הוועדה המיוחדת לזכויות הילד, כנסת 18, פרוטוקול מספר 166, 2012-02-13 09:00

זבולון אורלב: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.

זבולון אורלב: הכנסת מציינת היום את יום השלטון המקומי, לכן, וועדות הכנסת התבקשו לטפל בנושאים הקשורים בסוגיה זו ואנו נקיים שתי ישיבות בנושא.

זבולון אורלב: הישיבה הראשונה, תדון על בדיקה והערכת תפקוד של הוועדות בקידום מעמד הילד בעיריות, הוועדות האלה מחויבות לקום על פי חוק.

זבולון אורלב: ושמענו הערות שכנראה ברשויות מקומיות לא, במספר לא קטן, עדיין הוועדות לא קמו ובמקומות שקמו הן לא מתפקדות בצורה מסודרת.

זבולון אורלב: אנחנו רוצים להבין מה תמונת המצב ולמה זה קורה ומה ניתן לעשות.

זבולון אורלב: הישיבה השנייה, תדון על הטענה שעל אף שקיים חוק של פעוטות בסיכון, יש פעוטות בסיכון שלא מגיעים למעונות בגלל בעיות של תשלומים.

זבולון אורלב: לשני הדיונים האלה יש מסמכים של מרכז המחקר והמידע, אחת של אתי ואחת של מריה, תודה לכן על המסמכים.

זבולון אורלב: אנחנו גם מקדמים כאן בברכה את גברת ונסה סדלצקי?

זבולון אורלב: שלום welcome, שהיא האורחת של יוניצף ישראל, אשתדל לאפשר לה לומר את דברה במהלך אחד משני הדיונים.

זבולון אורלב: אני מציע, שאתי וייסבלאי תפתח בסקירה מאוד קצרה על ממצאי מרכז המחקר והמידע, ביחס לפעילות הוועדות לקידום מעמד הילד בעיריות.

אתי וייסבלאי: נאמר פה, שלפי פקודת העיריות, הוועדה לקידום מעמד הילד היא ועדת חובה בעיריות וועדת רשות במועצות מקומיות או במועצות אזוריות.

אתי וייסבלאי: בועדה יושבים לפי החוק, החוק קובע את הרכב הוועדה שיהיו חברים בה נציגים מהרבה מאוד גופים, שעוסקים בילדים ובני נוער ברשות כולל רווחה, חינוך, משטרה, נציגי ארגון המורים ומה שהכי חשוב מבחינתנו זה בעצם נציגים גם של בני הנוער, של תנועות הנוער ושל מועצת הנוער הישובית וזה מאפשר לבני הנוער, אני חושבת שזה אחד המקומות היחידים, אם לא המקום היחיד, שמאפשר לבני נוער להשמיע את הקול שלהם בהקשר, ברמה של, ברמה העירונית, ברמה הישובית ולהשתתף בהחלטות שנוגעות להם.

אתי וייסבלאי: זו הפעם השלישית שאנו בודקים, את קיומם ופעילותם של הוועדות לקידום מעמד הילד בעיריות.

אתי וייסבלאי: מהמידע שאספנו וגם מהמידע שנאסף ומצוי בידי מנהלת הוועדה רחל סעדה, ראינו שקיימות בערך חמישים וחמש ועדות לקידום מעמד הילד, מתוך שבעים וחמש עיריות.

אתי וייסבלאי: כשניסינו לבדוק יותר לעומק, גם את הרכב הוועדה וגם את הפעילות שלה, ראינו שבחלק מהוועדות ההרכב חסר.

אתי וייסבלאי: כלומר, לא חברים בה כל הגורמים הרלוונטיים, כאשר הכי חשוב ומשמעותי זה שלא חברים בה בני נוער, דבר שמונע ממנה למלא את תפקידה בהקשר הזה.

אתי וייסבלאי: לעיתים קרובות, גם מורים וגם הורים.

אתי וייסבלאי: הוועדות פחות פעילות מאשר מה שנקבע בחוק.

אתי וייסבלאי: החוק קובע שועדת חובה בעירייה תתכנס ארבע פעמים בשנה לפחות וחלק גדול מהוועדות מתכנסות פחות מזה, חלקן לא התכנסו בכלל ב2011, שזה כמובן מעיד על כך, שאם הן לא התכנסו אז אין להן אפשרות להיות פעילות.

