ועדת הכספים, כנסת 18, פרוטוקול מספר 1010, 2012-02-20 10:30

שי חרמש: אני פותח את ישיבת ועדת הכספים.

שי חרמש: על סדר היום דיון מהיר של חבר הכנסת חמד עמאר על עלות חלקות בנייה לחיילים משוחררים והצעתו של מגלי והבה על הקצאת מגרשי בנייה לחיילים משוחררים בני העדה הדרוזית.

טמיר כהן: הדיון המהיר של מגלי והבה התקיים בעבר והיום זאת ישיבת מעקב.

שי חרמש: מגלי, הנושא חופף.

מגלי והבה: יש נושאים חופפים ויש לא.

שי חרמש: חבר הכנסת חמד עמאר.

חמד עמאר: אדוני היושב ראש, אני לא צריך לדבר הרבה על כל הבעיה של המגזר הדרוזי בקשר לתכנון ובנייה.

חמד עמאר: זאת היום הבעיה במגזר הדרוזי.

חמד עמאר: יש לנו בעיה מאוד גדולה בכל הנושא של תכנון בנייה.

חמד עמאר: אני בעצמי מעלה את זה כל יום שלישי ומביא כדוגמה ישוב כלשהו.

חמד עמאר: אתה רואה ישובים שתוכנית מתאר אושרה להם בשנות ה-70 אבל כל הנושא של הבנייה לא מתקדם.

חמד עמאר: אני אדבר על הנושא הספציפי בגינו ביקשתי היום לקיים את הדיון.

חמד עמאר: לא די שאין לנו מספיק חלקות לחלוקה במגזר הדרוזי אלא היום יש ישובים שכמעט ואין להם חלוקה בכלל והם לא קיבלו וחילקו חלקות במשך שנים רבות.

חמד עמאר: התחלנו לעבוד על הוזלת מחיר החלקות לחיילים משוחררים כי ראינו שחלקה לחייל משוחרר ב-120, 130, 150 ו-200 אלף שקלים, חייל משוחרר לא יכול לקנות את החלקה.

חמד עמאר: קיימנו ישיבה עם שר השיכון.

שי חרמש: זאת רק החלקה או זה גם הפיתוח?

חמד עמאר: חלקה כולל הפיתוח.

חמד עמאר: המחיר לחייל משוחרר כולל פיתוח.

חמד עמאר: לפני התקציב והתכנית של הדרוזים קיימנו ישיבה עם שר השיכון.

חמד עמאר: שר השיכון אמר לנו במפורש שצריכים ארבעים מיליון שקלים ואם נצליח להשיג את הסכום הזה, החלקות יוזלו ויעלו רק חמישים אלף שקלים.

חמד עמאר: בתוכנית של הממשלה הוקצו ארבעים מיליון השקלים הללו והממשלה עצמה הבטיחה שהחלקות לא יעלו חמישים אלף שקלים.

חמד עמאר: כולם הבטיחו זאת והכסף הוקצה אבל מה נעשה אדוני היושב ראש?

חמד עמאר: אתה בעצמך שאלת.

חמד עמאר: המחיר מחולק לשניים: מחיר אחד של הקרקע והמחיר השני הוא לפיתוח.

חמד עמאר: את המחיר של הפיתוח הוזילו ואת ארבעים מיליון השקלים ניצלו לפיתוח, אבל מה עשו מהצד השני?

חמד עמאר: העלו את מחיר הקרקע.

חמד עמאר: אני אתן לך דוגמה.

שי חרמש: אלה שתי רשויות נפרדות.

חמד עמאר: שתיהן שייכות למשרד השיכון.

סימונה טסטה: לא, שתיהן שייכות לשר השיכון.

שי חרמש: אלה שתי רשויות נפרדות.

חמד עמאר: כן.

חמד עמאר: אלה שתי רשויות נפרדות.

חמד עמאר: משרד השיכון אמר שהוא מוזיל את הפיתוח ובא המינהל ואמר שאם כבר מוזילים את הפיתוח, נעלה את המחיר של הקרקע וכך נצא שווה בשווה.

חמד עמאר: קרקע שבשנת 2006 עלתה 7,000 שקלים ובשנת 2010 עלתה שישים אלף שקלים, היום, בשיווק שהם רוצים לשווק, הקרקע עולה כמעט תשעים אלף שקלים.

חמד עמאר: לקחתי את אותו גודל חלקה ובדקתי מ-2006 ועד היום.

חמד עמאר: ב-2006 החלקה עלתה 7,000 שקלים, ב-2010 היא עלתה שישים אלף שקלים פלוס ובשנת 2011 – כי השיווק התחיל ב-2011 – היא עולה תשעים אלף שקלים.

חמד עמאר: כמעט שלושים אלף שקלים יותר.

שי חרמש: בדקת גם את נתוני הפיתוח של 2011?

חמד עמאר: הפיתוח הוזל.

חמד עמאר: אין לי את הנתונים המדויקים, אבל הוא הוזל.

יצחק וקנין: זה המגזר היחידי שמקבל מאה אחוזים פיתוח.

יצחק וקנין: מגזר המיעוטים הוא היחידי שמקבל.

יצחק וקנין: מעלים כאן בעיה מאוד קשה.

חמד עמאר: היה תרגיל והתרגיל שקוף אבל אתה לא יכול לעשות תרגיל כזה שקוף כי הרי אנחנו מדברים עם הממשלה.

חמד עמאר: שר שמייצג את הממשלה אומר שאם אנחנו מקצים ארבעים מיליון שקלים לנושא, החלקה לא תעלה על סכום של חמישים אלף שקלים.

חמד עמאר: החלקה הזולה ביותר היום, המחיר שלה עובר את השמונים אלף שקלים.

חמד עמאר: 75-80 אלף שקלים עלות החלקה ואני לא מדבר על חלקת יחיד אלא על חלקת דו.

חמד עמאר: העלו את מחיר החלקות בצורה דרסטית וכך נוצר מצב שכל ההוזלה וכל הארבעים מיליון שקלים ירדו לטמיון.

חמד עמאר: כל ארבעים מיליון השקלים שהצלחנו להשיג, ירדו לטמיון ומחיר הקרקע, במקום להוזיל אותה, נשאר אותו המחיר, ואם הוזילו את המחיר, הוזילו אולי ב-10,000 שקלים ופחות מכך.

חמד עמאר: אנחנו מדברים על בית שהוא דו.

חמד עמאר: אדוני היושב ראש, חלקות במגזר הדרוזי לבנייה ב-2006, כולל פיתוח וכולל הכול, יש ישובים שלא עברו את ה-15 אלף שקלים ויש ישובים שקיבלו את החלקות חינם, כולל הפיתוח וכולל הכול.

חמד עמאר: יש לי את הנתונים של ישוב אבו-סנן.

חמד עמאר: המכרז האחרון שיצא, ואתה יכול לראות שעבור הפיתוח הסכום הוא 89,900 אלף שקלים.

שי חרמש: לא, לא על הפיתוח אלא על הקרקע.

חמד עמאר: נכון, מחיר הקרקע.

חמד עמאר: סליחה.

חמד עמאר: 89,900 שקלים.

חמד עמאר: המחיר של הקרקע 310 אלף שקלים.

חמד עמאר: יש ממשלה אחת במדינת ישראל והממשלה קבעה שהמחיר של הקרקע לא צריך לעבור את הסכום של חמישים אלף שקלים וכי המחיר יהיה כולל המחיר, כולל הקרקע וכולל הכול.

חמד עמאר: אנחנו יכולים לצאת גם עכשיו לשיווק אבל חיילים משוחררים לא יתקרבו לזה ולא בגלל שהם לא רוצים לקנות ולבנות אלא כי אין להם את היכולת לקנות את האדמות האלה.

חמד עמאר: תודה רבה.

מגלי והבה: אני מתפלא שנתנו לך לנהל את הישיבה.

מגלי והבה: בכל החלטה אנחנו נהיה רוב, כך שאני מודה לך.

שי חרמש: לא.

שי חרמש: פניה קירשנבאום הגיעה.

מגלי והבה: נהיה רציניים.

מגלי והבה: אני רוצה לחזור לחודש יוני 2011 עת קיימנו את הדיון.

מגלי והבה: באותו דיון למשרד השיכון לא הייתה תשובה לנושא המגרשים והמחירים שלהם.

מגלי והבה: לא השתתף נציג של המינהל שיכול היה לתת תשובות.

מגלי והבה: אני פניתי השבוע לשר השיכון ושאלתי אותו עד מתי הוא ימשיך לזלזל בעדה או בעדות ועד מתי לא נהיה בסדר היום מבחינת משרד השיכון כדי למצוא פתרון לסוגיית השיכון.

מגלי והבה: הוא אמר לי שנקיים דיון והם יבואו לדיון הזה.

מגלי והבה: אני ניהלתי בשם ועדת הכספים שיחות גם היום וגם אתמול מול לשכת שר השיכון ולצערי הרב גם משרד השיכון וגם מנהל המחוז של המינהל, לא הגיעו.

שי חרמש: נמצא כאן נציג המינהל ונציג משרד השיכון.

יצחק וקנין: מנהל המחוז מיישם מדיניות של המינהל.

מגלי והבה: אותו עיתונאי שסיכם את הדיון הקודם שקיימנו נמצא כאן והמסקנה הייתה שהממשלה הזאת ומשרד השיכון לא שמים על סדר היום את פתרון סוגיית החיילים הדרוזים ופתרון סוגיית המגרשים.

מגלי והבה: לצערי הרב לממשלה הזאת אין הבנה או שהממשלה מנסה להתעלם מכל הסוגיה של חייל משוחרר.

מגלי והבה: כאשר קיבלו בשנת 1989 את ההחלטה לתת לחיילים המשוחררים את הסבסוד או את המחיר שהוא כמעט אפסי, התכוונו באמת לתת פתרון לחיילים המשוחררים.

מגלי והבה: אנחנו לא מדברים על פתרון דיור לאוכלוסייה הדרוזית או הצ'רקסית הרגילה אלא אנחנו מדברים על מתן פתרון לחיילים המשוחררים.

מגלי והבה: כשהחליטו מה המחיר לאותו מגרש, התחשבו באותם חיילים.

מגלי והבה: אני שמח שהצטרפו אלינו עוד חברי כנסת שיש להם ניסיון רב בנושאים האלה והם מכירים את הבעיות האלה.

מגלי והבה: אנחנו רואים היום שמצד אחד אין מחיר קבוע – מחיר שנקבע באותן הממשלות ששמרו עליו ברצף אבל בממשלה הזאת החליטו לא להתחשב בחיילים המשוחררים – והמחיר היום לחיילים המשוחררים – וחברי חמד ציין חלק מהמחירים – הם בדיוק אותם המחירים שמיועדים לכל אזרח במדינת ישראל.

מגלי והבה: אני מחזיק כאן שני מסמכים של משרד השיכון, גם משנת 2006 וגם משנת 2011.

שי חרמש: כללי או למגזר?

מגלי והבה: למגזר.

מגלי והבה: אז המחירים הסתכמו בכך שחייל שילם תמורת הקרקע 53 אלף שקלים עם הפיתוח ועם הכול.

מגלי והבה: אני מדבר על שתי יחידות.

שי חרמש: לא שתי יחידות.

שי חרמש: לדו על אותו מגרש.

מגלי והבה: כן.

שי חרמש: כל אחד שילם 53 אלף שקלים.

מגלי והבה: אני אסביר.

מגלי והבה: משרד השיכון שהעתיק את המסמך, לא טרח לשנות אותו אלא לקח את המסמך ושינה את השם והתאריך.

מגלי והבה: הוא העתיק את מסמך.

מגלי והבה: אותם מגרשים, אותם מספרי מגרשים.

מגלי והבה: אני לא יודע אם במדינה שלנו אנחנו יכולים לסבול דבר כזה במינהל תקין.

