ועדת הכלכלה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 770, 2012-03-05 11:00

כרמל שאמה-הכהן: בוקר טוב, אנחנו פותחים את ישיבת ועדת הכלכלה.

כרמל שאמה-הכהן: על סדר-היום: הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 52) (איסור תשלום והפסד הטבה בשל ביטול הסכם למתן שירותי רדיו טלפון נייד), התשע"ב-2011, של חבר הכנסת כרמל שאמה-הכהן (פ/3460), הכנה לקריאה שנייה ושלישית.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו כבר בתום כל הדיונים.

כרמל שאמה-הכהן: דיברנו לגבי לקוח עסקי, לקוח פרטי, היו פה הרבה הצעות להגדרות, להרחיב את ההגדרה של "לקוח פרטי" כדי שפחות אנשים יהיו "כלואים" בקנסות מוגדלים.

כרמל שאמה-הכהן: הועלו כאן מספר בעיות.

כרמל שאמה-הכהן: הפתרון היחידי שאני רואה מול העיניים כרגע זה להגדיל את מספר הלקוחות שמוגדרים כלקוח פרטי.

כרמל שאמה-הכהן: היום המספר עומד על 100, היועצת המשפטית?

אתי בנדלר: כן.

אתי בנדלר: 100 קווים, נכון?

קריאה: 100 קווים.

כרמל שאמה-הכהן: אוקיי.

כרמל שאמה-הכהן: הנושא השני שדיברנו עליו הוא נושא של כבילה דרך ציוד קצה, דרך שווי ההטבה, שהוא לעתים מנופח.

כרמל שאמה-הכהן: דיברנו בדיון הקודם על ניתוק זיקה מוחלט, ועכשיו נגיע כבר להכרעות בעניין.

כרמל שאמה-הכהן: לגבי מספר הקווים, למי יש הצעות לגבי הפרמטר הזה?

אתי בנדלר: אדוני היושב-ראש, גם המספר שנקבע לראשונה של 100 קווים, הוא לא היה מבוסס בדיוק על איזשהו מחקר.

כרמל שאמה-הכהן: או נוסחה מדעית.

אתי בנדלר: על נוסחה מדעית, על איזשהו מחקר שנעשה כדי לוודא.

אתי בנדלר: הרעיון היה שלקוח שיודע להגן על עצמו במשא ומתן, החוק לא צריך להתערב ולקבוע בשבילו את הכללים.

אתי בנדלר: השאלה אם משרד התקשורת היום יכול לבסס – אחרי תקופה שבכל זאת הנושא הזה רץ, ואולי הגיעו אליכם תלונות ובדקתם את העניין, אני מקווה - לבסס איזשהו מספר שניתן יהיה להבין את ההיגיון שבו או להגן עליו.

טל רוזנפלד: עד כמה שידוע לי, לא הגיעו אלינו תלונות על המספר.

טל רוזנפלד: אני לא מכירה תלונות כאלה.

אתי בנדלר: ומהניסיון שלכם, אלה שכן מתלוננים על כבילה - ככל שהם עסקיים, כפי שהחברות קוראות לעצמן "לקוח עסקי", שזה יכול להיות גם לקוח קטן, שיש לו מספר קטן – אבל אלה שהרגישו את עצמם כבולים משום שהחוק שאפשר ניידות לא חל עליהם, האם הגיעו אליכם פניות, אמרו לכם על כמה קווים מדובר?

טל רוזנפלד: שוב, גם בעניין הזה, אני חושבת שבדיון הקודם נתי ביאליסטוק, היועץ הבכיר למנכ"ל, גם ציין שאנחנו לא מכירים תלונות כאלה בכלל בעניין של העסקי והפרטי, אנשים שטענו שאין להם כוח מיקוח ובכל זאת החוק לא חל עליהם, אנחנו לא נתקלנו בתלונות כאלה.

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה.

זאב אבינר: יש תלונה אחת גדולה שהופנתה בנושא בתור תביעה ייצוגית שעומדת כרגע בנושא, על כך שחברות עסקיות גדולות, מעלים להן את התעריפים בתקופת ההתחייבות, והן די כלואות, אין להן שום משא ומתן.

זאב אבינר: מעלים לך את התעריפים ואם תעזוב אתה תשלם מאות אלפים.

אתי בנדלר: אתה מדבר על תנאי ההסכם.

זאב אבינר: נכון, על זה יש תביעה ייצוגית.

אתי בנדלר: שאולי הם לא היו ערים לסעיף הזה בעת שהם ניהלו את המשא ומתן.

כרמל שאמה-הכהן: זה פחות בעיה, גוף שיש לו 100 מכשירים והוא רוצה לעבור חברה, שם אני לא רואה בעיה כי באמת אנשים ניהלו משא ומתן.

כרמל שאמה-הכהן: הבעיה היא לגבי לקוחות מתחת ללקוח המפעל, שהם לפעמים רוצים להשתחרר באופן פרטני, וככל שנכליל יותר אנשים שיכולים להשתחרר באופן פרטני, התחרות בשוק הזה תגדל.

כרמל שאמה-הכהן: זו הכוונה, לא לשחרר את הגופים כגופים.

כרמל שאמה-הכהן: שם אני חושב שיש בעיות ושם כן יש תלונות.

כרמל שאמה-הכהן: ארגוני הצרכנים, אצלכם יש תלונות?

יעל כהן-שאווט: כן, בוודאי.

יעל כהן-שאווט: אנחנו מקבלים הרבה מאוד תלונות מלקוחות שהם מוגדרים כ"לקוח עסקי" בחוזה, כי הם התפתו לתנאים, להטבות שהבטיחו להם, ובפועל אצלם השימוש הוא בעיקר שימוש אישי, ביתי או משפחתי, ובעצם הם נפגעים מההגדרה הזאת של "לקוח עסקי", שהיא בעצם הגדרה מלאכותית.

יעל כהן-שאווט: הבעיה היא שברישיון יש הבחנה, לפעמים גם מלאכותית, והתיקון לחוק התקשורת שהגביל את קנסות היציאה, ביקש לתקן את העיוות באופן מוגבל בעצם לנושא הקנסות.

יעל כהן-שאווט: הזכירו למשל את התובענה הייצוגית.

יעל כהן-שאווט: נושא של העלאת תעריפים במהלך תקופת ההתחייבות, הרישיון של חברות הסלולר עדיין מאפשר להעלות תעריפים במהלך תקופת ההתחייבות החל מלקוח עסקי אחד, כלומר קו אחד, ולא מגביל את תקופת ההתחייבות ל-18 חודשים גם אם יש רק קו אחד.

יעל כהן-שאווט: כלומר, עדיין יש "אפליה" ברישיונות.

כרמל שאמה-הכהן: מה זה לקוח עסקי עם קו אחד?

יעל כהן-שאווט: לקוח עסקי, כשיש קו אחד או שני קווים בחוזה, הוא מוגדר כלקוח עסקי.

עדי קאהן גונן: זה לא קשור לעניין.

קריאה: זה לא קשור לקנסות היציאה.

עדי קאהן גונן: אלה הגדרות שנכונות להסדרות אחרות שהמשרד עשה והן נכונות למשל לקיצור משך תקופת התחייבות, לאי-העלאת תעריפים במהלך תקופת התחייבות, שזה באמת נכון מה שאת אומרת, אבל נכון להיום, עם הפחתת קנסות היציאה עד ל-8%, אנחנו כבר כמעט לא רואים בשוק מקרים של התחייבות.

עדי קאהן גונן: אי לכך, אי-העלאת תעריפים במהלך תקופת התחייבות היא לא רלוונטית.

עדי קאהן גונן: לקוח של מכשיר אחד, גם אם הוא התפתה להיות עסקי, הוא עדיין חוסה תחת חוק קנסות יציאה, לכן כל מה שאמרת כרגע הוא לא רלוונטי.

יעל כהן-שאווט: נכון, זה רלוונטי לנושא העלאת תעריפים, זה עדיין רלוונטי, וחוק התקשורת תיקן.

יעל כהן-שאווט: התיקון האחרון לחוק התקשורת תיקן את העיוות בכל הקשור לנושא קנסות היציאה.

עדי קאהן גונן: הוא לא תיקן, דרך אגב, את ההגדרות ברישיון לגבי סעיפים אחרים.

עדי קאהן גונן: הוא מתייחס רק לחוק הזה.

יעל כהן-שאווט: נכון, אנחנו מסכימות.

עדי קאהן גונן: אז אנחנו מדברים עכשיו על הקנסות.

יעל כהן-שאווט: מה שאנחנו רוצים לומר בעניין הזה, שנכון שצריך הגדרה של לקוח פרטי שתגן על כל המשפחות ועל כל האנשים הפרטיים – אולי לא על הגופים הגדולים שעושים חוזים למאות או לעשרות רבות של קווים – אבל משפחות ואנשים פרטיים, כן, צריך להגן עליהם.

אברהם נחמן לייטנר: אני מנסה לחזור על דברים שאמרתי בפעם הקודמת, בעניין קיבוצים.

אברהם נחמן לייטנר: יש לנו בקיבוצים כ-125–130 אלף מנויים שמפוזרים בין החברות, רובם אנשים פרטיים, חלק קטן מהם בעסק של הקיבוץ, ופה אנחנו נתקלים בבעיה רצינית ביותר.

אברהם נחמן לייטנר: איך שלא מסתכלים על זה, כל פעם אומרים – הקיבוץ גדול, יכול להגן על עצמו, יש לו יועצים משפטיים, יכול לעשות הסכמים – זה לא כך.

אברהם נחמן לייטנר: אנחנו כבולים ל-36 חודשים, עם החזר הטבות, עם קנסות יציאה, עם כל מה שקורה, והמצב הזה הוא לא בריא.

