ: אוקיי.

חיים כץ: מאחר שלא נמשיך את הדיון הזה עד אין-סוף, אנחנו נעשה לו המשך.

חיים כץ: יש מי שיכול לתת לי תמונת מצב איפה המשא ומתן עומד?

בטי מצר לוי: כרגע אין משא ומתן.

חיים כץ: אין כלום?

בטי מצר לוי: אין כלום.

בטי מצר לוי: אני רק רוצה להגיד לאדוני שאמרת בצדק "ביטחון תעסוקתי", אבל זאת לא הדרישה היחידה כי העובדים היום מועסקים בניגוד לחוק שעות עבודה ומנוחה.

בטי מצר לוי: יש היתר מ-1 בינואר - -

חיים כץ: בסדר.

חיים כץ: את עורכת דין, נכון?

בטי מצר לוי: - - שכולם פה עבריינים - -

חיים כץ: אם אתם לא יודעים בהסתדרות העובדים הלאומית – אני מכיר כמה אנשים מההסתדרות בסיעת עוז.

חיים כץ: אם יש להם בעיה ניתן להם ללא שכר עורך דין שייצג אותם.

בטי מצר לוי: אדוני, זה מטופל, ויש גם תביעה בעניין.

חיים כץ: אז לא צריך.

חיים כץ: אז תגישו תביעות אישיות.

בטי מצר לוי: הוגשו.

חיים כץ: תלכו נגד פקידי האוצר

חיים כץ: הוגשו – 15 מיליון שקל.

חיים כץ: תלכו על תביעות אישיות.

חיים כץ: נבדוק פעם את העסק הזה.

חיים כץ: כך עשינו, אדוני, בדיוק כמתווה - - -

יעקב אדרי: - - -

חיים כץ: הם בסכסוך עבודה, לא מדברים איתם.

יעקב אדרי: לא, מה אנחנו עושים – אתה ואני?

חיים כץ: אני מחכה להם.

חיים כץ: אני יכול לכנס את הוועדה כל יום.

חיים כץ: גם אם תחוקק ייקח לך מאתיים שנה.

חיים כץ: פה צריך לפתור את זה בשולחן העיצומים.

בטי מצר לוי: אנחנו נכונים בכל עת לשבת.

בטי מצר לוי: באנו, שבנו, אמרנו, הצענו הצעות.

חיים כץ: אני אתן לך טיפ: בית משפט זה לוועדים חלשים.

בטי מצר לוי: נכון, לא הלכנו לבית משפט, הכרזנו על סכסוך עבודה.

חיים כץ: תתחילו בעיצומים, תתחילו לקבוע - -

בטי מצר לוי: ב-12 במרס.

חיים כץ: - - תתחילו לקרוע אותם ותחפשו – אם זה מכרזי הפסד, תתבעו את אלה שחתמו.

חיים כץ: תלכו אישית - -

בטי מצר לוי: כך עשינו, אדוני.

חיים כץ: - - אישית על פקידי מדינה שחתמו על מכרזי הפסד.

חיים כץ: תלכו עליהם אישית שיבינו.

חיים כץ: זאת הדוגמה לחוק דיני אכיפת עבודה – אני לא יודע אם הוא נכנס או ייכנס בעוד חודשיים.

בטי מצר לוי: ב-17 ביוני.

חיים כץ: אז אפילו הוא, שעושה ככה, שלא יממנו לו עורך דין.

חיים כץ: הוא ייקח מהחסכונות ויממן עורך דין וירגיש שפתאום עזבו אותו, נטשו אותו.

חיים כץ: האמא הגדולה בחסות הכנפיים, ברגע שקורה משהו היא עוזבת, בורחת.

חיים כץ: אנשים צריכים להתפרנס בכבוד.

חיים כץ: החברה שעושה את המכרז צריכה להרוויח, היא לא עובדת לשם שמים.

חיים כץ: יחד עם זה צריך להתייחס לעובדים כמו בני אדם.

חיים כץ: תעדכני את הוועדה – אם נצטרך נעשה עוד דיון.

חיים כץ: אם את רוצה שנשתתף במשאים והמתנים – נבוא.

חיים כץ: נבוא ליהנות קצת ממשא ומתן על הסכמי שכר.

בטי מצר לוי: תודה, אדוני.

חיים כץ: כן, בבקשה.

דבי ספיר אליעזר: רק מספר הבהרות: למיטב הבנתי, נקבע מועד לגישור אצל הממונה הראשי על יחסי עבודה במשרד התמ"ת בין הצדדים.

בטי מצר לוי: אבל מי הצדדים?