מגלי והבה: המחיר לדו, סך הכול, כולל הפיתוח, כולל הכול, 310 אלף שקלים.

מגלי והבה: אתם יודעים מה זה ההבדל הזה?

מגלי והבה: זה מסמך של משרד השיכון.

מגלי והבה: אם אני צריך לשאול את עצמו או ללכת לבית המשפט או לכנסת, יש כאן חוסר הבנה בסיסי.

מגלי והבה: רוצים שהמדינה תתנהל בצורה כזאת?

מגלי והבה: אנחנו מדברים על חיילים משוחררים.

מגלי והבה: זאת סוגיה שאין לה תשובה.

סלאח פארס: גם המשכורת של החייל עלתה.

מגלי והבה: נכון.

מגלי והבה: היום 1,200 במקום 700 שקלים.

מגלי והבה: אדוני היושב ראש, כשהגדירו את הסוגיה, לצערי הרב פקידות משרד השיכון, מינהל מקרקעי ישראל, וגם הממשלה לא מבינים את ההגדרה של חייל משוחרר.

מגלי והבה: כשאריק שרון בזמנו קיבל את ההחלטה כשר השיכון, בשנת 1987, הוא הבין שהוא רוצה לעזור לחיילים המשוחררים.

מגלי והבה: מה עשתה הממשלה הזאת?

מגלי והבה: היא הרגה את המושג חיילים משוחררים.

מגלי והבה: ציפיתי שלדיון הזה יבוא שר השיכון.

מגלי והבה: אדוני, היה חוק וד"לים, ואתה היית שותף לו ואתה יודע כמה נלחמנו בחוק הוו"דלים כדי שאולי יכניסו משהו שקשור לדרוזים.

מגלי והבה: אין לנו בנייה בקומות ואין לנו בנייה לגובה.

מגלי והבה: כשבאו לדבר על פתרון דיור לאזרחי ישראל, כל משבר הדיור בו טיפלנו בשנתיים האחרונות, הדרוזים לא על הפרק.

מגלי והבה: אין לנו מגרשים, אין לנו היצע, זה מה שיש לחיילים המשוחררים.

מגלי והבה: אני ציפיתי ששר השיכון או מנכ"ל משרד השיכון יבואו לכאן היום וייתנו הסבר לוועדת הכספים.

מגלי והבה: אני רוצה לומר לחבריי לשם הגילוי הנאות שכאן לפני שלושה חודשים אנחנו עצרנו תקציבים למשרד השיכון.

מגלי והבה: אמרנו שלא יקבלו כסף עד שיתקנו את המצב.

מגלי והבה: פנה אלי מנכ"ל המשרד, פנה לפיניאן ופנה לאחרים וביקש שנשחרר לו את הכסף הזה והוא מבטיח לנו שהנושא הזה יעלה על סדר היום.

מגלי והבה: חשבתי שמשהו השתנה בממשלה הזאת - אנחנו לא מדברים פוליטיקה – ושהיא תבוא היום עם פתרון לשתי סוגיות שנוגעות לחייל המשוחרר כאשר סוגיה אחת היא המחיר והסוגיה השנייה היא הקצאת המגרשים.

מגלי והבה: כשתסתכלו על הנתונים – ונמצא כאן ראש ענף אוכלוסיות, אלוף משנה רמיז, שיכול לומר לכם כמה חיילים משוחררים יש והחוק מחייב לתת להם הקצאה בהתאם – וכשאני מסתכל על חלוקת המגרשים שנתנו לנו כאן החברים במשך השנה או השנתיים האחרונות, אני אומר שיש כאן מדינה שפשוט מאוד החליטה למחוק את הדרוזים מסדר היום.

מגלי והבה: כשאני מדבר על החלוקה, אני אקריא לכם קטע כדי לסבר לכם את האוזן.

מגלי והבה: אני מברך את ראשי הרשויות ואת יושב ראש הפורום שהגיעו לישיבה.

מגלי והבה: אני מדבר על שיווק 2011, זה מסמך של משרד השיכון ולא אני המצאתי אותו, בית ג'אן, אין השנה ובשנה שעברה היו כעשרה מגרשים.

מגלי והבה: אני יודע וראש המועצה יודע שבסך הכול חולקו ארבעה מגרשים לצערי הרב שניים מהם לחיילים שנפצעו במבצע עזה.

מגלי והבה: אמרו להם שיעשו להם טובה עבור השירות הטוב ולכן הם קיבלו.

מגלי והבה: בשפרעם קיבלו 12 מגרשים, בראמה שני מגרשים, בעין אל אסאד 28 מגרשים, במרר 118 מגרשים, בסמיע 38 מגרשים, באבו סנן 26 יחידות, בדליה 30 יחידות, בחורפיש שש יחידות, בינוח 18.

מגלי והבה: יש לנו את הנתונים ולפחות בשלוש השנים האחרונות משתחררים קרוב ל-2,500 חיילים אבל אנחנו רואים את המספרים האפסיים האלה.

מגלי והבה: מצד אחד אין הקצאה, הרבה תוכניות נתקעות בוועדות המחוזיות, מצד שני יש את החייל שאתה אומר לו שאתה כבר מקצה לו קרקע אבל אין לך מחיר והוא לא יכול לשלם את זה.

מגלי והבה: צריך להיות פתרון אבל אני לא רואה את השר ולא רואה את המנכ"ל.

מגלי והבה: דיברתי עם גפני לפני שנכנסנו לישיבה.

מגלי והבה: גפני בפעם הקודמת הפסיק את הישיבה ואמר שהוא מתבייש שיש לנו משרדי ממשלה כאלה שלא נותנים מענה.

מגלי והבה: אז אמרנו שהנושא התפוצץ לנו בפרצוף.

מגלי והבה: מה מצפים מראשי הרשויות שכל יום שני וחמישי באים לפתחיהם?

מגלי והבה: אתה מסתובב במגזר, ואני יודע על הקשרים שיש לך ושאתה גר אתנו – אדרי נמצא שם רוב הזמן ויודע – אבל מה התשובה שלנו היום לחיילים משוחררים שעשו את השירות?

מגלי והבה: אחר כך יגידו לי שוויון.

מגלי והבה: בסדר.

מגלי והבה: אני רוצה שוויון לכל אזרחי ישראל.

מגלי והבה: זה לא סוד ש-84 אחוזים מחיילינו משרתים בצבא וזה יותר מאשר היהודים.

מגלי והבה: כשהם באים לשירות למשך שלוש השנים האלה, אחרים למדו וחיזקו את עצמם בדברים אחרים.

מגלי והבה: יש אנשים שלמדו אתי וכשאני השתחררתי מהשירות הסדיר, הם כבר היו עם תואר אקדמי שלא היה לי.

מגלי והבה: אני מדבר על החיילים של היום שאחרי שהם משתחררים אין להם הקצאה למגרשים והם לא יכולים במחירים.

מגלי והבה: לא מקובל לפנות לעיתונאי, אבל אני פונה למצפון של אזרחי ישראל וצבי, אתה תכתוב את זה.

מגלי והבה: תכתוב שמדינת ישראל מחקה אותנו בהתייחסות שלה בנושא השיכון ובנושא המגרשים לחיילים המשוחררים.

מגלי והבה: אני מתבייש ששר בממשלת ישראל מבטיח לי שייתן פתרון ומענה, אבל בסופו של דבר הכול דברים בעלמא.

מגלי והבה: טוב שאני רואה כאן את ראשי הרשויות.

מגלי והבה: כל הזמן אנחנו נפגשים.

מגלי והבה: אם היום לא נקבל תשובה, אני מצפה מוועדת הכספים שתנקוט בפעולה.

יצחק וקנין: לפחות במקום אחד אתם לא מקופחים בכנסת.

יצחק וקנין: חמישה חברי כנסת משתתפים בדיון.

מגלי והבה: שלושה בקואליציה ושניים באופוזיציה.

מגלי והבה: אני רואה כמה מהחברים שאיכפת להם מהמגזר ואיכפת להם מהעדה.

יעקב אדרי: בעניין הזה כולנו אחד.

מגלי והבה: ציון בעבר נלחם על בעיות שהיו קשורות בעדה הדרוזית בנושאים שונים והנה אני מביא לפתחך בעיה שאתה מכיר גם כסגן ראש עיר וגם כאחד שטיפל בתיק השיכון בטבריה ושואל איך אנחנו היום יוצאים בהחלטה אתה נפתור את בעיית החיילים המשוחררים.

שי חרמש: ברוכים הבאים ראשי הרשויות.

שי חרמש: תמיד נעים לראות אתכם כאן.

שי חרמש: זאת הזדמנות לברך את חבר הכנסת שכיב שנאן שזאת הופעת בכורה בוועדת הכספים.

שי חרמש: ציון, אנחנו תכף מתחלפים.

שי חרמש: אני יכול לומר כאן את כל מה שנאמר בדיון שהתקיים ביוני 2011 ועוד לפניו.

שי חרמש: לדעתי מה שצריך לעשות כאן כרגע, ברשותכם ראשי הרשויות – וזה לא אני מונע מכם את זכות הדיבור – מה שצריך לקבל היום זה את זכות התשובה ולא את זכות הדיבור ואני מקווה שתסכימו אתי.

יצחק וקנין: אני מסכים.

יצחק וקנין: עדיף לשמוע את משרדי הממשלה.

יצחק וקנין: מה שאמרו חברי הכנסת, יחזרו על זה ראשי הרשויות.

יעקב אדרי: במקביל צריך לעצור את כל התקציבים של משרד השיכון.

מגלי והבה: זאת צריכה להיות ההחלטה.

שי חרמש: יש לנו כאן שני גורמים מהם הייתי מצפה לקבל תשובות כי השאלות נשאלו כבר לפני תשעה חודשים.

שי חרמש: אנחנו צריכים לקבל תשובות מנציג המינהל.

שי חרמש: שם ותפקיד.

לימור ברזילי: אני עוסקת בשיווק.

לימור ברזילי: אחראית על השיווק.

שי חרמש: כללי או צפון?

לימור ברזילי: כללי.

שי חרמש: עלתה כאן היום שאלה שעלתה כבר בדיון שהתקיים ביוני 2011 ובדיונים קודמים וזאת שאלת העדפה מתקנת לגבי שיווק קרקעות במחיר מוזל לחיילים משוחררים במגזר הדרוזי.

שי חרמש: אני עוד לא עוסק בבעיות של תוכניות מתאר, אם יש מגרשים או אין מגרשים אלא אני מדבר על כך שכבר יש מגרשים ויש העדפה מתקנת.

שי חרמש: נשמע מה קורה בנושא הזה במיוחד לאור הנתון שנמסר קודם על ידי חברי הכנסת לגבי עלייה דרמטית במחירי עלות הקרקע בין 2006 ל-2011.

לימור ברזילי: יש לי כאן טבלה על מחירי הקרקע ומחירי פיתוח לשנת 2010 ו-2011.

לימור ברזילי: מחירי הקרקע הם נגזרת של שומה.

שי חרמש: אבל שומה הייתה גם ב-2006.

לימור ברזילי: ב-2010 המחיר התבסס על שומה של 2009 וב-2011 הוא התבסס על שומה עדכנית.

לימור ברזילי: הממוצע של המגרשים לעדה הדרוזית הוא בין 600 ל-900 יחידות דיור.

שי חרמש: בואי נדבר על המחיר ולא על השיווק.

שי חרמש: השיווק נגזר מהמחיר.

שי חרמש: שאלה עקרונית.

שי חרמש: למינהל יש דרך שהיא בגדר שני שלבים לקביעת מחיר כאשר השלב הראשון הוא שמאות והשלב השני הוא כמה אחוזים מהשמאות מפעילים.

שי חרמש: לדוגמה, בעוטף עזה או בגבול הלבנון השמאות קיימת אבל ההחלטה היא שהשמאות קיימת וההכפלה היא באפס.