דורי צ'יקו: דורי, חברת סלקום.

דורי צ'יקו: לנושא של הקיבוצים, ובכלל של חלק מהחברות.

דורי צ'יקו: צריך לזכור – אותו תושב קיבוץ או חבר קיבוץ יכול בסופו של דבר להחליט בעצמו אם הוא רוצה להתקשר במסגרת העסקה של הקיבוץ, שהיא עסקה של לקוח עסקי, או להתקשר בעסקה פרטית של לקוח פרטי.

דורי צ'יקו: זו החלטה שלו – האם הוא רוצה ליהנות מהיתרון לגודל מקבוצת הרכישה שבעצם הקיבוץ עשה לו, או הוא רוצה להתקשר ישירות – החלטה פרטית של אותו חבר קיבוץ מה לעשות, רוצה להיות לקוח פרטי או רוצה להיות תחת קבוצת הרכישה של הקיבוץ.

זאב אבינר: כל מה שאתה אומר נכון היום, לא נכון למצב שהתחיל לפני שנתיים, שזו היתה בחירה מושכלת להצטרף לקיבוץ, ואז בא החוק ואמר – הפרטיים חופשיים, הקיבוץ כלוא.

זאב אבינר: אתה לא יכול לבוא היום ולהגיד למישהו, לפני שנתיים היית צריך לדעת.

זאב אבינר: היום זה נכון מה שאתה אומר, אבל הבעיה שהמצב הקיים, כולל 125,000 חברי קיבוצים, ודילים לא מסתיימים, זאת הבעיה.

דורי צ'יקו: הדילים הלא מסתיימים – עוד פעם, זה החלטה של הקיבוץ.

דורי צ'יקו: את זה צריך להבין, זו החלטה של הקיבוץ, הדילים הלא מסתיימים האלה.

זאב אבינר: אי-אפשר, יש לו 900,000 קנסות.

דורי צ'יקו: לכל עסקה יש מועד סיום, וזו החלטה של הקיבוץ אם הוא לא רוצה לסיים, ולפני הסיום להמשיך עסקה אחרת.

דורי צ'יקו: זה לגבי הדילים הלא מסתיימים.

דורי צ'יקו: לגבי נושא הרטרואקטיביות שאתה אומר, זה נכון, ולכן כנסת ישראל בחנה את העניין של כמות המנויים שקיבלו הטבה ברמה כזאת שלכן לא צריך להחיל עליהם את הרטרואקטיביות, וקיבלה את ההחלטה הזאת.

דורי צ'יקו: אם רוצים לשנות את כמות המנויים, צריך לדון על זה.

דורי צ'יקו: אגב, אם רוצים לדון על שינוי ההגדרה, ראוי לזכור גם מה שנאמר פה על-ידי הוועדה לפני כחודש לגבי ביטול של ה-8% לאפס אחוז, אמרו – כל המטרה היא להשוות לחלוטין מה שעשו ביתר שווקי התקשורת גם לשוק הסלולר, והוועדה אמרה, אנחנו נתמוך בכל השוואה, שתהיה אותו דבר.

דורי צ'יקו: אם כך, יכול להיות שצריך לשנות את ההגדרה של הלקוח לא ל-100 קווים אלא ל-5,000 שקלים, שזו ההגדרה בשאר השווקים.

דורי צ'יקו: יש לי תחושה שהוועדה לא תסכים לזה, אבל אם רוצים לגעת בהגדרה של הגדרת מנוי, אני חושב שהכיוון של הוועדה להשוות הוא כיוון ראוי.

גלעד מיכלסון: גלעד מיכלסון, אני לקוח עסקי בחברת סלקום.

לאה ורון: של כמה קווים?

גלעד מיכלסון: 200.

גלעד מיכלסון: לגבי ההגדרה של מנוי, כמו שהבנתי שהוחלט בוועדה, מי שחוסה תחת המטריה של העסקית והוא משלם על עצמו, נגיד בני משפחה, לא יהיו לו קנסות.

גלעד מיכלסון: צריך רק להגדיר – יש פה גם תחום ביניים.

גלעד מיכלסון: בדרך כלל, גם בני משפחה, החברה שתחתה חוסים, היא צריכה לשלם חלק מהחשבון.

גלעד מיכלסון: חברות הסלולר מחייבות את אותן חברות עסקיות – גם אם הן מצרפות בני משפחה – לשלם חלק מהחשבון, משהו סמלי, נניח 40, 50, 60 שקלים, ואת שאר החשבון המנוי בעצמו משלם.

אתי בנדלר: לא הבנתי.

לאה ורון: כמו בכנסת.

אתי בנדלר: לא, אין חיוב, סליחה.

גלעד מיכלסון: חברות הסלולר, כדי למנוע אפשרות שכל העולם ואשתו יצטרף תחת איזשהו דיל של חברה, הן מחייבות את אותה חברה להשתתף בכל החשבונות, בכל הקווים, בסכום סמלי, נניח 40–50 שקלים, ואז אם עובד מסוים רוצה לצרף את בני המשפחה שלו, אותה חברה שהוא עובד תחתיה, היא משלמת על כל קו 40–50 שקלים.

אתי בנדלר: גם אם מדובר למשל בבן משפחה של עובד שאיננו עובד שם.

גלעד מיכלסון: בדיוק, ואז הם יכולים להתחשבן דרך תלוש המשכורת עם אותו עובד, ומקזזים לו את מה שהם שילמו על הקווים תחתיו.

דורי צ'יקו: שוב צריך להגיד שכל מה שהוא אומר לא נכון.

גלעד מיכלסון: זה כנראה נועד למנוע מסתם אנשים, שהם לא בני משפחה, איכשהו לשים מחסום כלשהו.

גלעד מיכלסון: צריך שהוועדה תקבע – גם אם סכום ההשתתפות הוא סכום הגיוני, נגיד 80–100 שקלים, עדיין זה נחשב שלקוח משלם על עצמו, שהוא יהיה תחת - - -

אתי בנדלר: אני רוצה להבין, אתה אומר כך – באה חברה כלשהי והתקשרה בחוזה עסקי עם חברת סלולר.

אתי בנדלר: קיבלה תנאים מועדפים, כמובן, לצורך העניין הזה, וכדי לוודא שאכן כל מי שנהנה מאותו הסכם, נמנה על עובדיו לצורך העניין של אותו גוף או בן-משפחה, התנאי של חברת הסלולר היה שאתם משלמים לפחות מינימום סכום מסוים שנקבע באותו הסכם על כל אחד מהמשתמשים בפועל.

גלעד מיכלסון: כן.

זאב אבינר: מינימום.

גלעד מיכלסון: חלק מהקווים, החברה משלמת את הכול, נגיד טלפון של העובדים ממש, שהם צריכים לצורך העבודה.

גלעד מיכלסון: בני משפחה, מחייבים אותם לשלם נניח מינימום 40–50 שקלים.

אתי בנדלר: למה החוזה הזה נעשה כך מלכתחילה?

אתי בנדלר: אני רוצה לשאול שאלה, אני לא יודעת, אני ממש מרשה לעצמי להיות כרגע devil's advocate.

אתי בנדלר: האם משום שייתכן שאותה חברה קיבלה תנאים מועדפים וכדי לוודא שהיא לא משתמשת באותם תנאים מועדפים כדי אחר כך לאפשר לכל העולם ולאשתו לקבל אותם תנאים מועדפים, נכון?

גלעד מיכלסון: ייתכן שמדובר בתנאים מועדפים, אבל כרגע המצב הוא לא כזה.

זאב אבינר: הרעיון הוא שהצעות עסקיות לחברה לא יהיו פתוחות לשוק, יהיו פתוחות לחברה.

אתי בנדלר: אני רוצה להגיד לכם מדוע אני שואלת את כל השאלות האלה.

אתי בנדלר: הרי בסופו של דבר, אם יותר לי, הכנסת איננה מתערבת סתם בחוזים שנעשים בין צדדים בשוק החופשי.

אתי בנדלר: היא מתערבת מקום שהיא חושבת שיש צורך להגן על אחד הצדדים – להגן על אחד הצדדים משום החולשה שלו במשא ומתן, משום שיש כשל שוק, משום שהיחסים ביניהם אינם מאוזנים – סיבות מסיבות שונות.

אתי בנדלר: השאלות שלי נועדות בעצם לברר אם אומנם זה היה המקרה בעת חתימת ההסכם, כי אם מסתבר בדיעבד שהיה חוסר כדאיות בהסכם כלכלי כלשהו, בזה הכנסת לא מתערבת.

אתי בנדלר: בכל זאת, יש זכויות מוקנות לצד שחתם על הסכם.

גלעד מיכלסון: יש לקוחות גדולים שהתנאים שלהם, עם כל הכבוד, הם לא משהו – גם בזמנו כשהם חתמו, ובטח עכשיו – ואנחנו מדברים כמובן על מנויים שמעוניינים לעזוב, כנראה שהעסקה לא כדאית עבורם.

גלעד מיכלסון: עליהם אנחנו מדברים.

אתי בנדלר: אבל השאלה מתי היא נעשתה לא כדאית.

גלעד מיכלסון: לפני שנתיים.

אתי בנדלר: בעת עריכת ההסכם עצמו היא היתה כבר לא כדאית?

גלעד מיכלסון: כן.

אתי בנדלר: אז למה היא נחתמה?

זאב אבינר: היא היתה לא כדאית ברגע שהכנסת חוקקה חוק לשחרר את הלקוחות הפרטיים מקנסות, ואז התחרות השתנתה.

אתי בנדלר: אבל הלקוח הקטן, מעולם לא היה לו כוח מיקוח ולא היה לו כוח לנהל משא ומתן אמיתי מול אותן חברות.