בטי מצר לוי: זה בדיוק העניין.

בטי מצר לוי: עם "מיקוד" אני לא יכולה לפתור את הבעיה.

דבי ספיר אליעזר: אני הבנתי שקיבלת זימון.

דבי ספיר אליעזר: אני קיבלתי את המידע הזה מהממונה ומהשרה היום בבוקר, כך שאני מנועה מלהביע עמדה לגבי הסכסוך מכיוון שזה בגישור.

חיים כץ: מה את אומרת, ברצינות?

קריאה: איזה גישור?

חיים כץ: את לא יכולה להביע עמדה?

דבי ספיר אליעזר: נכון להיום לא - -

חיים כץ: למה?

דבי ספיר אליעזר: כי הרגולטור - -

חיים כץ: מה זה גישור?

חיים כץ: גישור זה כלום.

חיים כץ: אם הם ירצו הם יקבלו, אם הם לא ירצו הם לא יקבלו.

חיים כץ: זה למשוך זמן.

חיים כץ: מה זה "גישור"?

דבי ספיר אליעזר: משרד התמ"ת חייב לשמוע - -

חיים כץ: איזה מעמד יש למגשר?

דבי ספיר אליעזר: יש מעמד לגשר.

חיים כץ: ואם הם לא רוצים?

חיים כץ: אם בסוף הוא מחליט משהו, והם לא מגיעים, אז אומרים – בית משפט.

חיים כץ: אין לו סטטוס.

דבי ספיר אליעזר: יש לו סטטוס מכוח חוק גישור סכסוכי עבודה - -

חיים כץ: אבל אם שני הצדדים מסכימים.

חיים כץ: אם הם לא מסכימים?

דבי ספיר אליעזר: לא הבנתי שיש כאן צד שלא הסכים לגישור.

חיים כץ: לגישור הוא הסכים, אבל להחלטות של המגשר יכול להיות שלא.

דבי ספיר אליעזר: אני רק אומרת שהרגולטור חייב לשמוע את כל הצדדים בלב פתוח ובנפש חפצה.

חיים כץ: כמה זמן אתם מקדישים לגישור הזה?

דבי ספיר אליעזר: אני יודעת שהדיון הראשון יהיה ב-19 בחודש.

חיים כץ: אבל החוזה נכנס ב-8 בחודש.

חיים כץ: מה יהיה בינתיים?

קריאה: למשוך זמן.

דבי ספיר אליעזר: זה בין הצדדים.

חיים כץ: לאלוהים הפתרונים, את אומרת לי.

דבי ספיר אליעזר: זה בין הצדדים - -

חיים כץ: הם גומרים ומקבלים סכסוך עבודה בעוד שבוע - -

בטי מצר לוי: ביום שני הבא.

חיים כץ: ואם הם יתחילו בעיצומים?

חיים כץ: הם לא יודיעו למי שומרים, את מי שמים – יעשו בלגן.

בטי מצר לוי: בכל מקרה דיברתי עכשיו עם הממונה הראשי על יחסי עבודה, הוא יודע את המועד שהסכסוך נכנס לתוקף.

בטי מצר לוי: אני לא יודעת אם הוא יחליט להקדים את הגישור, אבל בכל מקרה - -

חיים כץ: הקצבתם זמן לגישור?

דבי ספיר אליעזר: הממונה הראשי על יחסי עבודה לא נמצא כאן, אבל היה חשוב לי לומר שהצדדים מגיעים לגישור.

דבי ספיר אליעזר: אני לא יכולה לענות במקומו בעניין הזה.

דבי ספיר אליעזר: הדבר השני שהיה חשוב לי להבהיר בעניין חוק שעות עבודה ומנוחה הוא שאכן ניתן היתר לעבודה בשעות נוספות.

דבי ספיר אליעזר: הבנו שיש כאן עניינים ביטחוניים שבגינם נדרשים העובדים לעבוד - -

חיים כץ: איזה "ביטחוני"?

דבי ספיר אליעזר: מתכונת ההעסקה של העובד - -

חיים כץ: תביאי עוד שומרים, אין בעיה.

חיים כץ: כל שלוש שעות תחליפי – שלוש משמרות.

דבי ספיר אליעזר: אני לא מחליטה.

דבי ספיר אליעזר: ההחלטה היא החלטה מקצועית של הגורמים הביטחוניים במדינה.

חיים כץ: לא, לא, ההחלטה היא החלטה כלכלית, היא לא מקצועית.

חיים כץ: ההחלטה היא ממש החלטה כלכלית.