שי חרמש: יש שני מרכיבים בקביעת המחיר הסופי כאשר האחד הוא השמאות והשני הוא כמה אחוזים מהשמאות אתה מטיל על המשתכן.

שי חרמש: בגבול הלבנון ועוטף עזה יש שמאות אבל המחיר הוא אפס.

שי חרמש: אתם רואים כל שמאות שאתם רוצים.

שי חרמש: ברגע שתכפילו אותה בחמישים אחוזים, תקבלו מחיר אחד, וברגע שתכפילו אותה בשמונים אחוזים, תקבלו מחיר אחר.

שי חרמש: השאלה אם יש לכם מדיניות להכפיל את השמאות במרכיב שהוא פחות ממאה אחוזים כי אחרת לא עשינו כלום.

לימור ברזילי: המדיניות היא שחייל משוחרר משלם 65 אחוזים מערך הקרקע אחרי כל ההנחות.

לימור ברזילי: יש הנחות של אזור עדיפות לאומית וחייל משלם 65 אחוזים אחרי ההנחה.

לימור ברזילי: זאת אומרת, הוא משלם 65 אחוזים מערך הקרקע אחרי כל ההנחות.

שי חרמש: חבר הכנסת מגלי, זה תואם לאינפורמציה שבידיכם?

מגלי והבה: לא.

שי חרמש: זה 65 אחוזים מהשמאות?

שי חרמש: למעט קווי עימות.

יצחק וקנין: זאת הטבלה שלך.

יצחק וקנין: יש כאן טבלה שהצגת לחבר הכנסת אדרי.

יצחק וקנין: אבו סנן, מחיר הקרקע לשני חיילים, 52,390 שקלים.

יצחק וקנין: נכון?

לימור ברזילי: נכון.

יעקב אדרי: זה ב-2010.

יצחק וקנין: ב-2011 המחיר הוא 65 אלף שקלים.

לימור ברזילי: נכון כי ב-2010 התבססו על שומה של 2009 כי השומה היא לשנתיים ובשנת 2011 השומה הייתה לאותה שנה.

יצחק וקנין: כדי שאני אבין.

יצחק וקנין: חייל משלם 65 אחוזים מהמחיר הזה?

יצחק וקנין: מהשומה?

יצחק וקנין: מ-65 אלף שקלים?

לימור ברזילי: לא.

סימונה טסטה: זה אחרי הנחות.

יצחק וקנין: זה המחיר אחרי הנחות?

לימור ברזילי: כן.

לימור ברזילי: זאת אומרת שכל חייל בודד משלם כשלושים ומשהו אלף שקלים.

לימור ברזילי: נכון.

יצחק וקנין: 33 אלף שקלים לפי הטבלה הזאת.

יעקב אדרי: רק על הקרקע.

שי חרמש: הפיתוח הוא כמעט באפס.

קריאה: אדוני היושב ראש, משלמים יותר.

חמד עמאר: אני רוצה לשמוע ממשרד השיכון כמה הפיתוח היה ב-2010 וכמה ב-2011.

חמד עמאר: אתם תראו שאת ההורדה הוסיפו למינהל.

אמיר רשף: משרד האוצר, אגף התקציבים.

אמיר רשף: יש כמה מנגנונים שפועלים בהנחה בקרקע כאשר האחד הוא הנחה לחיילים משוחררים כפי שצוין כאן.

אמיר רשף: מעבר לכך יש הנחת אזורי עדיפות לאומית.

שי חרמש: זה יש לכולם ואתם לא עושים טובה.

אמיר רשף: בסדר, אבל ערך הקרקע של הנחת חייל נגזר כבר מהנחה שקיימת.

שי חרמש: בוא נדבר על הנחה ייחודית ולא לא הנחה גלובלית.

שי חרמש: הנחה גלובלית של אזור עדיפות לאומית מוכרת לכולנו.

שי חרמש: מה ההנחה הייחודית להעדפה לחיילים דרוזים משוחררים?

אמיר רשף: מעבר לחיילים משוחררים ואזורי עדיפות?

שי חרמש: מה ההעדפה הספציפית לחיילים משוחררים במגזר הדרוזי?

אמיר רשף: אני ארצה לבדוק את זה אבל אני יודע שיש עוד הנחה שהיא 65 אחוזים מערך הקרקע.

שי חרמש: זה נאמר קודם.

אמיר רשף: אחרי שעשית הנחת אזור עדיפות לאומית.

שי חרמש: שזה יש לכולם.

אמיר רשף: זה כבר מוריד לך חמישים או שבעים אחוזים מערך הקרקע.

אמיר רשף: אתה מוריד עוד הנחה נקודתית.

שי חרמש: של 35 אחוזים.

אמיר רשף: כן.

אמיר רשף: זה מביא לירידה משמעותית במחיר הקרקע שמשלמים.

אמיר רשף: זה שהייתה עליית מחירים של הקרקע ב-2010 וב-2011, זאת תופעה שהיא כלל ארצית.

אמיר רשף: האדמות האלה נמצאות במציאות מסוימת של שוק דיור והן לא מנותקות ממנו.

מגלי והבה: הוא מנסה עכשיו לבלבל את חברי הכנסת.

יעקב אדרי: מה עם הפיתוח?

אמיר רשף: הפיתוח הוא עלויות קבועות.

אמיר רשף: נציג משרד השיכון יכול לספר על סבסוד הפיתוח שהם נותנים כי המינהל לא מסבסד פיתוח אלא נותן הנחות בערך הקרקע.

יעקב אדרי: בבקשה, שיגיד לנו כמה זה עולה.

שי חרמש: עברנו מינהל, עברנו אוצר ועכשיו משרד השיכון.

רועי קונפינו: עוד התייחסות של משרד האוצר.

רועי קונפינו: חשוב לציין – זה לא משהו שרלוונטי ספציפית לקרקע אבל חשוב להדגיש את זה – שחיילים משוחררים זכאים גם למענק שחרור ולפיקדון.

יעקב אדרי: מה זה שייך?

שי חרמש: בואו לא נחמם את הגזרה.

שי חרמש: חייל משוחרר רשאי לעשות שימוש בפיקדון שלו ללימודים, לחתונה, לבניית עסק ולבניית בית.

שי חרמש: אף אחד לא עושה כאן טובה.

שי חרמש: אזורי עדיפות לאומית נתונים על פי חוק לכל מי שגר באזורי עדיפות לאומית.

שי חרמש: בוא נדבר כרגע על הדבר הספציפי שנקרא המגזר הדרוזי והחיילים המשוחררים.

שי חרמש: אל תביא אותנו למקומות כאלה כי זה לא פותר את הבעיה.

שי חרמש: משרד השיכון.

כמאל בדר: כמאל בדר, סגן מנהל המחוז.

כמאל בדר: אנחנו שיווקנו השנה את כל המגרשים שניתנים לשיווק במגזר הדרוזי, הצ'רקסי והבדואי.

כמאל בדר: מדובר ב-717 יחידות דיור.

כמאל בדר: אלה לא מגרשים.

כמאל בדר: תבחינו בין מגרשים לבין יחידות דיור.

כמאל בדר: יש מגרשים שמיועדים לשלושה אנשים, לשלוש יחידות ושיווקנו אותם לשני אנשים.

כמאל בדר: כלומר, 717, זה המספר היבש.

שי חרמש: משפחות.

כמאל בדר: משפחות.

כמאל בדר: בפועל זה משווק לפחות מ-717 אנשים או יחידות דיור כי אנשים רוכשים מגרש לשתי יחידות במקום שלוש יחידות בגלל גודל המגרש.

כמאל בדר: משרד השיכון עמד בהחלטת הממשלה משנה שעברה.

כמאל בדר: הממשלה החליטה שזה לא יעלה על חמישים אלף שקלים.

כמאל בדר: משרד השיכון סבסד לאור החלטת הממשלה, אבל כנראה שהייתה תקלה, לפי דעתי, כאשר לא הוחלט שהמחיר הזה כולל גם פיתוח וגם קרקע.

כמאל בדר: המינהל עושה את שלו.

כמאל בדר: זה שבשנת 2006 המחיר היה 6,000 שקלים לחייל והיום המחיר הוא 90 אלף לאותו מגרש, זה לא שוויון אבל זאת עובדה.

כמאל בדר: כלומר, התשובה היא אצל המינהל ולא אצלנו.

שי חרמש: אני רוצה להבהיר את העניין.

שי חרמש: כשהממשלה החליטה על חמישים אלף שקלים, היא הבינה שזאת חבילה של פיתוח ומגרש?

כמאל בדר: אני לא יודע מה היא הבינה.

חמד עמאר: אני ישבתי עם שר השיכון.

חמד עמאר: שר השיכון אמר לנו שנשיג ארבעים מיליון שקלים, מחיר החלקה לא יעבור את החמישים אלף שקלים.

שי חרמש: כולל פיתוח.

חמד עמאר: כולל פיתוח.

חמד עמאר: הוא לא דיבר על זה.

חמד עמאר: ארבעים מיליון שקלים נמצאים היום בתקציב משרד השיכון אבל מחיר החלקה לא ירד לחמישים אלף שקלים.

קריאה: אין ארבעים מיליון שקלים בתקציב.

חמד עמאר: בהחלטת ממשלה יש ארבעים מיליון שקלים.

כמאל בדר: מגרש באבו סנן לשני חיילים, שאלה שתי יחידות דיור, אחרי הנחה עולה 63 אלף שקלים לשניים.

כמאל בדר: מחלקים את זה לשניים, זה עולה 31 אלף שקלים.

קריאה: פיתוח.

כמאל בדר: הקרקע עולה 65 אלף שקלים, חלקו את זה לשניים, 32.5 אלף שקלים, תוסיף על זה את הסכום.

יעקב אדרי: מגיע למאה אלף שקלים.

שי חרמש: לא.

שי חרמש: 65 אלף שקלים.

יעקב אדרי: לא עם הקרקע.

שי חרמש: עם הקרקע.

שי חרמש: זה לדו.

סימונה טסטה: 130 אלף שקלים לדו.

קריאה: הקרקע 65 והפיתוח 63?

סימונה טסטה: לדו.

סימונה טסטה: לשניים.

שי חרמש: זה שישים אלף שקלים למגרש.

עלי הזימה: אדוני היושב ראש, אני יושב ראש הפורום הדרוזי והצ'רקסי.

שי חרמש: אני מכיר ויודע ונותן לך את זכות הדיבור.

עלי הזימה: בשנת 2006 המגרש של חולק ב-9,000 שקלים לקרקע.

יצחק וקנין: גם הבית עלה מאתיים אלף שקלים.

יצחק וקנין: אל תיקחו אותנו ל-2006.

יצחק וקנין: אל תגזימו, עם כל הכבוד.

עלי הזימה: ב-2009 המחיר היה 11 אלף שקלים והיום המחיר לדו הוא 104 אלף שקלים.

יצחק וקנין: אני קניתי בית בשלומי ב-100 אלף שקלים.

יצחק וקנין: היום הוא שווה 400 אלף שקלים.

יצחק וקנין: אל תביאו את 2006 כי היא לא דוגמה.

עלי הזימה: אני מדבר על שנת 2009, אז המחיר היה 44 אלף והיום המחיר הוא מאה אלף שקלים.

עלי הזימה: לא יכול להיות שהורידו את הפיתוח ומצד שני בא המינהל ומעלה את המחירים פי אלף.

אמיר רשף: המחירים עולים בגלל השוק.

אמיר רשף: המינהל לא יוזם העלאת מחירים.

קריאה: אין קרקעות ולכן המחיר עולה.

אמיר רשף: יש אנשים שעובדים כרגע על הגדלת היצע הקרקעות.

שי חרמש: אנחנו לפחות מסכימים על מספר אחד שהוא על דעת כולם.

שי חרמש: אנחנו מדברים על שיווקים ולקחנו את אבו סנן כדוגמה.

שי חרמש: זה לא קו עימות וזה גם לא אזור עדיפות לאומית א' כפי שאני מכיר את המגזר הדרוזי.