גלעד מיכלסון: נכון, ולכן הוא הצטרף לעסקי דרך העבודה של שלו.

גלעד מיכלסון: עכשיו העולם התהפך, ודווקא לקוח פרטי, כוח המיקוח שלו הרבה יותר גדול.

גלעד מיכלסון: אלה שרוצים לעזוב – כנראה הם משלמים הרבה כסף.

גלעד מיכלסון: אנחנו לא באים עכשיו לשפר את החברות הגדולות שיוכלו לעשות מה שרוצים, אנחנו מדברים על האנשים הפרטיים שיוכלו לעזוב, לא יותר מזה.

וגיף אליאב: אם אני מבין נכון את הסוגיה, לקבוצות היו תנאים מועדפים יותר מאשר ללקוחות פרטיים, וכרגע מה שטוענים פה, שהתנאים טיפה השתנו, ודווקא לקבוצות – לפחות בסוגיה של ההתנתקות משירותים – התנאים השתנו.

וגיף אליאב: אני רוצה לשאול לעניין אמצעי התשלום.

וגיף אליאב: השאלה אם הצרכן הוא זה שמשלם לחברת תקשורת באופן ישיר, וכל מה שקורה זה אצלו איפשהו כתוב – שייך לקבוצה X - -

אתי בנדלר: הוא אומר שלא.

גלעד מיכלסון: כן.

וגיף אליאב: - - או שזה תשלום מרוכז של החברה, שחברת התקשורת לא מכירה מי הלקוחות.

אתי בנדלר: הוא אומר שלפחות סכום מסוים החברה צריכה לשלם.

גלעד מיכלסון: יש לי דוגמה של חשבונית.

וגיף אליאב: בסוף מה שקורה – אני משער שאלפי לקוחות יצטרפו לקבוצות כאלה ואחרות במטרה ליהנות מתנאים יותר טובים, וכרגע הם סוג של כבולים.

קריאות: - - -

גלעד מיכלסון: אדוני היושב-ראש, אולי לא הבהרתי מספיק את עצמי.

גלעד מיכלסון: אותו בן משפחה משלם ישירות לחברת הסלולר, יופיע לו בחשבונית השתתפות מעביד 40–50 שקלים, אבל הוא מתנהל ישירות מול חברת הסלולר ומקבל ממנה חשבונית.

כרמל שאמה-הכהן: חברת הכנסת יוליה שמאלוב-ברקוביץ חושבת שלגבי שינוי המספר מעל 100 קווים היא לא תתמוך, היא תתנגד, כך שאין טעם להמשיך בדיון בנושא הזה.

כרמל שאמה-הכהן: נעבור לשווי ההטבה של מכשירים.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו דנו לגבי המצב שבו מצמידים מכשיר ללקוחות, לדוגמה בשווי הטבה של 5,000 שקלים, כשהשווי הריאלי בשוק הוא הרבה יותר נמוך.

כרמל שאמה-הכהן: ניסינו ליצור מנגנון של פיקוח על ההטבה הזאת, זה קצת מורכב כנראה ליישום ולביצוע מבחינת הממשלה – משרד התקשורת, כפי שהוא רואה את זה – אבל אני לא רואה סיבה למה לא יהיה גבול לכמות ההטבה שחברה יכולה לתת ללקוח.

כרמל שאמה-הכהן: לדוגמה, לקבוע שהטבה מקסימלית בציוד קצה היא 3,000 שקלים - שהם יקבעו, ירצו לתת 1,000, 2,000, 3,000 – לא צריכה להיות הטבה מעבר ל-3,000 שקלים בגין ציוד קצה, זה דבר שיכניס קצת סדר במישור הזה.

כרמל שאמה-הכהן: חברות הסלולר, בבקשה.

כרמל שאמה-הכהן: אין תגובה.

כרמל שאמה-הכהן: ארגוני הצרכנים, בבקשה.

יוליה מרוז: ועל זה נאמר, speechless.

וגיף אליאב: לנו אישית יש פחות בעיה עם זה שקובעים – שזה דרך אגב לא חייב להיות מכשיר סלולר; זה יכול להיות גם טאבלט, זה יכול להיות לפטופ.

כרמל שאמה-הכהן: ציוד קצה, כן.

וגיף אליאב: החברה יכולה לדאוג למכור מוצר כזה או אחר כדי בכל מקרה לשמר את הלקוח.

וגיף אליאב: אין לי בעיה שיבואו ויגידו: טאבלט עולה 100 שקלים לחודש; כל עוד אתה לקוח אני אתן לך הטבה.

וגיף אליאב: הבעיה שלי, ברגע שרוצים להתנתק.

כרמל שאמה-הכהן: על זה דיברנו.

וגיף אליאב: 100 שקלים קופצים ל-200.

וגיף אליאב: אחת הדרכים היא לבוא ולהגיד שאותו מחיר שקבעת במועד עשיית העסקה, אותו מחיר ששילמת בתקופה שאתה לקוח – הוא יישמר.

כרמל שאמה-הכהן: לא, אבל זה עדיין לא פותר לך את הבעיה כי הם באים ללקוח ואומרים: גם תשלם 200 בהתחלה, אבל אתה לא משלם את זה כי אנחנו מחזירים לך את זה.

וגיף אליאב: אבל בדרך כלל, אנשים יודעים כמה עולה מכשיר סלולר.

כרמל שאמה-הכהן: הנה, אני נותן לך דוגמה, איך אתה מתמודד איתה?

כרמל שאמה-הכהן: סמסונג גלקסי, שווי הטבה 5,000 שקלים, החייל לא משלם את זה אם הוא מדבר, רק אם הוא רוצה להתנתק.

וגיף אליאב: אבל גם חייל, כשכתוב לו מחיר פי-שניים, הוא יירתע.

כרמל שאמה-הכהן: הוא לא יירתע כי אומרים לו – אתה לא משלם את זה.

וגיף אליאב: אבל מה שקורה במציאות, הם לא מפרסמים את מחיר המחירון.

כרמל שאמה-הכהן: מפרסמים.

וגיף אליאב: הרבה פעמים כתוב המחיר המסובסד.

כרמל שאמה-הכהן: המחירון.

וגיף אליאב: זה עוד יותר חמור.

כרמל שאמה-הכהן: בטח.

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה.

יעל כהן-שאווט: אנחנו חושבים שההצעה כרגע לא פותרת את הבעיה של הכבילה למכשיר ל-36 חודשים.

כרמל שאמה-הכהן: למה?

יעל כהן-שאווט: הרי החברה תוכל לפצל ולחלק את ההטבה על תקופה של 36 חודשים.

כרמל שאמה-הכהן: אם נתנו מכשיר, נתנו הטבה בהגדרה – את לא יכולה להגיד שלא נתנו הטבה - רק יש לנו בעיה שמצמידים לו שווי שהוא לא ריאלי.

יעל כהן-שאווט: שיש מחיר שונה אם עוזבים או לא.

אתי בנדלר: על זה דיברנו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל יש פרסומים קודם כול בזמן שאתה קונה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מסכימה אתך, לא תמיד הם כותבים את המחיר הגבוה.

כרמל שאמה-הכהן: בהנחה שהם כותבים, עזבי כעת את הקטע של הפרסום.

כרמל שאמה-הכהן: הם כותבים, ראינו במודעה, הם כתבו באותיות קטנות – שווי ההטבה, 5,000 שקלים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז אל"ף, לאסור, הם יכולים גם לכתוב – שווי ההטבה 80,000 שקלים.

כרמל שאמה-הכהן: לא, הם הגונים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז קודם כול שלא יכתבו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מאוד הגונים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש פה שני דברים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ראשית, יש מחירים שהם מפורסמים גם באתרים אחרים למכשירים, יש איזשהו מחיר שוק לאותו מוצר.

כרמל שאמה-הכהן: ניסינו להגיע למנגנון כזה.

כרמל שאמה-הכהן: זה כנראה עוד מורכב למדינת ישראל ליישם דבר כזה.

כרמל שאמה-הכהן: אמרנו ששווי ההטבה יפוקח על-ידי משרד התקשורת מעל שווי מסוים.

כרמל שאמה-הכהן: המשרד לא מת על זה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בוא נהיה הוגנים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בן-אדם קנה לעצמו אייפון, כתוב – שווי הטבה 3,000 שקלים.

כרמל שאמה-הכהן: זה באמת שווי ההטבה, פחות או יותר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שווי ההטבה, בדיוק.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אי-אפשר לבוא ולעשוק את חברות הסלולר.

כרמל שאמה-הכהן: מי רוצה לעשוק?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ולהגיד להן – עכשיו תורידו את המחיר שכתבתם.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה שכתוב, זה מה שבן-אדם צריך להחזיר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לפני הכניסה לעסקה אדם צריך לדעת אם מתאים לו.

כרמל שאמה-הכהן: לא מתערב להם עם מה שכתבו עד היום.

כרמל שאמה-הכהן: מהיום והלאה.

יעל כהן-שאווט: בחוזים החדשים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שאם הלקוח קונה פלאפון והוא רואה על מה הוא חותם, הוא צריך להיות אחראי מה הוא צריך להחזיר.

כרמל שאמה-הכהן: הוא לא קונה.

כרמל שאמה-הכהן: יוליה, יש פה בעיה.

כרמל שאמה-הכהן: אם הם היו מוכרים את הפלאפון, אין לי בעיה גם שימכרו אותו ב-50,000.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא משנה, אבל הפלאפון הזה עולה כסף.

כרמל שאמה-הכהן: בסדר, אבל יש לו מחיר בשוק, נכון?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אדם בא, אומרים לו שהפלאפון עולה - - -

כרמל שאמה-הכהן: אבל הוא לא משלם על זה.