חיים כץ: את יודעת למה?

חיים כץ: אני אגיד לך למה.

חיים כץ: כי אם ייקחו וייתנו אותה עבודה בשלוש משמרות – יכסו את החודש.

חיים כץ: אז פתיחה תעלה להם – כמה זה שכר מינימום, 4,300?

דבי ספיר אליעזר: 4,200.

חיים כץ: יעלה להם 12,800.

חיים כץ: פה זה by definition פתיחה, לפני הפרשות.

חיים כץ: יעלה למעסיק 12,600 – יעלה לו מיד.

חיים כץ: 4,200 כפול 3 – 12,600 – כבר עולה לו יותר יקר.

חיים כץ: By definition עולה לו יותר יקר, הוא מתחיל עם יותר יקר.

חיים כץ: אז פתאום זה "ביטחון".

חיים כץ: זה לא ביטחון, זה כסף.

חיים כץ: ופה יש הפרשות אחרות ועלויות אחרות וביגוד אחר ותוספת הבראה ליותר אנשים.

חיים כץ: ככה הוא נותן לו תוספת הבראה אחת, ואת השעות הנוספות הוא לא מכניס – פה הוא נותן פי שלושה תוספת הבראה ופי שלושה נסיעות - -

אבי מישראל: ובשכר השוטף הם ייפגעו.

חיים כץ: ופי שלושה ביגוד.

חיים כץ: אבל יהיו להם חיים.

אבי מישראל: אני בעד.

חיים כץ: הם יוכלו ללמוד, ולא ילמדו שבע שנים.

חיים כץ: ואם הוא יצטרך שעות נוספות הוא יקבל שעות נוספות.

חיים כץ: הוא צריך לשלם הרבה יותר – לפחות 15%-10% יותר.

חיים כץ: אם זה יהיה בשלוש משמרות אתה צריך לשלם לפחות 20% יותר.

קריאה: בגלל זה לא עושים את זה.

בנצי פיליפסון: לא בגלל זה.

בנצי פיליפסון: אפשר להגיד?

חיים כץ: כן.

חיים כץ: לפרוטוקול – איך קוראים לך?

בנצי פיליפסון: בנצי פיליפסון, סגן מנהל אגף הביטחון של משרד האוצר וחלק בלתי נפרד מכתיבת המכרז הזה.

בנצי פיליפסון: שיטת העבודה נקבעה, על-פי מתכונת העבודה שעובדת בשב"כ.

חיים כץ: אתה משלם גם לפי השב"כ?

בנצי פיליפסון: אנחנו לא משלמים לפי השב"כ.

חיים כץ: אז למה אתה כובל לפי המתכונת של השב"כ?

בנצי פיליפסון: אנחנו מדברים על שיטת ההעסקה של 25 שעות משמרת.

בנצי פיליפסון: זאת המתכונת שהחבר'ה האלה עבדו בה כשהם עבדו בשב"כ.

בנצי פיליפסון: זאת אותה מתכונת שעובדת כרגע, והסיבה היא לא מטעמים כלכליים, אלא מטעמים מקצועיים בלבד.

חיים כץ: אתה לא חושב שזה ניצול?

חיים כץ: זה רק כלכלי.

חיים כץ: אתה יכול להגיד מה שאתה רוצה – זה רק כלכלי, לא ביטחוני.

חיים כץ: במקום זה שיישן בבית ליד השומר, תביא בן אדם.

בנצי פיליפסון: א', זה אפשרי - -

חיים כץ: אפשרי, אז תעשה את זה.

חיים כץ: נראה כמה זה יעלה לך.

בנצי פיליפסון: אני יכול להגיד לך שהמאבטחים לא ישמחו לשיטה הזאת.

בנצי פיליפסון: שיטה של 8 שעות - -

חיים כץ: אותי לא מעניין אם הם ישמחו או לא, אבל הם יעבדו לפי החוק, ויהיו להם חיים.

בנצי פיליפסון: לפי החוק הם יעבדו בכל מקרה.

חיים כץ: ואחר כך כשהם יסכמו את החיים שלהם הם יגידו שהיה להם גם בית וראו משפחה, וראו ילדים.

חיים כץ: במתכונת שאתה עושה אתה שוחק אותם, שוחט אותם, ובזמן קצר, בלי תמורה הולמת – גומר אותם.

חיים כץ: תודה רבה, הישיבה נעולה.

חיים כץ: אני מבקש ממךְ שתעבירי לי חומר, וגם ממךָ, תעביר לי את החומר.

בטי מצר לוי: תודה רבה, אדוני.