כמאל בדר: קח את דליה כדוגמה.

כמאל בדר: אותו הדבר.

שי חרמש: מצאתי משהו באמצע.

שי חרמש: לא לקחתי את חורפיש ולא את דליה אלא את אבו סנן שהיא באמצע.

שי חרמש: זה לא אזור עדיפות לאומי.

שי חרמש: מינהל פלוס פיתוח יוצא כשישים אלף שקלים למגרש.

שי חרמש: הגענו למספרים מוסכמים.

קריאה: לא למגרש אלא ליחידת דיור.

שי חרמש: נכון.

שי חרמש: לדו.

שי חרמש: ליחידת דיור, שישים אלף שקלים.

מגלי והבה: יש בעיה כשאתה קונה חצי מגרש מסובסד וחצי לא.

מגלי והבה: אל תטעו אותנו כי אנחנו יודעים מה קורה.

סימונה טסטה: בואו נפריד בין מחיר קרקע שהוא מסובסד מבחינת חיילים משוחררים לבין סבסוד הפיתוח.

סימונה טסטה: סבסוד הפיתוח ניתן לחייל.

סימונה טסטה: לא פר מגרש אלא פר חייל.

סימונה טסטה: אם חייל מעוניין לקנות מגרש שיש בו שתי יחידות דיור, הוא יקבל סבסוד של אחד ולא של שניים כי הסבסוד הוא לחייל.

מגלי והבה: אבל את שוכחת שאותו מגרש נמכר לאותו חייל במחיר שונה לפני שנתיים.

מגלי והבה: אמר לך יושב ראש הפורום.

מגלי והבה: אם כן, מה קרה?

מגלי והבה: החיילים עכשיו מקופחים יותר?

סימונה טסטה: אתה מדבר על מחיר הקרקע ואני מדברת על הסבסוד.

מגלי והבה: אני מדבר גם על מחיר הקרקע וגם על הסבסוד.

חמד עמאר: אני רוצה לשאול את משרד השיכון שאלה פשוטה.

חמד עמאר: בכמה ירד מ-2010 ל-2011 הסבסוד של הקרקע?

חמד עמאר: כמה היה ב-2010 הפיתוח וכמה היום?

חמד עמאר: רק הפיתוח.

חמד עמאר: אתה תראה שאת ההוזלה שהם עשו, המינהל הוסיף.

סימונה טסטה: אני רוצה להבהיר משהו.

סימונה טסטה: משרד השיכון עובד על פי החלטות ממשלה והיו החלטות ממשלה לסבסוד פיתוח ליישובי המגזר הדרוזי כאשר פעם היה אפס פיתוח – זאת אומרת, המדינה סבסדה הכול – ומחיר הפיתוח לא השתנה.

סימונה טסטה: מחיר הפיתוח הוא כפי שהוא.

סימונה טסטה: אלה העבודות שצריך לעשות וזה מחיר הפיתוח.

סימונה טסטה: השאלה היא מה החייל משלם.

חמד עמאר: בדיוק.

חמד עמאר: את זה אני רוצה לדעת.

סימונה טסטה: זאת השאלה, כי מחיר הפיתוח לא השתנה.

סימונה טסטה: הייתה החלטת ממשלה שדיברה בהתחלה על אפס, ואחר כך העלתה את זה לשבעים אלף שקלים סבסוד פיתוח ואחר כך היא העלתה את זה למאה אלף שקלים סבסוד פיתוח.

סימונה טסטה: החלטת הממשלה האחרונה לא דיברה על סבסוד פיתוח אלא דיברה על כמה החייל ישלם.

סימונה טסטה: לכן יש מקומות בהם סבסוד הפיתוח הוא 300 אלף שקלים כי אם עלות מגרש, אומדן הפיתוח הוא 400 אלף שקלים, והחייל משלם חמישים אלף שקלים ליחיד או לדו מאה אלף שקלים, זה אומר שהמדינה מסבסדת 300 אלף שקלים למגרש.

כמאל בדר: זה שונה מישוב לישוב.

סימונה טסטה: זה שונה מישוב לישוב.

חמד עמאר: כמה החייל שילם ב-2010 וכמה הוא אמור לשלם היום?

סימונה טסטה: יש מקומות בהם הוא שילם כמעט מאתיים אלף בשנת 2007.

חמד עמאר: אני מדבר על 2010.

כמאל בדר: בוא נגיד 2010 בחורפיש.

עלי הזימה: אדוני, הממשלה החליטה לתת לכל הישובים הלא יהודים מגרש בחמישים אלף שקלים.

עלי הזימה: זה טוב לתת לכל אזרחי המדינה.

עלי הזימה: אני מדבר על חייל דרוזי, על חייל ששירת שלוש שנים ובאותו ישוב כמו אבו סנן בו גרים תושבים מיתר העדות, אותו דרוזי שהולך לצבא למשך שלוש שנים ומקבל משכורת מינימום, מגיע למאתיים אלף שקלים.

עלי הזימה: מוסלמי ונוצרי מסיים את התואר שלו ויש לו עבודה.

עלי הזימה: אנחנו יוצאים בלי מקצוע ובלי תואר ואין לנו כסף לקנות מגרש.

עלי הזימה: עד שהוא מתחתן עוברות עוד ארבע שנים.

עלי הזימה: אם תראה היום מצב של התאבדות של צעירים, של חיילים, האחוז הכי גבוה במדינה הוא בקרב העדה הדרוזית.

עלי הזימה: אנחנו נמצאים בפה פתוח, אין לנו תקציבים והמדינה לא מסתכלת בצורה יפה.

עלי הזימה: לפחות שייתנו לחייל המשוחרר.

עלי הזימה: אני בטוח ומשוכנע שחברי הכנסת המכובדים שנמצאים כאן ואלה שלא נמצאים, יש להם אהדה לעדה הזאת.

עלי הזימה: אני חושב שמגיע לתת לחייל הדרוזי קרקע של אפס עם חלק הפיתוח שמשלמים שלא יעלה על שלושים אלף שקלים.

עלי הזימה: כל שנה משתחררים מצה"ל אלף חיילים, אבל כמה משווקים כל שנה?

עלי הזימה: לא יותר ממאתיים מגרשים.

עלי הזימה: זאת אומרת, ששמונים אחוזים מהמשתחררים בונים על אדמתם.

עלי הזימה: אני חושב שחברי הכנסת המכובדים צריכים לקחת את הדרוזים כמקשה אחת ולתת מחיר פיתוח הקרקע שיהיה בין שלושים לארבעים אלף שקלים ושמחיר לא יעלה על הסכום הזה.

עלי הזימה: זה לא באזור עדיפות לאומית א' אלא זה בעשרה או ב-12 ישובים של העדה הדרוזית.

עלי הזימה: אני חושב שהוועדה המכובדת צריכה לקבל החלטה בסגנון הזה ושההחלטה הזאת תתקבל בממשלה או אצל שר השיכון.

עלי הזימה: זה דבר שיחסוך לנו הרבה אצל הצעירים.

עלי הזימה: אנחנו בבעיה רצינית עם הצעירים שלנו ולא יודעים מה לעשות.

עלי הזימה: אנחנו לא רוצים לרדת לכביש, חס וחלילה.

עלי הזימה: אני לא יכול לומר לך מה קורה אצלנו בשטח.

עלי הזימה: זאת אחריות שלנו ואחריות שלכם.

עלי הזימה: חייבים למצוא לעדה הדרוזית פתרון.

שי חרמש: אלוף משנה ראמז.

אחמד ראמז: אני אתן את הנתונים.

אחמד ראמז: יש לנו 1,100 בני נוער בשנה מתוכם מתגייסים כ-900.

אחמד ראמז: יש לנו שישה אחוזים דתיים שלא מתגייסים לצה"ל ויש עוד שלא מתגייסים בגלל סיבה רפואית.

אחמד ראמז: אחוז הגיוס בקרב הדרוזים מגיע ל-82 אחוזים והאחוז הזה גבוה יותר מאשר בקרב היהודים כאשר בקרב היהודים אחוז הגיוס מגיע ל-74 אחוזים.

אחמד ראמז: מתוך 82 האחוזים המתגייסים, 57 אחוזים הולכים ללחימה בכל יחידות צה"ל.

אחמד ראמז: בזמן האחרון אפילו הולכים יותר ליחידות המיוחדות בכל המקומות.

אחמד ראמז: עיקר הבעיה היא שהדרוזי, ברגע שהוא הולך לשירות, אם אתם מדברים במושגים של חמש שנים – ואני יודע שזה ירגיז אותך, חבר הכנסת, מה היה ב-2006 – אני חייב לומר לך שמ-2006 עד היום המשכורת של החייל עלתה מ-305 ל-320 שקלים.

יצחק וקנין: אולי לא הבנת אותי נכון.

אחמד ראמז: לא, הבנתי.

יצחק וקנין: אתה לא יודע כמה צרחתי על שלומי, כאן בוועדה, ובמשך תקופה ארוכה אמרתי שמשכורתו של השכיר לא עלתה כאשר הוא צריך לשלם שכר דירה.

יצחק וקנין: זאת הייתה הכוונה שלי.

יצחק וקנין: במשך שנתיים אני צועק על זה.

אחמד ראמז: במשך התקופה הזאת, במשך חמש השנים האחרונות, העלינו את שכרו של החייל ב-15 שקלים בסך הכול.

אחמד ראמז: אנחנו עשינו מכפלה הפוכה.

אחמד ראמז: עשינו את המחיר כפול אלף אחוזים ממה שהיה בעבר.

אחמד ראמז: לא חמישים אחוזים, לא הנחה אלא הכפלנו כמעט את הסכום.

אחמד ראמז: במצב הנוכחי היום קשה מאוד לחייל משוחרר לרכוש אדמה.

אחמד ראמז: ברשותכם, אני רוצה לדבר על דגם יהודי ועל דגם שנקרא דרוזי אבל זה נכון גם לבדואי ולערביי ישראל שמשרתים בצה"ל.

אחמד ראמז: הדגם של הילד היהודי הוא שעד גיל 18 הוא לומד, בגיל 18 מתגייס לצה"ל ומשרת עד גיל 21 ובגיל 21 יוצא לטיול בדרום אמריקה או במזרח.

אחמד ראמז: בהנחה שהוא לא מתמסטל, הוא חוזר לכאן ומתחיל לימודים בגיל 22.

שי חרמש: זה לפרוטוקול?

אחמד ראמז: בהנחה שהוא לא מתמסטל.

אחמד ראמז: יש כאלה בקיסריה שכן.

אחמד ראמז: אני סיירתי שם וראיתי.

אחמד ראמז: חוזר הילד ללמוד ולומד לימודי הנדסה במשך ארבע שנים עד שמגיע לגיל 26 ואז נכנס למשק העבודה.

אחמד ראמז: שנה אחרי כן הוא מתחתן ושוכר בית קטן או גדול בהתאם למספר הילדים.

אחמד ראמז: הדגם הדרוזי הוא כזה שבגיל 18 הוא נכנס לצה"ל אחרי לימודים בבית הספר התיכון ועד גיל 21 משרת בצבא.

אחמד ראמז: בגיל 21 הוא מתארס, מתחתן ולמעשה ברגע שאתה מתארס או מתחתן, אתה באופן אוטומטי מתחיל לבנות כי אין כאן תרבות של שכירות.

אחמד ראמז: הילד נכנס לחובות ואז לא יכול ללמוד.

אחמד ראמז: לא פלא שהמקום של הדרוזים היום בתוך מערכת ההשכלה במדינת ישראל, היהודים הם הכי משכילים, השניים הם המוסלמים, השלישים הם הנוצרים, הרביעים עם הדרוזים והחמישים הם הבדואים.

אבישי ברוורמן: הנוצרים יותר משכילים מהמוסלמים.

אחמד ראמז: לא.