כרמל שאמה-הכהן: אם היה משלם, הוא היה עושה את החשבון.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא משנה, הוא צריך לדעת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה כמו להתגרש, לדעת עם מי להתחתן, עם מי להתגרש.

כרמל שאמה-הכהן: אז כול חוקי הצרכנות, לא צריך אותם כי הצרכן צריך להבין הכול.

כרמל שאמה-הכהן: הוא לא מבין כי אומרים לו, יש לך את זה בעצם מתנה.

כרמל שאמה-הכהן: אתה תדבר אצלנו, אתה לא משלם על זה, אז מה אכפת לו כמה רושמים.

כרמל שאמה-הכהן: באותו רגע כמו בחתונה, לא רואים את הגירושין.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז שיהיה כתוב.

כרמל שאמה-הכהן: מה כתוב?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שבמידה ואתה מפר - - -

כרמל שאמה-הכהן: זה מה שאומרים לו.

כרמל שאמה-הכהן: הוא לא נכנס לזה כי אומרים לו – כל עוד אתה אתנו, המכשיר בעצם לא עולה לך.

כרמל שאמה-הכהן: אתה מדבר, אתה מקבל החזר הטבה בגובה החיוב.

כרמל שאמה-הכהן: הוא אומר – מה אכפת לי שיכתבו 5,000, 6,000, 7,000, אני לא כותב.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זו כבר אחריות של האזרח.

כרמל שאמה-הכהן: עובדה.

כרמל שאמה-הכהן: אבל הנה, ככה זה עובד.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: האזרח לא צריך להיות אחראי?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא מבינה את העניין הזה.

וגיף אליאב: אדוני, יש לי הצעה.

וגיף אליאב: אם מפרידים בין החיוב עבור המכשיר לזיכוי – כי בסוף הם לא מחייבים ב-200, מה שאתה אומר זו הטבה שהיא וירטואלית, והצרכן לא תמיד מודע לכך - אני מחייב אותו לפי מחירון של 5,000 שקלים בכרטיס אשראי, ומזכה אותו באמצעות שימוש למשל, והוא מודע לחיוב, כי כרגע הם כן מחייבים לפי 100, וההטבה נדרשת רק אחרי תקופה.

כרמל שאמה-הכהן: לא, הם מחייבים לפי המלא.

וגיף אליאב: אני אישית הייתי מעורב - - -

כרמל שאמה-הכהן: הם מחייבים לפי מלא, נכון?

יוליה מרוז: בעצם, מה שאתם אומרים כרגע – אם מכרתי היום מכשיר אייפון ללקוח שהצטרף לפלאפון - - -

אברהם נחמן לייטנר: מכרת או נתת?

כרמל שאמה-הכהן: אוקיי, הבנו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מכרת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הם מוכרים את זה.

יוליה מרוז: לקוח התקשר בעסקה עם חברת פלאפון ובמסגרת העסקה הזאת רכש מכשיר אייפון.

יוליה מרוז: סיכמתי איתו שתינתן לו הטבה, נניח 300 שקלים לחודש.

יוליה מרוז: 300 כפול 36, נותן מה שזה נותן.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: נותן הרבה, 9,000 ומשהו.

יוליה מרוז: נותן סכום גדול.

יוליה מרוז: מה שאתם אומרים, שאני לא יכולה לתת לו 300 שקלים לחודש, אני צריכה לתת גובה שווי הטבה פר חודש, כך שבסך הכול זה יסתכם לכל היותר ב-3,000 שקלים.

כרמל שאמה-הכהן: על ציוד קצה.

כרמל שאמה-הכהן: את יכולה לתת לו הטבות אחרות.

כרמל שאמה-הכהן: אם את נותנת לו מכשיר, על איזה מכשיר את נותנת לו 300 שקלים לחודש, תספרי לי.

יוליה מרוז: לא, זאת היתה דוגמה.

כרמל שאמה-הכהן: למה דוגמה, בואי נהיה ריאליים.

יוליה מרוז: בסדר, כל מספר שתגיד, אני רוצה להבין.

כרמל שאמה-הכהן: אני אומר שאין סיבה שתתני לו היום הטבה של יותר מ-3,000 על מכשיר.

כרמל שאמה-הכהן: זה מה שאני רוצה.

כרמל שאמה-הכהן: את רוצה לתת לו יותר, תני לו, אל תקשרי את זה למכשיר.

יוליה מרוז: רק איזו בעיה זה פותר?

כרמל שאמה-הכהן: נתתי לך דוגמה.

כרמל שאמה-הכהן: כשאת נותנת סמסונג גלקסי ונותנת שווי הטבה של 5,000 שקלים, כל עוד הלקוח איתך – אין שום בעיה, אין משמעות אם קבעת 5,000 או 6,000, ובלבד שיש לו החזר מלא.

יוליה מרוז: לא.

יוליה מרוז: זה לא רק שאין שום בעיה.

יוליה מרוז: כשלא מגבילים אותי אז הוא סך הכול מאוד מאוד נהנה.

כרמל שאמה-הכהן: לא, לא קורה כלום, אין לזה משמעות.

כרמל שאמה-הכהן: את יכולה לקבוע 6,000, 10,000, כל עוד את נותנת החזר מלא, הוא אדיש כמה רשמת.

יוליה מרוז: אוקיי.

כרמל שאמה-הכהן: ברגע שאותו חייל רוצה לעזוב, הוא פתאום מרגיש את ה-5,000 בכיס, כי אם הוא רוצה לעזוב אחרי חודש, הוא צריך לשלם 5,000 שקלים.

קריאה: הוא לא מקבל הטבה.

כרמל שאמה-הכהן: למה לא?

כרמל שאמה-הכהן: קיבלתי ממך מכשיר, שווי ההטבה הוא 5,000.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל המכשיר עולה כסף.

לאה ורון: הוא לא עולה 5,000, הוא עולה רק 3,000.

כרמל שאמה-הכהן: אוקיי, ואני רוצה להתנתק ממך אחרי יום – נקצין את זה בכוונה כדי להבין – כמה אני משלם לך על המכשיר?

יוליה מרוז: אוקיי, עכשיו הבנתי את הנקודה.

כרמל שאמה-הכהן: 5,000.

אתי בנדלר: הבעיה היא ששווי ציוד הקצה שננקב בהסכמים האלה עולה בהרבה - -

כרמל שאמה-הכהן: השווי הוא לא ריאלי.

כרמל שאמה-הכהן: הוא מגלם קנס.

אתי בנדלר: - - על הערך שלהם בשוק, ובעצם הוא מהווה עוד מכשיר לכבילת הצרכן.

יוליה מרוז: בעצם, אתה רוצה להגביל את הכלי השיווקי.

יוליה מרוז: זה מה שאתה אומר.

קריאות: לא - - -

לאה ורון: לא, הוא רוצה לאפשר לצרכן להתנתק מכם.

כרמל שאמה-הכהן: אני אומר שההטבה מעל 3,000 זה לא ריאלי.

יוליה מרוז: ואז להיפטר ממני - - -

עדי קאהן גונן: הוא רוצה להוריד חסם מעבר, יוליה.

עדי קאהן גונן: בניתוק זיקה הוא לא יקבל בהכרח את אותו החזר שהוא מקבל ממך.

יוליה מרוז: אגב, היום בשוק את יודעת שזה די דומה.

עדי קאהן גונן: יש כל מיני אינטרפרטציות לניתוק זיקה ויש גם אולי מפעילים שייכנסו לשוק ויבחרו שלא למכור מכשירים או שלא לתת הטבה או סבסוד בגינם, ואז בעצם הוא ישקול פעמיים האם לעזוב את פלאפון ולוותר על ה-5,000 חלקי 36 בחודש.

וגיף אליאב: מדוע הצרכן לא מודע להוצאה בדרך כלל?

וגיף אליאב: כי הוא לא משלם עבורה.

לאה ורון: נכון.

וגיף אליאב: אם נגיד הוא ישלם את ה-5,000 שקלים בתשלומים - - -

כרמל שאמה-הכהן: זה משהו אחר.

כרמל שאמה-הכהן: אמרתי שאין בעיה שימכרו את זה גם ב-10,000.

קריאה: ישלם את זה בתשלומים.

וגיף אליאב: ישלם ויקבל הטבה.

כרמל שאמה-הכהן: אבל הוא לא ישלם כי זה מה שהם עושים.

וגיף אליאב: הם לא יתנו כי אף צרכן לא יחתום על 5,000 שקלים עסקה.

וגיף אליאב: ההטבה היא מותנית.

כרמל שאמה-הכהן: הצרכן לא רוצה את זה והם לא רוצים את זה, אז זה לא יקרה.

עדי קאהן גונן: אבל זה ככה נעשה בשוק.

עדי קאהן גונן: הם קונים את המכשיר.

כרמל שאמה-הכהן: אדוני, אתה חוזר על זה כבר פעם שלישית.

וגיף אליאב: ברגע שיחייבו אותם לחייב במחיר מחירון, אף צרכן לא יחתום על העסקה הזאת.

זאב אבינר: אני מציע שתהיה הפרדה, שהחיוב על המכשיר לא יהיה מהחשבונית אלא בכרטיס אשראי בנפרד.

וגיף אליאב: בין החיוב לבין ההטבה, אז הוא יהיה מודע.

כרמל שאמה-הכהן: זה ניתוק זיקה מלא.

עדי קאהן גונן: זה בנפרד, זה מה שקורה היום.

קריאות: - - -

וגיף אליאב: לא הטבה וירטואלית מותנית.

כרמל שאמה-הכהן: חברים.

כרמל שאמה-הכהן: כן, בבקשה.

יעל כהן-שאווט: אדוני, יש לנו הצעה שלא מתיימרת לקבוע תקרה להטבות או מתערבת באופן התמחור של ההטבות.