אתי וייסבלאי: דוח מבקר המדינה, שפורסם בשנת 2011, בדק את התפקוד של ועדות לקידום מעמד הילד בשלוש עיריות רמלה, חולון וקריית מלאכי בהקשר לתפקיד שלהם להגנה על קטינים נפגעי התעללות והזנחה, והוא מצא כי אין להם תפקיד משמעותי והעירה לעיריות על כך.

אתי וייסבלאי: אבל יש כמה וכמה ועדות שפנו אליהם - - -

זבולון אורלב: מי הן הוועדה והעירייה המצטיינות?

אתי וייסבלאי: אני לא מחלקת ציונים, אבל קיבלנו תגובות גם מאריאל גם מכפר סבא גם מלוד גם ממעלה אדומים, מרמת גן, שמעיד על זה שיש במקומות האלה ועדה פעילה, שבאמת, לפי התחושה של היושבים בה, היא תורמת מאוד לקידומם של ילדים ובני נוער ברשות ואנחנו מקווים שועדות אחרות ייקחו את הדוגמה הזאת.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: כפי שאמרתי, אנחנו מתכבדים, מאחר שאנחנו מקיימים את היום הזה לכבודה של המערכת של השלטון המקומי, אני חושב שהוועדות לקידום מעמד הילד בעיריות מבטאות את התפקיד החשוב שיש לשלטון המקומי בכל, הטיפול בילדים, בזכויותיהם, בשמירת האחריות שלהם.

זבולון אורלב: השלטון המקומי, מקיים בתוכו ועדות לנושאים שונים ובין יתר הנושאים זה, כמובן הוועדה לרווחה.

זבולון אורלב: אני, השר בוז'י הרצוג שינה את השם של המשרד 'רווחה ושירותים חברתיים' אז גם אתם ועדה לרווחה ושירותים חברתיים.

זבולון אורלב: נמצא איתנו מר חיים געש, ראש מועצה מקומית פרדס חנה כרכור.

זבולון אורלב: אני לא בטוח שאני האישיות הכי פופולארית שם, כי לפני כמה שנים התגלה, שבמשך חמישים שנה שכחו לעדכן שם את גובה הקנסות וראש המועצה רצה להטיל קנס, על תושב שהוציא גז מחוץ לחצר שלו והניח את זה ברחוב, אבל התברר שהקנס שהמועצה יכולה להטיל זה כמה לירות.

זבולון אורלב: חבריי במועצה המקומית, בעיקר נחמיה מנצור שקישר בינינו, ביקש ממני להיות היוזם של תיקון החוק, כדי שהקנסות בפרדס חנה יהיו מעודכנות.

זבולון אורלב: אכן, המהלך הזה הצליח.

זבולון אורלב: אני יודע שאני חביב של ראש המועצה המקומית, אבל אני לא בטוח שאני חביב התושבים.

חיים געש: אתה חביב התושבים.

זבולון אורלב: טוב, תודה.

חיים געש: אני רואה שבאותה הזדמנות, אתה תיקנת את כל חוק השלטון המקומי, בהתאם למאה העשרים ואחת.

זבולון אורלב: זה שלושה מנדטים והם מספיקים, יש לכם הזדמנות לתקן את זה בפעם הבאה.

חיים געש: בוקר טוב ותודה על ההזדמנות והכבוד לארח את השלטון המקומי.

חיים געש: אנו בעצם נציגי שבעה וחצי מליון תושבים, נציגות יותר אותנטית מהנציגות בבית הזה, בבחירה ישירה.

חיים געש: הסוגיה של הוועדה למעמד הילד היא מעניינת, משום שהיא מאירה את סוגית הוועדות בכלל, ברשויות המקומיות.

חיים געש: אם תשימו לב, יש פה דיכוטומיה.

חיים געש: זאת אומרת, העיריות הן כאילו ועדות חובה ואילו, המועצות המקומיות שגם אם הן גדולות בהיקף התושבים שלהם מעירייה, וזה יכול להיות, הן ועדות רשות.

נירה למאעי: יש הצעת חוק.

חיים געש: כן.

חיים געש: עד שיעבור חוק הרשויות המקומיות, כבר עברו עשר שנים.

חיים געש: מלבד העובדה שהיא מתחלקת בין העיריות, בין המועצות המקומיות ובין המועצות האזוריות, היא מעירה סוגיות נוספות של הפעלת ועדות ברשויות המקומיות, כולן ועדות על בסיס וולונטרי, כי חברי מועצות הערים ומועצות מקומיות, אינם מקבלים שכר.