אחמד ראמז: זה היה אבל בגלל כל מה שקורה באום אל פאחם ובכל המכללות, המקום שלנו הוא מקום גרוע בנושא חינוך.

אחמד ראמז: אני רוצה לומר משהו לגבי הנשואים ואני חייב לשתף אתכם בכך.

אחמד ראמז: אני עושה סדנה לחיילים שמשתחררים לקראת השחרור.

אחמד ראמז: אחד הילדים אמר שההם כעדה לא יכולים להתנזר עד גיל 27.

אחמד ראמז: הדגם הוא נכון ליהודים ולכן אין כאן שוויון אלא יש שוני תרבותי, שוני חברתי ושוני שמרני שאנחנו מחויבים להסתכל על הדרוזים באופן שונה מזה שאנחנו מסתכלים על היהודים.

אחמד ראמז: אי אפשר להשוות ולהדגים את הדגם היהודי לדרוזי בגלל השמרנות הדרוזית.

אחמד ראמז: הילד היהודי כבר בגיל 18 יש לו חברה והוא חי אתה גם בתקופת הצבא, אחר כך בתקופת הלימודים, אחר כך בתקופת הטיול ואחר כך בתקופת העבודה.

אחמד ראמז: הדגם הזה לא יכול לפעול על הדרוזים ולכן צריך להסתכל על כך אחרת.

אחמד ראמז: בזמנו המלצתי ארבע המלצות ולדעתי צריך לקבל אותן.

אחמד ראמז: אני תמיד אומר שמה שלא פשוט, פשוט לא יהיה.

שי חרמש: מה אתה מציע?

אחמד ראמז: ארבעה דברים.

אחמד ראמז: דבר ראשון, אני מדבר על שכר של מגרש שעולה חמישים אלף שקלים.

אחמד ראמז: זאת אומרת, חמישים אלף שקלים, לא נתחכם עם החייל.

שי חרמש: כולל פיתוח?

אחמד ראמז: כולל הכול.

אחמד ראמז: זה מה שזה עולה.

אחמד ראמז: כשאני הולך לסופרמרקט אני לא שואל כמה עולה קוטג' אלא אני קונה אותו בסכום מסוים.

אחמד ראמז: אנחנו סיבכנו את החיילים.

שי חרמש: הדבר השני.

אחמד ראמז: הדבר השני.

אחמד ראמז: לתת בכמות מספקת.

אחמד ראמז: אנחנו עובדים על האנשים.

אחמד ראמז: אני אומר שמשתחררים 900 ותעזבו את מה שמוצע ואת מה שעובר משנה לשנה, צריך לתת מספיק.

אחמד ראמז: הדבר השלישי.

אחמד ראמז: להוריד את הנושא של הדו שגם אלה משחקים סטטיסטיים.

אחמד ראמז: הדבר הרביעי עליו אני ממליץ שכל החלטה כאן תיושם כי יש לנו הרבה החלטות בקטע הזה.

אחמד ראמז: זה יביא לתחושה בקרב הצעירים שהם כמו כושים, עושים את השירות שלהם וביום שהם יוצאים הם לא מקבלים כלום.

שי חרמש: תודה רבה.

שי חרמש: אגב, הניתוח הסוציולוגי הוא נכון.

שי חרמש: אין בכלל ויכוח על כך.

יצחק וקנין: יש לי שאלה מאוד חשובה.

יצחק וקנין: למה אתה מתכוון כשאתה אומר לבטל את הדו?

אחמד ראמז: התרבות הדרוזית היא תרבות שמרנית.

אחמד ראמז: אתה לא יכול לשים אנשים ולומר להם שזאת הכניסה שלהם.

אחמד ראמז: אין לנו תרבות של רב קומות.

אחמד ראמז: הבעיה התרבותית מגבילה אותנו.

יצחק וקנין: אני היום חייל, אני אקבל את השטח הזה שבעצם יכולים לגור בו שתי משפחות?

אחמד ראמז: כן.

כמאל בדר: המגרשים האלה מחולקים לשניים עם כניסות נפרדות.

יצחק וקנין: אני חושב שזאת בעיה.

שי חרמש: אנחנו לא נפתור כאן את כל הבעיות.

שי חרמש: אני רוצה להתמקד בבעיות ולומר דבר אחד.

שי חרמש: הדבר המרכזי שכרגע על סדר היום הוא בעיית היצע המגרשים, ואני לא רוצה לחזור לדיון שהיה לפני שבוע או שבועיים על דלית אל כרמל, נושא שהעלה נדמה לי מגלי והבה וגם חמד עמאר כאשר מדובר בבעיה של תוכניות המתאר.

שי חרמש: כרגע לא ניגע בזה כי לא בכוחותינו לפתור את הנושא הזה.

שי חרמש: לדעתי אנחנו צריכים להתרכז בסוגיית המחיר.

שי חרמש: אני מניח שיתר הדברים לא בידינו כרגע וחבל.

טלב אלסאנע: סוגיית המחירים היא פונקציה של ההיצע שיש.

שי חרמש: לא.

שי חרמש: ממש לא.

שי חרמש: סוגיית המחירים היא החלטה רגולטיבית.

שי חרמש: אם מחר יחליטו במינהל ששמאות כפול שלושים אחוזים, מחיר השיווק ירד בחצי.

שי חרמש: זאת החלטה של הרגולטור.

שי חרמש: זה שאי אפשר מחר בבוקר לייצר היצע מרשים במספר אותו אתם מבקשים, זאת בעיה תכנונית שלא נפתור אותה כאן כרגע.

שי חרמש: אנחנו יכולים לחזור כאן על הדברים וזה בסדר גמור.

שי חרמש: אנשים הגיעו מרחוק.

שי חרמש: אני רוצה להגיע למשהו פרקטי בו אני אשים לפתחה של הממשלה, על דעת הוועדה, קריאה של כולנו בנושא המחיר.

שי חרמש: אני חושב שיתר הדברים אינם ישימים כרגע והם לא יתרמו לעניין.

שכיב מוראד שנאן: זה הדבר הקריטי.

אחמד ראמז: לא, סליחה, זה לא הקריטי.

מגלי והבה: אתם חברי הכנסת מדברים.

מגלי והבה: תנו לנו, האזרחים, להתייחס.

מגלי והבה: אדוני היושב ראש, אני מכבד אותך ואתה יודע שאני סר למרותך, אבל אני מבקש זכות דיבור.

שי חרמש: תקבל.

שי חרמש: קודם כל פרופסור ברוורמן, בבקשה.

אבישי ברוורמן: יש כאן אנשים שבאו לכאן והם רוצים לדבר.

אבישי ברוורמן: לכן אני מוותר על זכות הדיבור שלי.

סלאח פארס: לא.

סלאח פארס: אנחנו רוצים שתדבר אבל שגם לנו תינתן זכות הדיבור.

שי חרמש: תקבלו.

שי חרמש: פרופסור ברוורמן, בבקשה.

אבישי ברוורמן: אני אהיה קצר.

אבישי ברוורמן: יושבים כאן כל כך הרבה חברים.

נביה נסר אדין: גם בדואים.

אבישי ברוורמן: נכון.

אבישי ברוורמן: יש שתי סטטיסטיות בהן הדרוזים הם מספר אחד בישראל.

אבישי ברוורמן: מצד אחד הדרוזים הם המשרתים באחוז הגבוה ביותר בצבא וגם מגיעים לדרגים הגבוהים ביותר.

אבישי ברוורמן: שנית, לדרוזים יש חמישה חברי כנסת.

אבישי ברוורמן: אוכלוסייה של מאה אלף מתוכה מצביעים חמישים אלף, יש להם יותר חברי כנסת לעומת חברי הכנסת היהודים.

אבישי ברוורמן: בשני הדברים האלה הם מספר אחד בישראל.

אבישי ברוורמן: מצד שני, כמו שנאמר על ידי אלוף משנה ראמז, בנושא של חינוך, של השכלה, של תנאים וכולי, הם נמוכים בצורה משמעותית לעומת האוכלוסייה הערבית.

אבישי ברוורמן: בדבר הזה אשם גם השלטון, ואני גם מפנה את האצבעות אליכם, אבל כרגע נוריד את האצבעות שמופנות אליכם ונראה מה קורה כאשר עם עוצמה פוליטית כזאת התוצאות הן כל כך נמוכות.

אבישי ברוורמן: אני חוזר לשלטון.

אבישי ברוורמן: יש כאן שאלה מאוד עמוקה על פני זמן.

אבישי ברוורמן: לגבי הנושא הזה, מזמן היו צריכים להכשיר מגרשים, מזמן עם העוצמה הפוליטית שלכם הייתם צריכים לומר בצורה הכי ברורה שאי אפשר, אחרי שלא תכנננו את הדברים על פני זמן שלא לשנות את זה.

אבישי ברוורמן: כך היה צריך להיות במצב שקיים ועם הכוח הפוליטי הגדול שיש לכם, יותר מאשר יש לכל עדה אחרת.

אבישי ברוורמן: לכן כאן העוצמה הפוליטית שלכם צריכה ללכת בכיוון הזה ולספק את הסחורה.

אבישי ברוורמן: אם לא הבאתם, חלק מהאשמה היא גם עליכם.

אבישי ברוורמן: אנחנו מתמקדים רק בנושא המחיר.

אבישי ברוורמן: ועדת הכספים לא מחליטה.

אבישי ברוורמן: בסופו של דבר הכוח הוא של הממשלה.

אבישי ברוורמן: יש לכם אנשים בקואליציה ובכל מקום אחר.

אבישי ברוורמן: לוקחים את נושא המחיר, לוקחים את המגרשים ולפני בחירות מביאים סחורה.

אבישי ברוורמן: את הגיבוי יש לכם כאן

אבישי ברוורמן: מכולם כי יודעים כמה אתם עושים את העבודה, איזו אוכלוסייה נהדרת אתם ושהקיפוח כלפיה הוא פונקציה גם של המנהיגות שלכם וגם של שקרה בממשלה.

אבישי ברוורמן: אנחנו אתכם.

שי חרמש: תודה רבה.

שי חרמש: להזכירכם, עד לאחרונה פרופסור ברוורמן היה השר האמון על המגזר.

שי חרמש: אני חושב שהדברים שהוא אמר נוגעים בקצות האצבעות של הנושא הזה.

סלאח פארס: אני מקבל את מה שאמרת.

סלאח פארס: זה בהחלט נכון.

סלאח פארס: צריך להוריד את עלות המגרשים.

סלאח פארס: צריך להחליט להוריד את עלות המגרשים לישובים הדרוזים.

סלאח פארס: במקום 65 אחוזים הנחה עליה דיברו, לתת שמונים אחוזים כפי שהיה לפני כן.

סלאח פארס: אני רוצה לומר כמה מלים ולהעלות תהיות.

סלאח פארס: תבדקו את התקציב של משרד השיכון לעדה הדרוזית.

סלאח פארס: בשנות ה-90, משנת 1990 עד 1998, היה תקציב ומשנת 2000 עד 2010 היה תקציב אפס.

סלאח פארס: אפשר לבדוק את זה אבל אלה עובדות ועם עובדות אי אפשר להתווכח.

סלאח פארס: תבדקו את התנהלות המינהל.

סלאח פארס: מה עשה המינהל?

סלאח פארס: השמאי שלי יקבע מה שאני רוצה והשמאי שלך יקבע מה שאתה רוצה.

סלאח פארס: אנחנו חיים עם זה ואנחנו יודעים מה השמאי הממשלתי קובע ומהי שמאות.

סלאח פארס: תבדקו את השיווק.

סלאח פארס: כאשר המינהל מחליט לתת מגרשים בחינם בחורפיש, קו עימות, משרד השיכון מכין את החומר, שולח אותו למינהל, החומר שוכב במינהל במשך שישה חודשים כי כסף לא יוצא לו מזה ולכן הוא לא עושה כלום.

סלאח פארס: אלה עובדות.