יעל כהן-שאווט: ההצעה שלנו מאוד פשוטה, היא אומרת כך: אתם רוצים למכור מכשיר ציוד לצרכן, תקבעו לו מחיר שיהיה מחיר סופי, עם הנחה, שתהיה הנחה סופית.

יעל כהן-שאווט: כשאני קונה סלון בחנות רהיטים, אומרים לי – תקבלי 10% או 15%, לא משנה אם אני לא אקנה שולחן מחר בבוקר, אני מקבלת בדיוק את אותה הטבה.

יעל כהן-שאווט: העסקה ברורה, המחיר ברור.

כרמל שאמה-הכהן: אז לא תהיה הטבה אם אין קשר.

יעל כהן-שאווט: אדוני, מה רוצים פה לקדם?

כרמל שאמה-הכהן: נראה לך שהם יחלקו מכשירים בחינם?

יעל כהן-שאווט: אנחנו לא רוצים מכשירים בחינם.

יעל כהן-שאווט: אנחנו רוצים לשלם את המחיר של המכשיר במנותק מהעובדה שאני לא לקוח של - - -

כרמל שאמה-הכהן: זה ניתוק זיקה מלא, אני הייתי בעדו, הממשלה לא בעדו.

וגיף אליאב: אדוני, אין ניתוק זיקה.

אתי בנדלר: הם לא יתנגדו.

כרמל שאמה-הכהן: לא תתנגדו?

טל רוזנפלד: לא.

כרמל שאמה-הכהן: אז בבקשה.

וגיף אליאב: אדוני, גם לדעתי זה לא ניתוק זיקה.

אתי בנדלר: שאלה אם זה תמיד לטובת הצרכן.

כרמל שאמה-הכהן: ניתוק זיקה מלא זה מאה אחוז לטובת הצרכן.

יעל כהן-שאווט: זה הפתרון האמיתי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תסבירו לי למה זה טוב.

כרמל שאמה-הכהן: אם חברות הסלולר היו מתמקדות רק בלשווק זמן אוויר, בשירותי דאטא, ולא מערבבות את כל הסיפור של המכשירים, לא היו כל הכבילות – היתה תחרות רק על זמן אוויר והם היו יורדים.

יעל כהן-שאווט: והחברות החדשות יכולות להיכנס.

כרמל שאמה-הכהן: היום מטשטשים את הצרכן.

כרמל שאמה-הכהן: מה הם מפרסמים כל הזמן?

כרמל שאמה-הכהן: מפרסמים רק מכשירים.

כרמל שאמה-הכהן: יודעים שהלקוח, במיוחד הישראלי, אוהב את המכשירים – הכי חדשים, הכי מתקדמים – ועל-ידי זה מושכים אותו.

כרמל שאמה-הכהן: לפעמים יוצא מצב שאדם משלם על שלושה מכשירים במקביל, כל פעם הוא התפתה לשדרג ולשדרג לפני תקופת ההתחייבות.

כרמל שאמה-הכהן: הכול נעשה בצורה כזו שאתה לא יכול להשתחרר כי מדובר על מכשיר בשווי כפול ממה שהוא באמת שווה, ברגע שאתה רוצה להתנתק זה יוצר לך מחסום.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה ברור.

כרמל שאמה-הכהן: לכן הצענו בישיבה הקודמת ניתוק זיקה מלא, שהם ילכו למסלול של מכירת זמן אוויר – דברים שהם באמת צריכים להתמקצע בהם ולהתייעל בהם – ולא להתעסק עם כל כך הרבה מכשירים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה להיות עכשיו פרקליטו של השטן.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה שהם לא יעלו למשל את מחיר זמן האוויר מרגע זה?

כרמל שאמה-הכהן: תמיד הם יכולים להעלות, הם לא צריכים אותך כדי להעלות, לא צריכים אישור.

לאה ורון: היא מביעה חשש שכתוצאה מניתוק הזיקה - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מביעה חשש.

לאה ורון: או לחילופין, תהיה תחרות.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו בכל הליך של רגולציה מדברים על שני דברים.

כרמל שאמה-הכהן: אחד מהם – זה ברור, אתם תעשו רגולציה, אנחנו נגלם את זה לצרכן.

כרמל שאמה-הכהן: זה גם מה שאמרו במהלכים הקודמים שעשו כאן בוועדת הכלכלה.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו רואים מה קרה בשוק הסלולר, המחירים יורדים.

כרמל שאמה-הכהן: כשיש תחרות, המחירים יורדים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנשים גם מפוטרים, דרך אגב.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: גם אנשים מפוטרים, צריך להסתכל על האמת בעיניים.

כרמל שאמה-הכהן: לא, לא, לא צריך - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה לא, כרמל?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש מאות אנשים, וגם אלפים, שמפוטרים מחברות הסלולר.

גלעד מיכלסון: ככל שהתוכניות היו יותר מסובכות, אז גייסו עוד כוח-אדם; עכשיו כשהתוכניות יותר פשוטות, פשוט הם מצמצמים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז כולם חכמים פה, אבל אף אחד לא ניהל עסקים - - -

קריאות: - - -

דורי צ'יקו: גלעד, כל הכבוד.

דורי צ'יקו: חבל, דווקא לא מזמן החלפנו מנכ"ל, היינו יכולים לקחת אותך, אתה מבין בזה.

גלעד מיכלסון: אפשר לקרוא דוחות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה מצחיק, נו באמת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו לא רוצים לפגוע, נכון?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כי זה יכול לבוא לנו בדלת האחורית ולפגוע.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: קודם כול, בעיניי – נכון, ניתוק זיקה זה דבר טוב, זה נשמע על-פי מה שאתה אומר מעולה לצרכן, אבל אני מאוד חוששת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה שאמרה היועצת המשפטית, שאנחנו לא מספיק יודעים איך זה יכול בסופו של דבר להשפיע על הצרכן בדלת האחורית.

כרמל שאמה-הכהן: אגיד לך מה יקרה.

כרמל שאמה-הכהן: תזכרי – יש פרוטוקול – זה יוזיל גם את מחירי השיחות וגם את מחירי המכשירים, שני הדברים.

יעל כהן-שאווט: נכון, תהיה תחרות על מכשירים.

כרמל שאמה-הכהן: יקומו רשתות רציניות שיתמקצעו בלמכור מכשירים לצרכן, לתת לו את השירות בפן הזה, ותהיה שם תחרות מלאה.

כרמל שאמה-הכהן: היום יש מפעילים שהם גם יבואנים של מכשירים, יש שוק שהוא כלוא, אין מה לעשות, צריך לפתוח אותו.

כרמל שאמה-הכהן: ולפעמים גם בתחרות, אז יכול להיות שיש קצת פיטורים, אחרי כן איזון, בסך הכול לציבור זו תועלת מלאה.

קריאה: של כלל הציבור.

לאה ורון: של כל משתמשי הטלפון הנייד.

כרמל שאמה-הכהן: ופה אנחנו מדברים על כך שהסלולר זה 90% מהציבור.

אתי בנדלר: אני רוצה להבהיר מה שאמרתי.

יעל כהן-שאווט: היא דיברה על משהו אחר.

אתי בנדלר: כשאני הבעתי הסתייגות, או על כל פנים שאלתי שאלות, זה כדי לברר אם יש מקום להתערב בחוזים קיימים.

אתי בנדלר: כאן מה שמוצע כרגע זה הסדר חדש שיחול לגבי התקשרויות חדשות, לא לגבי חוזים קיימים.

יעל כהן-שאווט: נכון.

אתי בנדלר: ומה שמציע היושב-ראש, ככל שאני מבינה, שלא יהיה קשר בין עסקה למכירה או לרכישת ציוד קצה לבין עסקה למתן שירותי טלפון או רדיו טלפון נייד.

אתי בנדלר: שתי עסקאות שונות, ואסור יהיה לקשור את העסקאות האלה בשום דרך שהיא.

אתי בנדלר: והציפייה היא שמחד גיסא, המחיר של ציוד הקצה שנותר לצרכן לשלם או ללקוח לשלם כשהוא רוצה לנתק את הקשר שלו עם החברה למתן שירותי טלפון, לא יכבול אותו אליה רק בשל כך שפתאום המחיר של ציוד הקצה הוא מאוד מאוד גבוה, ואז זה מהווה חסם בעצם לעזיבה.

לאה ורון: שלא מתאים ריאלית למחיר שלו בשוק.

אתי בנדלר: ברור, שלא מתאים ריאלית למחיר שלו בשוק.

אתי בנדלר: ובנוסף לכך, יתפתח שוק יותר משוכלל של מכירת מכשירי טלפון או טלפון נייד.

אתי בנדלר: אני מקווה שזה יעבוד, אני לא יודעת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה לשאול אתכם שאלה בבקשה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הכול ברור, הבנתי מזמן את כל מה שהסברת.

אתי בנדלר: רק רציתי להבהיר שמה שאמרתי, זה היה בהתייחס להסכמים קיימים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם לא הבנתי אותך נכון, אני עדיין רוצה להסביר מה אני מתכוונת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: קודם כול, גם אם נעשה דבר כזה, צריך לתת להם זמן לא קצר כדי להיערך.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זו הערה ראשונה.

כרמל שאמה-הכהן: ברור.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הערה שנייה, בוא נגיד שזה יפתח עכשיו את שוק המכשירים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חוששת שבגלל שהם לא ירוויחו על המכשירים – והם מרוויחים על המכשירים – הם יעלו עכשיו את זמן האוויר.