חיים געש: החוקים רבים ומחייבים הרכב רב של ועדות מסוגים שונים, חלק ועדות סטטוטוריות, ועדות חובה, חלק ועדות רשות.

חיים געש: יש מלחמה עזה על הצטרפות כחבר לועדה לפני התהליך הבחירה, אולם לאחר מכן זה נרגע.

חיים געש: שמעתי בפתיח שלפני הישיבה, התרשמויות של כמה אנשים שנרתמו לפעילות ציבורית והם מופתעים מזה, שאנשים רוצים להיות חברי ועדה, אבל, כשצריך לבוא לוועדה, הם לא תמיד מופיעים.

חיים געש: כשמעיינים בסקר הזה של מרכז המחקר והמידע של הכנסת, רואים שיש התפלגות נוספת, שבה אפשר לראות את עוצמת פעילות הוועדה החשובה הזאת.

חיים געש: בהמשך נדבר על ההיבטים שבה היא עוסקת, גם בהתייחס למצב הסוציו-אקונומי של הישוב.

חיים געש: אני חוזר שוב לשלטון וליחסי השלטון המרכזי והשלטון המקומי, כי החזקות מתחזקות והחלשות נחלשות, אז כשהרשות חזקה יותר היא יכולה להיות ערנית יותר ולקיים בצורה מלאה יותר את מה שהתכוון המחוקק וככל שהיא חלשה יותר, יש פה, נדמה לי, שבמגזר הערבי הכמות קטנה יותר של הוועדות הפעילות, נכון?

אתי וייסבלאי: אחת הבעיות של רוב המגזר הערבי, באמת רוב רשויות המועצה הם לא - - -

חיים געש: אבל בעיריות זה פחות פעיל.

חיים געש: נושא ילדים ונוער, מטופל ברשויות המקומיות הוא מטופל בועדות חובה אחרות, דובר פה על מועצות תלמידים.

חיים געש: מועצות תלמידים ברוב הרשויות שאני מכיר, אין לי פה מחקר, אבל רוב, אני יכול להגיד מהרשות שלי, שמועצת התלמידים מאוד פעילה.

חיים געש: היא פעילה והייתה פעילה גם לפני החוק, כי יש מערכת חינוך מאוד חיה ותוססת עם ועדת חינוך שהיא חיה ותוססת וסוגיה של הקטינים בסיכון מטופלת בכלל במקום אחר, בנושא הרווחה.

חיים געש: והיא עם רמת פיקוח אחרת.

חיים געש: זאת אומרת, יש פה ועדה שקיבלה תחום מאוד הטרוגני.

זבולון אורלב: ועדת חינוך היא ועדת חובה, נכון?

חיים געש: ועדת חובה.

זבולון אורלב: יש ועדת רווחה?

חיים געש: ועדת רווחה ברשויות, היא ועדת רשות.

זבולון אורלב: ועדת חינוך היא חובה רק בעיריות?

רומן פרס: חובה רק בעיריות, לא חובה במועצות מקומיות.

הדרה רוזנבלום: ועדת זכויות הילד זה רק בעיריות, חינוך הוא בכל המקומות.

זבולון אורלב: לא, הוא אומר שועדת חינוך היא חובה רק בעיריות לא ברשויות המקומיות.

רומן פרס: לפני שלוש שנים שהיינו מועצה מקומית- - -

זבולון אורלב: נמצאת פה יועצתנו המשפטית והיא תבדוק את הנושא.

חיים געש: הנושאים של הילדים ברמות שונות של תנועות הנוער, הן מטופלות בתחום ועדת החינוך או בפעילות הלא פורמאלית.

חיים געש: כל רשות עם הזרוע הביצועית שלה ורק לאחרונה עברה פה חקיקה שמחייבת לנהל מחלקת נוער, שיהיה בתוך העירייה ולא במתנ"ס.

חיים געש: הוועדה הזו, כשהוקמה, כשהחוק חוקק בשנת 2000 נראה לי, כנראה היה מול עיני המחוקק איזושהי סיטואציה שיצרה את הצורך ויכול להיות שמחייב בחינה מחדש.

חיים געש: אמרתי, ולו רק כדי לא לעשות את ההפרדה זו בין עירייה, מועצה מקומית, מועצה אזורית, כי יש.

חיים געש: המועצה המקומית שלי, מספר התושבים יותר גדול מחלק גדול מהעיריות.