סלאח פארס: אפשר לבדוק אותן אחת לאחת.

סלאח פארס: ממשלת ישראל, לאחר התערבות ראש הממשלה ולאחר הכנת תוכנית החומש והקביעה של 680 מיליון שקלים למגזר הדרוזי, הוחלט לתת למשרד השיכון ארבעים מיליון שקלים על מנת להוריד את עלות המגרשים.

סלאח פארס: אנחנו בישרנו לתושבים שלנו שהחייל שהיה משלם מאה אלף שקלים בחורפיש, היום הוא ישלם עד חמישים אלף שקלים.

סלאח פארס: למחרת היום אמרו שנכון, הורידו ממאה אלף לחמישים אלף – ניקח כדוגמה את אבו סנן שם הורידו לשלושים אלף שקלים – אבל המגרש שעלה לך 6,000 שקלים, עולה לך היום תשעים אלף שקלים.

סלאח פארס: איך המחיר עולה מ-6,000 ל-90 אלף שקלים?

סלאח פארס: אני לוקח את משכורתו של החייל.

סלאח פארס: כשאני שירתתי המשכורת שלי הייתה 18 לירות.

סלאח פארס: תבדוק היום, המשכורת לא עלתה.

סלאח פארס: חבר'ה , כל העדה הדרוזית מונה מאה אלף תושבים.

סלאח פארס: העדה הזאת שמה את כל הביצים במקום אחד.

סלאח פארס: תפסיקו.

סלאח פארס: התקציב של הדרוזים היה צבוע בתקציב המדינה בשנת 1993, בימי רבין זיכרונו לברכה.

סלאח פארס: בשנת 2004 ממשלת ישראל המכובדת מחקה את צביעת התקציב הזה.

סלאח פארס: אגב, אני לא צריך חמישה חברי כנסת.

סלאח פארס: אני מרגיש שהממשלה היא שלי, כל ה-120 חברי הכנסת הם שלי.

סלאח פארס: אל תתחשבן אתי על חמשת חברי הכנסת המכהנים כיום.

שכיב מוראד שנאן: עם אבישי אנחנו שישה.

סלאח פארס: צריכות להיות החלטות שיעזרו לעדה הדרוזית ושההחלטות שיתקבלו ייושמו ולא סתם החלטות שלא יבוצעו.

סלאח פארס: הדבר השני הוא להיכנס לראש של הפקידות.

סלאח פארס: הפקידות במדינת ישראל לא מבצעת את ההחלטות.

סלאח פארס: פשוטו כמשמעו.

סלאח פארס: יש פקיד דתי, יש פקיד דרוזי, יש פקיד אחר וכל אחד שומר על המגזר שלו.

סלאח פארס: אין קיבוץ גלויות במדינה.

סלאח פארס: יש פקיד שבכלל לא יודע מי אני, קוראים לי סלאח ולכן הוא מתנהג אתי כסלאח והוא לא יודע מה שאני עשיתי.

סלאח פארס: צריך להמליץ לממשלה להוריד את עלות הפיתוח לעדה הדרוזית וזה אמור לגבי כל מאה אלף התושבים, לגבי כל השכונה.

שי חרמש: לא את עלות הפיתוח.

שי חרמש: היא כבר ירדה.

שי חרמש: אתה מדבר על מחיר הקרקע.

סלאח פארס: בן לילה הפכו אותנו מכפרים לישובים עירוניים.

סלאח פארס: המגרש שלי שהיה , היום הוא .

סלאח פארס: שמעתם את נציג משרד השיכון שידבר על דו, אבל המגרש שלי היה והיום הוא .

יצחק וקנין: אבל ידידי היקר, אני חייב לומר לך משהו ואל תחשוד בי חלילה וחס.

יצחק וקנין: אני כמוך גר בקו העימות ומכיר את הדבר הזה.

יצחק וקנין: פעם היה לנו מגרש דונם או 800 והיום אנחנו מקבלים בדיוק את מה שאתה אומר ואני לא שלומי אלא יערה.

שי חרמש: סמיר, בבקשה.

מגלי והבה: אדוני היושב ראש, חבריי הנכבדים.

מגלי והבה: אני לא יודע מה לומר לכם.

מגלי והבה: כואב הלב על מה שהמדינה הזאת עושה לעדה הדרוזית.

מגלי והבה: הממשלה הזאת בגדה בעדה הדרוזית.

מגלי והבה: מדבר אתכם אדם שהיה עוזר שר הבינוי והשיכון אריק שרון בשנת 1989.

מגלי והבה: הייתי יועץ ראש הממשלה ואני חי את המצוקות שלנו.

מגלי והבה: יש לי בעיה ששני שרים שהם אמונים על העורק הראשי של העדה הדרוזית היום הוא שר הפנים ושר הבינוי והשיכון.

מגלי והבה: אלה שכל החיים קופחו, מקפחים את העדה הדרוזית.

מגלי והבה: לא יעלה על הדעת אדוני שישוב בית ג'אן עם 53 חללים, במשך עשר שנים לא מחלקים מגרש אחד.

מגלי והבה: מגרש אחד לא מחלקים.

מגלי והבה: איך אתם רוצים שנופיע בפני הנוער שלנו ונאמר לו שזאת המדינה לה שילמנו הכול?

מגלי והבה: הלב פשוט כואב.

מגלי והבה: אני באים להתריע לפניכם לפני שיהיה פיצוץ.

מגלי והבה: מספיק.

מגלי והבה: אתם כולכם נכבדים, אתם חברי כנסת, קואליציה ואופוזיציה, צאו לשטח.

מגלי והבה: מתי שר הבינוי והשיכון ביקר בישוב דרוזי?

מגלי והבה: יאמרו לי ראשי הרשויות מתי במשך שלוש השנים האחרונות ביקר אצלם שר השיכון.

מגלי והבה: איזו מדינה זאת?

מגלי והבה: נלחמנו למענה, נתנו את הדם ואת הנשמה.

מגלי והבה: ארצות הברית לא נותנת טיפת דם אבל אנחנו נתנו בגאון ובגאווה.

מגלי והבה: אני מתרגש כשאני אומר את הדברים האלה.

מגלי והבה: נסעתי מבית ג'אן עד לכאן כדי לומר לכם תתעוררו.

מגלי והבה: זאת החלטה של שר.

מגלי והבה: אני זוכר כשהייתי עם השר אריאל שרון כשר הבינוי והשיכון אמר לו המינהל שהמגרש עולה כך וכך כסף.

מגלי והבה: אמר: חייל משוחרר דרוזי משלם רק 25 אחוזים.

מגלי והבה: זה דבר שהוא ידע לעשות אותו.

מגלי והבה: אנחנו מדברים על משרד הפנים, על תוכנית בינוי ערים.

מגלי והבה: אני הייתי יושב ראש ועדת תכנון ובנייה בגליל, שלושה ישובים ערבים, ותוך שלוש שנים השקעתי בתוכנית 2020 לכל הישובים.

מגלי והבה: כשרוצים, אדוני, עושים.

מגלי והבה: אל תגידו ממשלה או לא ממשלה כי אגורה אחת לא תעבור במשרד ממשלתי אם לא תעבור דרככם חבריי הנכבדים.

מגלי והבה: אני מבקש מכם בכל לשון של בקשה, ויפה שעה אחת קודם.

מגלי והבה: אני לא מאיים אלא אני בא כשליח.

מגלי והבה: אני מזכיר עמותת הקצינים הדרוזים בישראל.

מגלי והבה: לכו ותראו מה מצבנו היום.

מגלי והבה: ראשי הרשויות, במקום שכל אחד יתעסק כל יום בישוב שלו, צריך להתעסק בדברים אחרים.

מגלי והבה: הדרוזים היום נותנים משכנתא למדינה.

מגלי והבה: חייל דרוזי שבונה את הבית שלו על האדמה הפרטית שלו, אין לו שם תוכנית מתאר וקונסים אותו במאה אלף שקלים ובמאתיים אלף שקלים, סכום אותו מחלקים והוא צריך לסבסד את המדינה.

מגלי והבה: ריבונו של עולם, לאן הגענו?

מגלי והבה: עד מתי?

מגלי והבה: תודה רבה לכם.

שי חרמש: שכיב שנאן.

שי חרמש: אני מבקש לא להפריע לו כי זה נאום הבכורה שלו בוועדת הכספים.

שכיב מוראד שנאן: רבותיי, אדוני היושב ראש, מכובדיי כולם.

שכיב מוראד שנאן: אין ספק שהנושא הזה שעולה לשולחן היום הוא אחד הנושאים הטעונים ביותר שקורה ברחוב הדרוזי.

שכיב מוראד שנאן: זאת פצצה מתקתקת שכל מי שלא רוצה להבין אותה, שווה שישמע את המילה הזאת שזאת פצצה מתקתקת.

שכיב מוראד שנאן: הצעירים שלנו בכפרים, כולם סובלים.

שכיב מוראד שנאן: יש הרבה מאוד זוגות צעירים שלא מתחתנים כתוצאה מכך שאין להם בית בו יוכלו לגור.

שכיב מוראד שנאן: אני בטוח שאני קולע לדעת חכמים שדיברו לפני כן.

שכיב מוראד שנאן: הכאב שיצא מפיו של סמיר והכאב שעדיין טמון בלב רבים אחרים ולא יצא כי לא קיבלו את זכות הדיבור, לא מבטל את רמת הקושי הקיים.

שכיב מוראד שנאן: אני באמת מבקש, אחרי דבריו של ראש מועצת חורפיש, לקבל את זה כהצעת החלטה שנביא אותה לשולחן הממשלה כך שייתנו את זה למאה אלף התושבים שנתנו את כל מה שנתנו.

שכיב מוראד שנאן: אני לא רוצה שאף אחד ייתן לי רק בגלל ששירתתי בצה"ל אלא אני רוצה שייתנו לי כי אני אזרח שראוי וצריך לקבל.

שכיב מוראד שנאן: הגיע הזמן לעשות זאת.

שי חרמש: תודה רבה.

שי חרמש: נציג האוצר, זכות תגובה.

אמיר רשף: יש החלטת ממשלה שהוזכרה כאן והיא נותנת סיוע ומשקיעה כספים במגזר הדרוזי.

אמיר רשף: אולי העמיתה שלי ממשרד הבינוי והשיכון תוכל לפרט יותר.

אמיר רשף: יש גידול בפיקדון שבשנים הקרובות ימשיך לגדול ויגיע לסך של כמעט חמישים אלף שקלים.

שי חרמש: אמיר, אני מבקש.

שי חרמש: אנחנו מדברים כאן על דבר ממוקד.

שי חרמש: אי אפשר למכור סחורה שהיא עולה לכולם.

שי חרמש: גם לחייל בתל אביב יעלה הפיקדון בשנה הבאה.

שי חרמש: עזוב את זה כרגע כי זה לא העניין.

שי חרמש: תן תשובה נקודתית לנושא עצמו.

אמיר רשף: סוגיית ערך הקרקע שמחירה עלה היא סוגיה נכונה אבל המחיר לא עלה רק במגזר הדרוזי ואת זה צריך להבין.

אמיר רשף: המנגנון שהמינהל נותן הנחות – ואמרתי זאת קודם – הוא שיעור מערך הקרקע והוא לא יהיה קבוע על מחיר מסוים.

אמיר רשף: אם ערך הקרקע יעלה ל-500 אלף שקלים, נישאר עם חמישים אלף שקלים?

קריאה: כן.

אמיר רשף: הפתרון הוא הגדלת ההיצע.

אמיר רשף: גם מינהל התכנון במשרד הפנים מקדם תכנון מתארי ביישובי המיעוטים ומשרד הבינוי והשיכון מקדם תכנון מפורט שצריך להסדיר את כל נושא התכנון והבנייה במגזר המיעוטים ולאפשר את הגדלת ההיצע.

אמיר רשף: הבעיה היא בעיה אמיתית ואנחנו לא מתכחשים לכך שיש בעיה.