לאה ורון: את המחירים של זמן האוויר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הם יעלו את המחירים של זמן האוויר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מי ייפגע מזה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנשים שלוקחים מכשיר הכי זול שקיים – טוקמן וכו' – אותם 50,000 או לא יודעת כמה אלפים שאין להם "טלפון חכם", הם לא קונים מכשירים משוכללים, וגם אין להם טלפון בזק בבית.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בגלל שאנחנו עושים את הדבר הזה - שזה רעיון טוב; באמת, כרמל, מה שאתה מציע, על פניו זה נראה יופי של רעיון לכלל האוכלוסייה, אבל דווקא אוכלוסייה שהיא ברמה כלכלית נמוכה, גם חיילים, גם הרבה מאוד משפחות, שאין להם בזק כי זה עדיף להם לפעמים להחזיק טוקמן ב-50 שקלים לחודש – אני חוששת שאנחנו נפגע בהם.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני אשמח לתמוך אבל אני חושבת שאין לי מספיק מידע כדי להבין איך זה יכול לגרום להם לבעיה.

גלעד מיכלסון: את יכולה להסתכל על רמי לוי, הוא לא עושה היום שום הטבות – הוא פונה דווקא לחלשים והוא עושה זאת במחירים זולים.

כרמל שאמה-הכהן: רמי לוי לא עושה החזר הטבה?

גלעד מיכלסון: לא עושה ניתוק זיקה, מה פתאום.

גלעד מיכלסון: הוא נותן מכשיר במחיר מזומן.

כרמל שאמה-הכהן: רמי לוי מוכר מכשירים, הוא לא עושה בכלל החזר?

זאב אבינר: אין החזרים.

יוליה מרוז: מה זאת אומרת, הוא מנייד.

קריאה: מוכר מכשיר נפרד, זה לא קשור.

יהל בן-נר: לא צריך ללכת לרמי לוי.

יהל בן-נר: אנחנו היום לא עובדים במנגנון הזה.

כרמל שאמה-הכהן: הפסקתם?

יהל בן-נר: ודאי.

יהל בן-נר: כל התוכניות שלנו של "קליר" הן בכלל לא במנגנון שאתם מתארים פה.

יעל כהן-שאווט: אז זה אומר שזאת לא עסקה בתחרות, יש חברות שלא עובדות לפי השיטה הזאת.

יעל כהן-שאווט: דרך אגב, המחיר בטוקמן זה שקל, 1.20 שקל לדקה, כלומר כבר הרסו אותם עם המחיר.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו צריכים לסיים תוך רבע שעה.

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה.

דורי צ'יקו: מציגים את נושא המנגנון של חיוב זיכוי כחסם מעבר מאוד גדול, בלי שיש נתונים על השולחן.

קריאה: יש נתונים.

יוליה מרוז: רמי לוי, אגב, מגייס מצוין, רוב הלקוחות שלו הם לקוחות מנוידים עם מכשירים מהחברות הקיימות.

יוליה מרוז: הרי שום דבר לא מחזיק אותם בהקשר של מכשירים.

כרמל שאמה-הכהן: אבל הוא גם מוכר מכשירים.

יעל כהן-שאווט: הוא גם מוכר מכשירים, גם מוכר.

קריאות: - - -

כרמל שאמה-הכהן: לא לענות.

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה, אדוני.

דורי צ'יקו: אומרים פה שזה חסם מעבר, ולקוחות לא עוברים בגלל זה - אני לא יודע האם למישהו פה סביב השולחן יש בכלל נתון שאומר שזה באמת חסם מעבר, שמראה את זה.

יעל כהן-שאווט: כן.

יעל כהן-שאווט: יש לי תלונה של 14,000 שקלים קנסות בגלל המכשירים.

דורי צ'יקו: קודם כול, זה לא קנסות אבל לא משנה.

יעל כהן-שאווט: זה אותו דבר.

דורי צ'יקו: השורה התחתונה זה שיש לקוחות שמשלמים ברגע שהם עוזבים, ולא מקבלים ניתוק זיקה מסיבה כזאת או אחרת בצד השני – כן, אבל בואו נזכור שני דברים.

דורי צ'יקו: פעם אחת, מאז השינוי שהכנסת עשתה בנוגע לקנסות היציאה, שיעור המעבר בין החברות במדינת ישראל גבוה ממה שקורה בעולם, ששם אין את המנגנון הזה של החיוב זיכוי שאתם טוענים שהוא חסם המעבר.

דורי צ'יקו: זאת אומרת, למרות שאצלנו יש מנגנון כזה, שיעור הנטישה גבוה מאשר בעולם.

אברהם נחמן לייטנר: - - - לפרטיים.

קריאות: - - -

כרמל שאמה-הכהן: חברים.

דורי צ'יקו: דווקא כן לפרטיים, אבל כל הבעיה שמציגים פה היא בעיקר לפרטיים לגבי מנגנון החיוב זיכוי ולא לגבי עסקיים.

דורי צ'יקו: עם כל הכבוד, כשמציגים בעיה, תבדקו האם זאת בעיה.

דורי צ'יקו: ואני טוען שאם תראו בהשוואה עולמית, אין בעיה כזאת.

דורי צ'יקו: אז קודם כול, אני חושב שאם רוצים לדבר על זה, צריך לבדוק האם יש בעיה של קושי ביכולת המעבר.

דורי צ'יקו: כמו שאמרתי, אם עושים השוואה עולמית, נושא המעבר בין המפעילים בישראל גדול ממה שקורה, לפחות בממוצע העולמי – אני לא יודע, יש מדינות שבהן אולי יותר – אבל בממוצע העולמי, מעבר יותר גדול, למרות שיש את החסם הנוראי הזה שמציגים פה.

דורי צ'יקו: שנית, בזמן שעשו את התיקון של קנסות יציאה, עשו עוד תיקון, וזה שלקוח שעוזב אותך ממשיך לשלם בתשלומים את המכשיר שלו, את יתרת התשלומים על המכשיר.

דורי צ'יקו: ודבר נוסף, צריך לזכור – נכון, כנראה שמגיעות למועצה לצרכנות או אולי לעוד גורם כזה או אחר, מספר תלונות בנושא הזה, אבל אל"ף, לא צריך מזה לראות את הכלל; בי"ת, ויותר חשוב, לצד זה שיש לקוחות שאולי עדיין זה בעייתי להם, כל הלקוחות שלא עוברים – ואני חושב שזה הרוב עדיין – ייפגעו כתוצאה מהמהלך כי בעצם הם יקבלו זיכוי יותר קטן.

דורי צ'יקו: עכשיו השאלה האם בגלל המעט שנשארו, שעדיין רואים בזה חסם, אנחנו רוצים לפגוע בכלל שלא עובר ורואה בזה יתרון.

כרמל שאמה-הכהן: מיצינו את הנקודה.

כרמל שאמה-הכהן: חברת הכנסת שמאלוב-ברקוביץ, אנחנו עוברים להצבעות ולניסוחים.

כרמל שאמה-הכהן: על מה נשאר לנו להצביע?

אלקנה אפרתי: צריך להקריא וצריך לקבוע את תאריך התחילה.

כרמל שאמה-הכהן: קודם כול, הסעיפים הראשונים, אחרי כן התוספות שהסכמנו עליהן עכשיו.

אלקנה אפרתי: "חוק התקשורת (בזק ושידורים), התשע"ב-2012 תיקון סעיף 51א בחוק התקשורת (בזק ושידורים), התשמ"ב-1982 (להלן – החוק העיקרי), בסעיף 51א – בכותרת השוליים, במקום "הגבלת" יבוא "איסור"; בסעיף קטן (א), ההגדרה "תקופת ההתחייבות" – תימחק; בסעיף קטן (ב) – המילים "במהלך תקופת ההתחייבות" ו"אם שיעורם הכולל עולה על סכום התקרה" – יימחקו; ההגדרה "סכום התקרה" – תימחק.

אלקנה אפרתי: "

כרמל שאמה-הכהן: בסעיף הזה אין לנו שינויים?

אלקנה אפרתי: בזה אין שינויים.

אתי בנדלר: אלא אם כן יש הערות למישהו.

אתי בנדלר: אני שומעת שהיתה הערת ניסוח של משרד התקשורת?

טל רוזנפלד: לא.

טל רוזנפלד: לסעיף 2.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד סעיף 1?

כרמל שאמה-הכהן: בעד סעיף 1 – 2

כרמל שאמה-הכהן: נמנעים – אין

כרמל שאמה-הכהן: אושר פה אחד.

כרמל שאמה-הכהן: לגבי הסעיף של ניתוק זיקה, דיברנו על ניתוק זיקה מלא החל מ-1 בינואר 2013, ולשר תהיה סמכות, באישור ועדת הכלכלה, להאריך את התאריך הזה, בהתחשב בנתוני השוק.

אתי בנדלר: לא להאריך.

אתי בנדלר: לדחות את המועד.

כרמל שאמה-הכהן: בעוד חצי שנה.

לאה ורון: בחצי שנה נוספת.

אתי בנדלר: בשישה חודשים נוספים, אם נוכח?

כרמל שאמה-הכהן: שתנאי השוק לא בשלים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: על סמך מה הוא קובע את זה?

אתי בנדלר: איך הוא ידע אם תנאי השוק בשלים או לא?

יעל כהן-שאווט: אם אין תחרות.

כרמל שאמה-הכהן: צריך לקבוע אמות מידה או שיביא וינמק בוועדה?

אתי בנדלר: יש סמכות לדחות את המועד בשישה חודשים.

כרמל שאמה-הכהן: כן.

אתי בנדלר: השר, באישור ועדת הכלכלה, יהיה רשאי לדחות את המועד.

אתי בנדלר: אני רוצה להבין, אני עדיין לא יודעת איך לנסח את זה, אבל הרעיון של ניתוק הזיקה שינוסח, יאמר שלא יהיה קשר בין עסקה לרכישת - - -

כרמל שאמה-הכהן: לא תינתן שום הטבה.