חיים געש: אני עם שלושים וחמישה אלף תושבים.

זבולון אורלב: אתה עדיין מועצה מקומית?

חיים געש: כן, טוב לי עם זה.

זבולון אורלב: טוב לך?

חיים געש: זה חסר משמעות כמעט לחלוטין, אבל זה לא הדיון, זה דיון אחר.

זבולון אורלב: במשכורת.

חיים געש: לא.

חיים געש: כל השלטון המקומי מנוהל על פי מצב סוציו אקונומי ומספר תושבים.

חיים געש: ילד בעיר לא מקבל יותר מילד בכפר וקשיש בכפר לא מקבל פחות מקשיש בעיר.

חיים געש: יש, זה בעיקר הכבוד של אשת ראש העיר, אבל אשתי אמרה, שהיא לא זוכרת שהיא עמדה לבחירה, אז זה לא חשוב.

חיים געש: מאחר וחוק הוא חוק, אנחנו נגביר את ההסברה במרכז השלטון המקומי, כולל הפצה של הדיווח של המחקר שלכם.

חיים געש: נעיר את תשומת לב הרשויות, שזה חוק כמו כל חוק אחר וצריך לקיים אותו.

חיים געש: במקביל, אני חושב שפה צריך לעשות חשיבה מחדש על המבנה של החוק ולראות, הוא מאוד הטרוגני בפעילויות שלו, הוא נוגע בפעילות של ועדות אחרות, שחוקקו על פי חקיקה אחרת.

זבולון אורלב: לפי דעתך, צריך לחדד יותר את התפקידים?

חיים געש: נכון, כן.

זבולון אורלב: שלא תהיה חפיפה?

חיים געש: נכון.

זבולון אורלב: טוב, נטפל תיכף בדבר הזה.

זבולון אורלב: נמצאת איתנו גם גבריאלה בר זכאי, יושבת ראש הוועדה למעמד הילד במעלה אדומים.

גבריאלה בר זכאי: תודה.

זבולון אורלב: את חברת מועצת העיר?

גבריאלה בר זכאי: אני סגנית ממלאת מקום.

זבולון אורלב: את גם מחזיקה את תיק הרווחה, עם חברנו אוריאל גנץ?

גבריאלה בר זכאי: החזקתי עד השנה, השנה העברתי לאוריאל.

זבולון אורלב: טוב.

זבולון אורלב: ספרי לנו על הוועדה, על פעילותה, על נחיצותה.

זבולון אורלב: האם באמת יש חפיפה בינה לבין ועדות אחרות.

גבריאלה בר זכאי: אני באמת רוצה להתייחס לדברים שאתי אמרה.

גבריאלה בר זכאי: היא עשתה עבודה יפה מאוד על הסקירה הארצית, אבל באמת - - -

זבולון אורלב: זה "הפינלה" שלה.

זבולון אורלב: אתי עברה לועדת החינוך.

זבולון אורלב: היא התקדמה מוועדה לא קבועה לוועדה קבועה.

זבולון אורלב: אני הראשון שצריך לומר, שזה עלייה בקודש.

אתי וייסבלאי: אני לא חושבת שזו התקדמות.

אתי וייסבלאי: היום, הוועדה הזאת יותר חשובה מועדת חינוך, היא עושה עבודה יותר טובה.

זבולון אורלב: אם תציעי לי להחליף, אני חושב שאני אשמח וזה הסימן הכי טוב.

גבריאלה בר זכאי: לגבי הוועדה לקידום זכויות הילד.

גבריאלה בר זכאי: ברשויות המקומיות, יש תחלופה וצריך לטפל בנושא הזה של חפיפה, על ידי העברת הדברים לרשויות המקומיות.

גבריאלה בר זכאי: כי מבחינה וולונטרית יש לנו ועדות נוער.

גבריאלה בר זכאי: ובועדת הנוער באמת נמצאים נציגי תנועות הנוער ונציגי מועצת הנוער וכו' כך שיש בהחלט דברים שהם חופפים, ואני חושבת שההנחיה לאחד את הדברים היא חשובה ונכונה.

גבריאלה בר זכאי: במעלה אדומים קיימת הוועדה הזאת כבר כמה שנים טובות ובאמת עושה עבודת קודש בנושא הזה, אבל ישנם מספר דברים שיש בעייתיות בטיפול בהם ואני חושבת שכדאי למקד אותם.