אמיר רשף: אני מוכן להעביר את הבקשה למנהל המינהל לבדוק את הנושא הזה, למה בבית ג'אן, כמו שאמרו כאן, לא הוקצו קרקעות במשך מספר שנים.

קריאה: לא חולקו.

סלאח פארס: הפתרון הוא שהאדמות שנלקחו מהדרוזים יוחזרו אליהם בחינם.

סלאח פארס: זה הפתרון.

סלאח פארס: אדמת המינהל היא שלנו.

סלאח פארס: אלה אדמות שלנו שלקחתם לנו אותן.

סלאח פארס: תחזירו אותן.

קריאה: הוא נתן פתרון הקסם שצריך לאשר את כל תוכניות המתאר, אבל מי שתוקע את זה זאת מדינת ישראל וממשלת ישראל.

קריאה: לכן הם רוצים שאנחנו נסבסד את המדינה.

כמאל בדר: מדברים על היצע כאילו שלנו במשרד השיכון יש ולא רוצים לשווק.

כמאל בדר: זה מטעה.

כמאל בדר: אנחנו משווקים את כל מה שיש לנו מאושר מבחינה תב"עית.

מגלי והבה: אבל לא רק לדרוזים.

כמאל בדר: אולי זה לא השולחן ולא הפורום, אבל מה נעשה שחסרה כאן עוד צלע אחת והיא משרד הפנים?

כמאל בדר: מה נעשה אם אנחנו מגישים תוכניות למשרד הפנים, לוועדה המחוזית, ושם זה נתקע שנים?

כמאל בדר: יש לנו קרוב ל-11 תוכניות במשרד הפנים שהן תקועות שם במשך שנים.

כמאל בדר: השכונות האלה הן שכונות שהן על אדמת מדינה ואני ביקשתי לתת לחיילים מסלול ירוק בנושא של אישור תכנון.

כמאל בדר: ברגע שמשרד השיכון סיים את התכנון, זה עובר לוועדה המקומית כך שזה לא ייתקע במשך שנים בוועדה המחוזית.

ג'מאל ח'יר: אני רוצה לציין לגבי אבו סנן.

ג'מאל ח'יר: ראש הרשות דיבר על כך אבל לא פירט.

ג'מאל ח'יר: רבותיי, משרד השיכון, וגם המינהל, מחק שכונות חיילים משוחררים דרוזים.

ג'מאל ח'יר: אין.

ג'מאל ח'יר: אין דרוזים.

ג'מאל ח'יר: הוא חילק 17 מגרשים שהיו בשנת 2006 רק לחיילים דרוזים באבו סנן, גם למוסלמים, גם לנוצרים וגם לאחרים שהם אחינו.

ג'מאל ח'יר: זה קרה לא רק באבו סנן אלא גם בכפר יאסיף.

ג'מאל ח'יר: המחיר היה 9,000 שקלים.

ג'מאל ח'יר: כל האחים שלי שילמו רק 9,000 שקלים.

ג'מאל ח'יר: היום המחיר, אם אתה חייל משוחרר רוצה דו, אתה משלם 310 אלף שקלים עבור מה שפעם שילמת 9,000 שקלים.

ג'מאל ח'יר: אם אתה מוצא בן זוג שמוכן לגור מעליך, אתה משלם 110 אלף שקלים.

ג'מאל ח'יר: זה אותו מגרש.

ג'מאל ח'יר: לא השתנה כלום ולא הוסף פיתוח.

ג'מאל ח'יר: אין יותר דרוזים, אין יותר שכונות לחיילים משוחררים אלא יש מחוסרי דיור לא רק באבו סנן אלא גם בכפר יאסיף ל-17 מגרשים.

ג'מאל ח'יר: שלא יספרו לכם סיפורים.

ג'מאל ח'יר: אלה הניירות של המדינה.

ג'מאל ח'יר: אין יותר שכונות של חיילים משוחררים.

געפר פרח: אני מסתכל על התקציב ועל ההבטחות.

געפר פרח: בתקציב משרד השיכון יש לישובים פיתוח תשתיות לבנייה חדשה במגזר הדרוזי והצ'רקסי 10 מיליון שקלים.

געפר פרח: עם כל התוספות זה יכול להגיע ל-18 מיליון שקלים.

געפר פרח: אנחנו רגילים להחלטות ממשלה אבל החלטות ממשלה לא נמצאות בתקציב.

געפר פרח: התקציב הזה עבר בוועדה הזאת, בוועדת הכספים.

געפר פרח: ועדת הכספים יכולה היום לבוא ולדרוש מהממשלה לשנות את התקציב ואני יכול גם לומר לכם היכן.

געפר פרח: יש תקציב אחר במינהל מקרקעי ישראל, ושלא יספרו לכם סיפורים.

געפר פרח: אפס תקציב לישובים הערבים הדרוזים בצפון ולישובים הערבים בכלל.

געפר פרח: יש 400 מיליון שקלים בתקציב מינהל מקרקעי ישראל שמיועדים לפינוי הבדואים בנגב.

געפר פרח: הסכום קיים והוא מיועד למשהו אחר.

געפר פרח: אפשר לקחת ממנו כסף ולהעביר.

געפר פרח: הסיפור הזה של מחיר הקרקע, הוא פונקציה של היצע וביקוש.

געפר פרח: כשאין קרקע, המחיר עולה ולכן השמאי הממשלתי קובע מחיר יותר גבוה ואז אתם אומרים שהאחוז הוא קבוע אבל המחיר עלה כי אין קרקע.

געפר פרח: הנושא של התכנון.

געפר פרח: יש חמישה מיליון שקלים בסך הכול בתקציב משרד הפנים לתכנון כל הישובים הערבים.

געפר פרח: תגידו לי איך אפשר לסיים את כל התוכניות התקועות בחמישה מיליון שקלים?

געפר פרח: זה תקוע בוועדות ועובר מוועדה לוועדה.

געפר פרח: לכן אנשים נאלצים לבנות ללא היתר.

געפר פרח: הקנסות שאנשים משלמים כאן, האוצר עושה כסף מהקנסות שמשלמים כל האנשים שיושבים מסביב לשולחן הזה.

געפר פרח: זה לא עניין של חיילים משוחררים אלא זה עניין של תכנון ולהפסיק לשלוט בחיי האנשים.

געפר פרח: התקציב של משרד הבינוי והשיכון, חוץ מהמענקים וההלוואות למשכנתאות שזה סיפור אחר, הוא מיליארד ו-400 מיליון שקלים.

געפר פרח: מתוך זה הרשאה להתחייב, הסכום הוא 18 מיליון שקלים.

יחיא הב: הבעיה שלנו היא אחרת.

יחיא הב: למרות שהדיון הוא על החיילים הדרוזים, ואני מעריך את החיילים הדרוזים כי הם אחינו וכל הכבוד להם שהם מעלים את הבעיה שלהם.

יחיא הב: אנחנו הבדואים רוצים שמישהו יעלה את הבעיה שלנו.

יחיא הב: אני רואה בכל חברי הכנסת כמי שעוזר לנו.

יחיא הב: במגזר הבדואי, וגם החיילים שנמצאים בכפרים אחרים, מי מייצג אותנו?

יחיא הב: מי מדבר עלינו?

יחיא הב: יש חיילים בדואים ויש גם חיילים לא בדואים שמשרתים בתוך הכפרים בגליל.

יחיא הב: צריך לתת את תשומת הלב גם לדברים האלה.

יחיא הב: בתרשיחא עלות מגרש של 200 עד 300 שקלים לחייל הוא 120 אלף שקלים, כולל פיתוח כי כך קבע המינהל וכך קבע משרד השיכון.

יחיא הב: הדבר היותר חמור הוא שחמישה חיילי צה"ל מתרשיחא רצו לקבל את החלקות בצד הדרומי של הכפר, חמש חלקות, אחרי שהמינהל שלח שמאים למקומות האלה, אני רוצה לדעת מדוע החיילים האלה לא קיבלו את החלקות האלה כי המינהל עצר את זה.

יחיא הב: אני רוצה לדעת האם אנחנו כפופים למינהל, האם אנחנו כפופים לראש העיר, האם זה פוליטי.

יחיא הב: אני רוצה לדעת למה המינהל עצר את זה.

יחיא הב: חמישה חיילים רצו לקבל את החלקות, אבל ראש העיר כתב מכתב למינהל ובשיתוף פעולה עם המינהל עצר את הכול.

יחיא הב: למה?

יחיא הב: אחרי כן קיבלו החיילים האלה מכתבים בהם הודיעו להם שהם לא מקבלים.

יחיא הב: למה חייל במגזר שלנו צריך לקבל את החלקה שלו במכרז?

יחיא הב: אני צריך להתחרות עם בן אדם שלא שירת ולא עשה כלום למען המדינה?

יחיא הב: אני צריך להיות במכרז אתו?

יחיא הב: למה?

יחיא הב: למה לא באים ואומרים לחיילי צה"ל שאלה המגרשים שלכם ללא מכרז?

יחיא הב: למה אני כחייל צריך להיכנס במכרז?

נביה נסר אדין: יושב ראש פורום ראשי הרשויות לשעבר והיום מרכז המגזר הדרוזי והצ'רקסי במרכז השלטון המקומי.

נביה נסר אדין: אדוני, אני חושב שיש מדיניות מובהקת של ועדות התכנון והבנייה על מנת להראות את המגזר הדרוזי והצ'רקסי כעברייני בנייה.

נביה נסר אדין: לאורך כל השנים הקיפוח הזה התמשך.

נביה נסר אדין: נציג משרד האוצר דיבר על אישור תוכניות מפורטות וגם תוכניות מתאר, אבל משנת 1993 ועד עצם היום הזה אף תוכנית מתאר לא אושרה במגזר הדרוזי וזאת בכוונה תחילה, על מנת להראות שבני העדה הזאת הם עבריינים והם צריכים לשלם ולסבסד את המדינה.

נביה נסר אדין: זאת בדיוק המדיניות שמתנהלת.

נביה נסר אדין: אני ליוויתי את כל הנושא הזה במשרד השיכון וגם עם כבוד שר השיכון בזמנו יעקב אדרי, על מנת שבאמת נשווק מגרשים למגזר אבל נראה לי שמינהל מקרקעי ישראל ומשרד האוצר במיוחד רוצים שהמגזר הזה ימשיך באותה מתכונת של עבריינות ואז אי אפשר לשווק את המגרשים במחירים של היום.

נביה נסר אדין: דיברו על 48 מגרשים ששווקו, אבל אני אומר לך שרק שני חיילים קיבלו את המגרשים וזה היה מחוסר ברירה כי הם היו מאורסים כבר יותר מעשר שנים והעדיפו לשלם מחירים מופקעים.

נביה נסר אדין: במדיניות הזאת אי אפשר להמשיך.

נביה נסר אדין: אני פונה אליכם לשים קץ לכל השערורייה הזאת ולכל מה שמתחולל כיום לא רק במגזר הדרוזי אלא בכל המגזר הלא יהודי באי אישור תוכניות מפורטות, תוכניות מתאר ואי שיווק מגרשים.

בן הילף: נציג היחידה לחיילים משוחררים.

בן הילף: אני רוצה לציין שאנחנו רואים באוכלוסייה הדרוזית, בחיילים המשוחררים הדרוזים והבדואים, אנחנו רואים בהם אוכלוסייה ייחודית לכל דבר.

בן הילף: אנחנו מנסים לתת כמה שיותר העדפה מתקנת לעניין השכלה במכינות קדם אקדמיות.

בן הילף: אנחנו חושבים שהעניין הזה של ערך הקרקע הוא חלק חשוב מהעניין הזה של עידוד הגיוס ואנחנו נתמוך בכל הצעה שתוזיל את המחיר.

שי חרמש: פה אחד יש צל"ש לקרן לחיילים משוחררים.

שי חרמש: חבר הכנסת טלב אלסאנע.