אתי בנדלר: לא יהיה קשר בין עסקה לרכישת ציוד קצה לבין עסקה למתן שירותי טלפון או רדיו טלפון נייד.

אתי בנדלר: מדובר בשתי עסקאות שלא ניתן יהיה לקשור ביניהן.

כרמל שאמה-הכהן: כן.

יעל כהן-שאווט: אפשר לשלוח הצעת נוסח או להציע כרגע?

כרמל שאמה-הכהן: כן.

אתי בנדלר: להציע תמיד אפשר.

יעל כהן-שאווט: אנחנו מציעים שהמחיר בעצם יהיה המחיר הסופי, וניסחנו את זה כך.

אתי בנדלר: אני לא הבנתי, קראתי את ההצעה שלכם.

אתי בנדלר: מוכרחה לומר שלא הבנתי אותה.

כרמל שאמה-הכהן: לא, לא.

כרמל שאמה-הכהן: קראנו את ההצעה, לא מקובל עלינו.

אתי בנדלר: אני רוצה להבין.

אתי בנדלר: כשמדובר בשתי עסקאות נפרדות, מדובר בעסקה לרכישה או למכירה של מכשירי טלפון או רדיו טלפון נייד, האם מדובר במכשירים נוספים?

אתי בנדלר: האם גם אייפד?

כרמל שאמה-הכהן: כל ציוד קצה.

אתי בנדלר: כל ציוד קצה?

אתי בנדלר: אבל יש ציוד קצה שברור שיש קשר, למשל הראוטר.

קריאה: לא, זה באינטרנט.

אתי בנדלר: ראוטר זה לאינטרנט, סליחה.

וגיף אליאב: יש גם לחברות תקשורת ראוטרים.

וגיף אליאב: יש נתבים גם בחברות תקשורת, הם מוכרים גם את זה.

אתי בנדלר: כל ציוד קצה שהוא.

גלעד מיכלסון: שהוא קשור לזמן אוויר או לאינטרנט.

אתי בנדלר: אני מנסה לחשוב.

אתי בנדלר: אני מבקשת מכם, תגידו לי אם באמת יש - - -

כרמל שאמה-הכהן: משרד התקשורת יגיד.

קריאות: - - -

כרמל שאמה-הכהן: חברים, לא להפריע.

כרמל שאמה-הכהן: אני מבקש רק בזכות דיבור לדבר.

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה.

עדי קאהן גונן: גם אם אנחנו מתייחסים לראוטר, אז שלא תהיה זיקה בין מכירת הראוטר לבין ההטבות שניתנות על השירות.

עדי קאהן גונן: זה לא משנה, גם אם יש זיקה טכנית, ברור שצריך את מכשיר הקצה כדי לצרוך את השירות אבל שלא תהיה זיקה להטבה שניתנת על השירות.

אתי בנדלר: אבל אנחנו מדברים כרגע רק על חברות למתן שירותי טלפון, נכון?

טל רוזנפלד: רק על רט"ן.

אתי בנדלר: לא, גם טלפון רגיל.

אתי בנדלר: טלפונים בכלל, לא?

כרמל שאמה-הכהן: כן, אין בעיה.

טל רוזנפלד: אנחנו נשמח אבל זה קצת בעייתי, הם לא כאן.

טל רוזנפלד: אנחנו עדיין בתוך סעיף 51א.

כרמל שאמה-הכהן: אז תגדירו את זה.

אתי בנדלר: בכלל, הסעיף הזה שאנחנו מדברים בו, סעיף 51א, הוא מדבר רק על רט"ן.

אתי בנדלר: אז מדובר רק על רט"ן.

כרמל שאמה-הכהן: רק על רט"ן.

וגיף אליאב: מה עם לפטופ?

יעל כהן-שאווט: חברות סלולר מוכרות גם לפטופים.

וגיף אליאב: יש לי שאלה לגבי לפטופ.

וגיף אליאב: האם כל מוצר נלווה או ציוד קצה?

כרמל שאמה-הכהן: לפטופ זה גם ציוד קצה.

וגיף אליאב: אז זה עניין של פרשנות.

עדי קאהן גונן: הלפטופ חל תחת קנסות יציאה.

עדי קאהן גונן: בין כה וכה אסור למנוע ממנוי שמבקש להתנתק, הטבה בגין מתנה שניתנת לו.

כרמל שאמה-הכהן: בטוח?

כרמל שאמה-הכהן: כלומר, הלפטופ לא יישאר - - -

עדי קאהן גונן: לא, כל מה שלא מוגדר ציוד קצה, הוא חוסה תחת - - -

יעל כהן-שאווט: אז אי-אפשר לבטל הטבה.

יעל כהן-שאווט: אוקיי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כל מה שלא מוגדר ציוד קצה?

עדי קאהן גונן: כן, אם למשל הם נותנים לך טיסה לאמסטרדם, לצורך העניין, ואחרי חודשיים את מבקשת להתנתק, הם לא יכולים לגבות ממך את עלות הטיסה.

כרמל שאמה-הכהן: כלומר, אם נתנו לי לפטופ ואני רוצה להתנתק, הם לא יכולים לבקש ממני את היתרה?

עדי קאהן גונן: לא נותנים לפטופים.

עדי קאהן גונן: אחרי החוק הזה הם כבר לא נותנים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז מי נפגע?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הלקוח, כי הוא לא מקבל לפטופים.

כרמל שאמה-הכהן: את מאמינה במתנות חינם, תגידי לי?

כרמל שאמה-הכהן: איפה את חיה?

קריאות: - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתם מצחיקים אותי - - -

לאה ורון: את חושבת שאת קונה פריז'ידר ומקבלת סופשבוע בים המלח, הם לא מרוויחים מזה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מבינה את הכעס שלנו על חברות הסלולר, ומה לעשות שיש לי הצעת חוק שאמורה, בעזרת השם, לעבור פה אצלך בקרוב מאוד, שהיא פוגעת מאוד בחברות הסלולר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא בדיוק מהמגינות הגדולות עליהן, אבל אדם קיבל טיסה לחוץ-לארץ, אחרי חודשיים הוא רוצה לצאת, אומרים: מה, עכשיו יקבלו את הטיסה חזרה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כן, הוא ניצל את הטיסה ועכשיו הוא לא רוצה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא מבינה את העניין הזה, באמת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: איפה היושרה, איפה ההגינות פה?

יעל כהן-שאווט: ההגינות זה המחיר.

יעל כהן-שאווט: זה התחרות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: תפסיקו, באמת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: נתנו לו טיסה ללונדון, הוא טס ונהנה שבוע, חזר, אמר: אוי, לא טוב לי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הוא טס על חשבונם.

עדי קאהן גונן: אז לא יתנו לו.

יעל כהן-שאווט: לא עושים את זה על החוזים הקיימים.

יעל כהן-שאווט: אנחנו מונעים את זה.

עדי קאהן גונן: אין היגיון כלכלי בלתת כאלה תמריצים ללקוחות אם יודעים שלא יוכלו - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז מה עשיתם בזה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שהם לא נותנים שום הטבה, שום מתנה?

עדי קאהן גונן: כן, כי כשאת הולכת למכולת וקונה לחם וחלב, את מצפה לקבל טלוויזיה?

עדי קאהן גונן: לא.

עדי קאהן גונן: כאן את רוצה ליצור שירותים של סלולר, ואת לא מצפה לקבל מתנות.

קריאות: - - -

יהל בן-נר: יהל בן-נר, פרטנר.

יהל בן-נר: אני רוצה להסתייג לגבי האופן של קבלת ההחלטה.

יהל בן-נר: אני חושבת שאתם מחליטים פה בלי נתונים, בלי לדעת מה קורה היום בשוק.

יהל בן-נר: אנחנו לא מציעים, אנחנו בכלל לא עובדים במודלים האלה.

כרמל שאמה-הכהן: אז מה מפריע לך?

יהל בן-נר: מפריע לי משום שכובלים פה.

יהל בן-נר: אלה החלטות לטווח ארוך, זה דבר-חקיקה.

לאה ורון: אז אולי שהם יציגו את הנתונים.

וגיף אליאב: על מנת שזה לא יקרה בעוד חודש או בעוד חצי שנה.

וגיף אליאב: זו הסיבה, שאם עוד חצי שנה המדיניות תתהפך - - -

יהל בן-נר: סליחה, לא הפרעתי לך כשדיברת.

וגיף אליאב: לא, אבל שאלת.

יהל בן-נר: אז אני מסבירה.

יהל בן-נר: מה שעושים פה זה חקיקה.

כרמל שאמה-הכהן: אני מאמין שעד שהחוק יאושר – אם יש לכם נתונים שהם ישנו את עמדתנו, תעבירו אותם.

יהל בן-נר: אז אנחנו רוצים להציג אותם, נתונים על שיעור הנטישה.

כרמל שאמה-הכהן: תציגו, יש זמן.

לאה ורון: תעבירו תוך שלושה ימים את הנתונים.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מאשרים.

כרמל שאמה-הכהן: החוק – עד שהוא לא עובר את המליאה, הוא לא חוק – זו עדיין הצעה, בכל שלב יכולים למשוך את ההצעה.

כרמל שאמה-הכהן: פיליבסטר לא יהיה, אז חבל.

דורי צ'יקו: זה לא עניין של פיליבסטר.

דורי צ'יקו: אני פשוט מנסה להבין מה העניין עכשיו.

דורי צ'יקו: יש בעצם שני סעיפים לחוק.

דורי צ'יקו: סעיף אחד - - -

כרמל שאמה-הכהן: ידידי, דיברנו על זה כבר חודשים ארוכים.

כרמל שאמה-הכהן: מספר הישיבות שבזבזנו על שני סעיפים – שיא בוועדת הכלכלה, תאמין לי.

דורי צ'יקו: נכון, ועד עכשיו לא ראו פה נתון אחד, ומצביעים על חוק.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה אתם לא מביאים נתונים?

דורי צ'יקו: רוב הלקוחות ייפגעו - - -

כרמל שאמה-הכהן: פרסומת של 5,000 שקלים לגלקסי זה הנתון שאני צריך, לא צריך יותר מזה.

כרמל שאמה-הכהן: תאמין לי, לא צריך יותר מזה.

דורי צ'יקו: יכול להיות.

דורי צ'יקו: על בסיס זה מקבלים החלטות לגבי כלל הלקוחות במדינת ישראל.

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה, לניסוח.

אתי בנדלר: לגבי הניסוח אני לא מסוגלת כרגע.

אתי בנדלר: הוועדה תאשר את העיקרון, והעיקרון אומר כפי שאמרתי.

כרמל שאמה-הכהן: סיכמנו לגבי תאריך התחילה.

אתי בנדלר: סיכמת לגבי תאריך התחילה, עדיין לא הצבעת.

אתי בנדלר: תאריך התחילה לעניין ניתוק זיקה יהיה 1 בינואר 2013, והשר, באישור ועדת הכלכלה, יהיה רשאי לדחות את המועד בשישה חודשים.

כרמל שאמה-הכהן: כן.

אתי בנדלר: לגבי סעיף התחילה של תיקון לסעיף 51א, כפי שהיה במקור, דהיינו איסור - - -

כרמל שאמה-הכהן: קבענו בדיון הקודם משהו לגבי זה, נכון?

אלקנה אפרתי: לא הגענו להחלטה.

אלקנה אפרתי: דובר על שני מודלים.

אלקנה אפרתי: מודל אחד, שתהיה תחולה רטרוספקטיבית שבה זה יהיה 8%, ומכאן ואילך אפס; המודל השני היה תקופה קצרה יותר לגבי ההתחלה, שממנה ואילך אפס.

לאה ורון: כן, 1 באפריל.

כרמל שאמה-הכהן: דיברנו על ה-1 באפריל אבל קבענו שזה יחול החל מחוזים של 1 בנובמבר, אם אינני טועה.

כרמל שאמה-הכהן: זה יחול על כל מי שהתקשר החל מ-1 בנובמבר 2011.

לאה ורון: זה מה שדיברנו בישיבה הקודמת.

כרמל שאמה-הכהן: בכל מקרה, על פירוק יחסים החל מה-1 באפריל.

קריאה: זה כמובן לא יכול להיות רלוונטי למה שקבענו עכשיו.

כרמל שאמה-הכהן: לא.

כרמל שאמה-הכהן: מה שקבענו עכשיו זה מ-1 בינואר 2013, עם סמכות לדחייה.

לאה ורון: הניתוק זיקה.

אתי בנדלר: יש שתי הוראות שונות.

אתי בנדלר: אחת לעניין ניתוק זיקה, זה מ-1 בינואר 2013; עכשיו לגבי איסור קנסות יציאה לחלוטין.

כרמל שאמה-הכהן: סיכמנו בדיון הקודם.

לאה ורון: זאת היתה הצעה, זה לא אושר.

כרמל שאמה-הכהן: בסדר, אבל זו היתה ההסכמה שאליה הגענו בוועדה – על הסכמים שנחתמו החל מ-1 בנובמבר 2011, וזה ייכנס לתוקף ב-1 באפריל 2012.

טל רוזנפלד: אולי יותר הגיוני מיום הפרסום.

אתי בנדלר: קודם כול, התחילה של זה לגבי הסכמים חדשים היא מהיום – מיום פרסום החוק ברשומות.

אתי בנדלר: השאלה לגבי הסכמים שנחתמו לפני תחילת החוק.

אתי בנדלר: לגבי הסכמים שנחתמו לפני תחילת החוק אתה מציע שזה יחול לגבי הסכמים שנחתמו מ-1 בנובמבר 2011 ואילך, ובלבד שההסכם מבוטל ב-1 באפריל 2012 ולאחר מכן.

לאה ורון: נכון מאוד.

כרמל שאמה-הכהן: כן, בדיוק.

יוליה מרוז: האם אפשר להבין מה משמעות הסמכות של שר התקשורת לדחות, מה זה אומר?

לאה ורון: את מדברת על ניתוק זיקה.

יוליה מרוז: על ניתוק זיקה.

יוליה מרוז: הערה שנייה, אנחנו מאוד מעוניינים להעביר לכם נתונים.

כרמל שאמה-הכהן: נקבל אותם.

יוליה מרוז: נתונים שבעינינו יכולים להוות תשתית אמיתית לשינוי ההחלטה, ואנחנו מבקשים שיתקיים על זה דיון אמיתי.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מתחייבים שנלמד את הנתונים, ואם נחשוב שיש צורך בדיון נוסף, נבצע אותו.

לאה ורון: תקצוב להם זמן.

כרמל שאמה-הכהן: ברור שאתם חייבים להעביר את זה תוך שלושה ימים.

לאה ורון: שלושה ימים זה בסדר?

יוליה מרוז: כן.

קריאה: עד סוף השבוע.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: סוף שבוע זה פורים.

אתי בנדלר: לגבי ביטול קנסות יציאה, הסכמים שנחתמו ב-1 בנובמבר 2011 ואילך – אין טעם לקבוע, ובלבד שההסכם בוטל אחרי ה-1 באפריל משום שאנחנו כבר נמצאים היום בחודש מרס, להערכתי זה יפורסם בערך במועד הזה.

כרמל שאמה-הכהן: אז מיום פרסום החוק.

אתי בנדלר: אלא אם כן אתה רוצה לתת להם עוד זמן היערכות.

דורי צ'יקו: מיום פרסום החוק, אבל החוק לא יפורסם לפני כי אנחנו צריכים להיערך מבחינת חוזים.

כרמל שאמה-הכהן: לא, לא יפורסם לפני 1 באפריל.

כרמל שאמה-הכהן: יש מצב כזה?

קריאה: יש מצב.

כרמל שאמה-הכהן: אני אעלה אותו ביום האחרון האפשרי במליאה.

כרמל שאמה-הכהן: מתי זה?

אתי בנדלר: אנחנו נניח את זה, אני מניחה, לא יאוחר מיום רביעי הבא.

כרמל שאמה-הכהן: אבל אני יכול עדיין לדחות את ההקראה שלו במליאה עד היום האחרון של המליאה.

לאה ורון: עד ה-21 במרס.

כרמל שאמה-הכהן: עד ה-21 במרס, ואחרי כן כמה זמן לוקח הפרסום?

לאה ורון: שבועיים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שאתה צריך לתת להם עוד חודש – 1 במאי לפחות.

אתי בנדלר: עקרונית, חוק אמור להתפרסם ברשומות בתוך עשרה ימים מיום קבלתו בכנסת.

דנה נויפלד: מגיעים לאפריל בכל מקרה.

כרמל שאמה-הכהן: בסדר?

כרמל שאמה-הכהן: אז מיום פרסום החוק.

טל רוזנפלד: רק להבהיר – מי שהתקשר לפני 1 בנובמבר, זה נשאר 8%.

כרמל שאמה-הכהן: נשאר בהסדר הקודם.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה עם ההצעה שלי לביטול קנסות יציאה, אתה לא משלב אותה?

כרמל שאמה-הכהן: משולבת.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד ההתאמות?

יוליה מרוז: רק בנוגע לסמכות השר לדחות את מועד הניתוק זיקה.

כרמל שאמה-הכהן: קבענו את זה כבר.

יוליה מרוז: מה זה אומר?

כרמל שאמה-הכהן: שהשר – נניח מתקרב 1 בינואר - -

לאה ורון: אולי צריך להוסיף – באישור ועדת הכלכלה.

אתי בנדלר: הוא אמר: באישור ועדת הכלכלה.

כרמל שאמה-הכהן: - - נניח, לא יקומו אלטרנטיבות ראויות לאספקת מכשירים, אתם תהיו על סף של משהו, תבואו ותציגו נתונים למה יש צורך לדחות את זה – תהיה לו סמכות בלי חקיקה לדחות את זה.

יוליה מרוז: מה זה אומר סמכות?

אתי בנדלר: עם חקיקה.

אתי בנדלר: בתקנות, באישור ועדת הכלכלה.

כרמל שאמה-הכהן: בתקנות, בלי חקיקה מלאה.

לאה ורון: בלי שלוש קריאות.

קריאה: רק פעם אחת?

כרמל שאמה-הכהן: פעם אחת.

קריאה: למה?

יוליה מרוז: הוא יכול להתקין תקנות שידחו את המועד?

כרמל שאמה-הכהן: כי בזמן הזה, אם הוא יחשוב שהוא ירצה לבטל את הכול, הוא יוכל כבר לעשות חוק.

כרמל שאמה-הכהן: נתנו אפשרות בחצי שנה הזאת.

יוליה מרוז: הוא יכול לעשות את זה, בסמכותו המלאה.

כרמל שאמה-הכהן: כן, באישור הוועדה.

אתי בנדלר: לא, מה זאת אומרת?

אתי בנדלר: סמכותו המלאה, אז בחקיקת משנה, באישור ועדת הכלכלה.

כרמל שאמה-הכהן: אל תדאגו, עד אז אני לא אהיה פה.

לאה ורון: רבותי, אנחנו חייבים לסיים את הדיון.

לאה ורון: יש דיון אחר באולם ההרצאות.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד?

כרמל שאמה-הכהן: בעד – 2

כרמל שאמה-הכהן: נמנעים – אין

כרמל שאמה-הכהן: פה אחד, אושר.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה לכולם.

כרמל שאמה-הכהן: הישיבה נעולה.