טלב אלסאנע: אני חושב שהנושא הזה הוא חשוב אלא שלדעתי הבעיה היא בעיה כללית של מצוקת הדיור בקרב האוכלוסייה הערבית וכשאני אומר האוכלוסייה הערבית, זה כולל בראש ובראשונה את האוכלוסייה הדרוזית.

טלב אלסאנע: המצוקה הזאת לא מקרית אלא היא עקב תכנון שלדעתי הוא תכנון מעוות שגרם למצוקה ויצר את התופעה העבריינית.

טלב אלסאנע: מדברים כאן על חיילים משוחררים וזה לגיטימי מאוד, אבל השאלה האם זוגות צעירים שלא שירתו לא זכאים לפתור את בעיית הדיור שלהם?

טלב אלסאנע: בוודאי שהם זכאים.

טלב אלסאנע: אנחנו מתייחסים לסוגיה של החיילים המשוחררים שמבחינתם תרמו וראויים לכך שהמדינה תחזיר להם התייחסות.

טלב אלסאנע: זה דבר שצריך לחול על כלל האזרחים, לא קשור אם שירתו או לא שירתו, זאת זכות מוקנית לכל אזרח ואזרח, אבל עצם העובדה שהאנשים האלה שירתו, הם אמורים לקבל.

טלב אלסאנע: אין קריטריונים ברורים, אין התייחסות אחרת, האפליה היא אותה אפליה, אין גישה אחרת.

טלב אלסאנע: לכן לדעתי אם המדינה לא מתייחסת בכבוד הראוי ובצורה הנכונה וההולמת, אני לא רואה שום סיבה להמשיך ולשרת.

טלב אלסאנע: צריך לשאול לשם מה לשרת אם כאשר חוזרים, סובלים?

טלב אלסאנע: אנחנו מדברים על שוויון כאשר הם משרתים וסובלים מאפליה אחרי סיום השירות.

טלב אלסאנע: מה הסיבה?

טלב אלסאנע: איך המדינה מתגמלת אותם?

טלב אלסאנע: איך היא מתייחסת אליהם?

טלב אלסאנע: כאשר מדברים על חייל, למה צריך להיות הבדל בין חייל יהודי לבין חייל דרוזי לבין חייל צ'רקסי?

טלב אלסאנע: אני נגד שירות בצבא, שיהיה ברור.

שי חרמש: לא האשמנו אותך חס וחלילה.

טלב אלסאנע: אבל אם הם כבר שירתו, למה יש את ההבחנה והאפליה הזאת?

טלב אלסאנע: זה מצדיק את הטענה שלי ששירות צבאי מקדם שוויון, לא, שירות צבאי לא מקדם כל שוויון.

טלב אלסאנע: שירות צבאי הוא תירוץ.

טלב אלסאנע: האפליה היא אותה אפליה.

טלב אלסאנע: צריך שינוי מדיניות, שינוי גישה, להתייחס לאזרחים, לכולם, באופן שויוני.

בן הילף: אפליה לטובה.

שי חרמש: מנהל הקרן, זה פרלמנט ופרלמנט מבטא כל מיני עמדות.

שי חרמש: אני לא בעמדות של טלב אלסאנע, אבל אני אשכב על הגדר כדי לאפשר לו להציג אותן.

טלב אלסאנע: אני רואה את התוצאה.

טלב אלסאנע: אני רואה מה קורה להם.

שי חרמש: אני רוצה לסכם את הישיבה.

שי חרמש: אנחנו עוסקים באוכלוסייה שזכאית וראויה, לדעתנו כולנו כאן, מהאופוזיציה והקואליציה גם יחד, להעדפה מתקנת.

שי חרמש: אני אומר את הדברים בצורה הברורה ביותר.

שי חרמש: לך, טלב, אני יכול לומר שאני לא יודע איזה סיוע מקבל חייל משוחרר יהודי או לא יהודי.

שי חרמש: בכל מקרה, האוכלוסייה הזאת, דפוס ההתנהגות שלה שונה.

שי חרמש: אלוף משנה ראמז ציין כאן אפיון שלפעמים הוא סוציולוגי חברתי אבל הוא מבטא את מהות העניין.

שי חרמש: צעיר מהמגזר הדרוזי שמשתחרר, נכנס למסלול שצעיר יהודי נכנס אליו בשלב הרבה יותר מאוחר והדברים חייבים התנהלות אחרת לגמרי.

שי חרמש: על דעת הוועדה אני רוצה לקדם את הנושא.

שי חרמש: צריך להבין שהוועדה איננה מחלקת כסף.

שי חרמש: נכון שלוועדה יש יכולת לשים את היד על הברז עד שהדברים לא יסודרו.

שי חרמש: לפני שבועיים עברנו דיון קשה וטעון ביוזמת שני חברים בעניין דלית אל כרמל ועוספיה, גם אני הייתי שותף לו וגם זהבה, בנושא חיבור החשמל לבתים.

שי חרמש: יש שתיים-שלוש בעיות.

שי חרמש: אתם ציינתם שתי בעיות אבל אני אומר שיש שלוש בעיות.

שי חרמש: בעיה אחת היא קידום תוכניות מתאר במגזר הדרוזי – וכשאני אומר דרוזי, אני מתכוון גם לצ'רקסי וגם לבדואים שמשרתים בצה"ל.

טלב אלסאנע: כמה החלטות כאלה התקבלו לדעתך בוועדות השונות ולמה הממשלה לא מתייחסת להחלטות האלה?

אבישי ברוורמן: שלושים אחוזים מהחלטות הממשלה, אחרי שהוחלטו – שום דבר לא קורה.

אבישי ברוורמן: הממשל הישראלי, וזה כבר לא עבודה, ליכוד וקדימה אלא זה שינוי הממשל, צורה אחרת בה לשרים יש סמכות וביצוע אחר.

אבישי ברוורמן: מביאים את הציבור הכי מכובד לכאן אבל לא נמצא כאן לא שר אוצר, לא שר שיכון ולא שר פנים.

אבישי ברוורמן: הבחור הצעיר הזה הוא נחמד, אבל הוא צריך לעמוד כאן מול כולם?

אבישי ברוורמן: אתם באים ויש לכם ציפיות.

אבישי ברוורמן: שי חרמש, כמה שאני אוהב אותו, יכול להביא את הסחורה?

אבישי ברוורמן: לא.

אבישי ברוורמן: הבעיה היא כאן כשל הממשל הישראלי.

אבישי ברוורמן: אתם שואלים את זה כל הזמן.

טלב אלסאנע: לא רק כשל אלא גם ההתייחסות.

שי חרמש: בוקר אחד שמו אותי להיות יושב ראש ועדת כספים ואני מהאופוזיציה ולכן קל לי לבוא בטענות לממשלה אבל אני לא אעשה את זה כאן.

טלב אלסאנע: זאת הסמכות שלך.

שי חרמש: לא אגיע למקום הזה.

שי חרמש: אנחנו צריכים לצאת מכאן בהכרת המגבלות והיכולות של ועדת הכספים.

זהבה גלאון: למה?

זהבה גלאון: נצל את ההזדמנות שאתה יושב ראש.

שי חרמש: לא.

שי חרמש: תכף יש לנו העברות תקציביות.

טלב אלסאנע: קבל החלטות ואז הם ירוצו ויתחננו.

טלב אלסאנע: יבוא שר האוצר.

זהבה גלאון: שר השיכון לא היה במשך שלוש שנים במגזר הדרוזי.

אבישי ברוורמן: בקליפורניה יש חוק לפיו ברגע שהמושל יוצא ליום אחד, ממלא המקום שלו יכול להעביר את כל התקציבים.

אבישי ברוורמן: לכן, כשיש בעיה, המושל לא עוזב את המקום.

אבישי ברוורמן: יש לך הזדמנות.

שי חרמש: אני מקבל עצות טובות, בעיקר מידידתי זהבה, אבל אני לא מקבל אותן.

שי חרמש: על דעת חברי הוועדה אני מציע את הצעת ההחלטה הבאה שתוחמת טווח של שלושה חודשים לממשלה בשלוש סוגיות כאשר היא תצטרך להגיע לוועדה ולדווח על התקדמות המהלכים.

שי חרמש: קיימת בעיה שמונחת לפתחה של הממשלה, משרד השיכון, משרד הפנים ומינהל מקרקעי ישראל, בשלוש סוגיות עיקריות.

שי חרמש: סוגיה אחת היא קידום תוכניות המתאר, נושא שמתחבר לדיון שהתקיים כאן לפני שבועיים לגבי דליה ועוספיה.

שי חרמש: הסוגיה השנייה היא מחיר המגרשים לחיילים המשוחררים הדרוזים והצ'רקסים שזאת באמת החלטה רגולטיבית שאפשר מחר להחליט ש-65 הופכים ל-35.

שי חרמש: הסוגיה השלישית היא הקצאת המגרשים לחיילים.

שי חרמש: הוועדה ממליצה לממשלה להוריד את מחיר עלות המגרשים.

טלב אלסאנע: מדובר בחיילים משוחררים.

שי חרמש: תכף אני אביא את זה להצבעה.

שי חרמש: זה הדיון המהיר שמתקיים כאן.

שי חרמש: הוועדה ממליצה לממשלה להוריד את המחירים של עלות המגרשים ובעיקר מחירי הקרקע - לגבי הפיתוח, הבעיה פתורה ואני לא חוזר אליה.

שי חרמש: , בעיית הפיתוח נפתרה – כדי שחיילים יוכלו לקנות ולבנות.

שי חרמש: אני כבר אומר שקצה הפתרון הוא בהקטנת ה-65 אחוזים למקדם אחר שייתן את התוצאה במחירים זולים יותר.

סימונה טסטה: הגדלת האחוז.

שי חרמש: נכון.

שי חרמש: הגדלת אחוז הסבסוד מעבר ל-65 אחוזים.

שי חרמש: הוועדה ממליצה למשרד השיכון להציג תוכניות הקצאות למגרשים בכל הישובים הצ'רקסים והדרוזים ותוך שלושה חודשים להניח כאן הצעה לביצוע.

שי חרמש: תתקיים ישיבת מעקב.

שי חרמש: כאן אני אומר שוב – ובעניין הזה אני אפנה לגפני – שיש לנו יכולת להביא לכאן את שר השיכון ואת שר האוצר.

שי חרמש: תאמינו לי שאנחנו יודעים לעשות את זה.

שי חרמש: תתקיים ישיבת מעקב בעוד שלושה חודשים בהשתתפות שר השיכון ובהשתתפות שר האוצר.

סלאח פארס: תביא את מנהל המינהל.

שי חרמש: כשיש לי את שר השיכון, אני לא צריך את מנהל המינהל.

שי חרמש: יש מי שנותן למנהל המינהל הוראות מה לעשות.

שי חרמש: אני חבר של בנצי ליברמן, אבל רבותיי, יש שר ממונה על המינהל ונא לא להתבלבל.

שי חרמש: בישיבת המעקב, כאמור, ייבדקו מימוש המלצות ועדת הכספים.

שי חרמש: את המלצות הוועדה נניח על שולחן הכנסת בהתאם לרוח ההחלטה.

שי חרמש: סיכום הדיון כאן יונח על 120 המושבים בכנסת.

שי חרמש: תוך שלושה חודשים מהמועד הזה, שר השיכון ושר האוצר צריכים לבוא בעצמם ולהביא פתרונות לנושא הזה.

מגלי והבה: שיסיירו בכפרים ויראו מה קורה במדינה הזאת.

שי חרמש: אין לי דבר קל יותר מאשר לתקוף אבל זה לא יביא את הפתרון.

שי חרמש: אני מודה לבאים.

שי חרמש: אנחנו מצביעים על הצעת הסיכום.

שי חרמש: בעד אישור הצעת הסיכום – פה אחד הצעת הסיכום אושרה הצעת הסיכום אושרה פה אחד.

שי חרמש: תודה.