גבריאלה בר זכאי: גם כאן מצוין, שהוועדה צריכה לעסוק בבחינת השירותים הארגוניים וכל הנושא של שירותים למען ילדים ובני נוער ובמיוחד מעקב אחרי גני ילדים והגיל הרך.

חיים געש: הפרטיים.

גבריאלה בר זכאי: לא רק.

גבריאלה בר זכאי: נושא מעונות היום, למשל.

גבריאלה בר זכאי: אין מספיק דחיפה.

גבריאלה בר זכאי: אני יודעת שזה שייך לתמ"ת ואני חושבת שמכאן צריכה לבוא קריאה לתמ"ת לענות לצרכים של ישובים לבניית מעונות יום.

גבריאלה בר זכאי: מה שקורה היום, שלפחות במעלה אדומים, שזאת עיר מאוד צעירה ויש בה הרבה מאוד ילדים בגיל הרך, אין לנו מקומות.

גבריאלה בר זכאי: עבור למעלה מחמישים אחוז מהילדים, לא מוצאים מענה בתוך הישוב, כי אין להם מספיק מעונות יום והתמ"ת לא מספיק להכין צוותים כדי לפתח את זה, כך שנוצרת בעיה מאוד חריפה.

גבריאלה בר זכאי: אני יודעת היום, שעבור נשים העובדות מחוץ לבית, אין מענה בעניין מציאת מסגרת לילדים שלהן.

גבריאלה בר זכאי: הן פנו לכנסת ואני חושבת שאם מכאן, מהוועדה הזו, תצא קריאה הן לתמ"ת והן למקומות אחרים, נוכל למצוא פתרון לבעיה שהיא די פעוטה.

גבריאלה בר זכאי: כמו שאמרתי, מאחר והיא עוסקת בתחום המאוד רחב של צרכים של ילדים ונוער גם הנושא של שיתוף פעולה וארגון המשאבים מול הפרויקטים הלאומיים, כמו מניעת אלימות שזה פרויקט לאומי מאוד חשוב.

גבריאלה בר זכאי: גם כאן צריך להורות על שילוב של התחומים האלה, כדי למנוע כפילויות ובוודאי למנוע מסרים שונים.

גבריאלה בר זכאי: גם כאן, אנחנו במעלה אדומים, בחנו את הדברים האלה ועסקנו הרבה ובאמת, כמו שאתי ציינה, בעיקר בנושא של מניעת שתיית אלכוהול בקרב בני נוער, שזו תופעה - - -

זבולון אורלב: בדיוני הוועדה, עולה הרבה פעמים הסוגיה, שהילדים נופלים בין הכסאות של משרדי הממשלה.

זבולון אורלב: הילדים מטופלים על ידי שישה או שבעה משרדי ממשלה, באינטנסיביות כזאת או אחרת.

זבולון אורלב: אגב, הנחנו הצעה על שולחן הכנסת, להקמת או נציבות זכויות הילד, שזה איזשהו גוף מתאם.

זבולון אורלב: יש איזושהי ראייה אחת כוללת לגבי הילדים שנמצאים בנוער וחינוך ורווחה ובכל מיני מסגרות אחרות.

זבולון אורלב: את לא רואה את זה כחלק מתפקידי הוועדה למעמד הילד?

גבריאלה בר זכאי: אני רואה את זה, בפועל זה לא כל כך מתקיים.

גבריאלה בר זכאי: הוועדות האחרות, לא קיבלו את המסר שהוועדה הזאת היא "ועדת על", שבעצם צריכה לרכז את כל הוועדות.

גבריאלה בר זכאי: אני חושבת, שצריכה לבוא איזושהי אמירה מאוד ברורה בנושא הזה.

גבריאלה בר זכאי: זאת באמת המטרה, כי אני חושבת שצריך להתייחס ספציפית לילדים ונוער.

גבריאלה בר זכאי: אם אקח דוגמא מהתחום שלי, הרפואה, כמו שרפואת ילדים שהיא התמחות ספציפית - - -

זבולון אורלב: את רופאה?

גבריאלה בר זכאי: אני אחות במקצועי.

גבריאלה בר זכאי: יש רפואת ילדים, זאת התמחות ספציפית.

גבריאלה בר זכאי: כך זה גם נושא של ילדים ונוער, זאת התמחות ספציפית בקרב הרשות המקומית וככזו, צריך לתת לה באמת מענה מאוד ייחודי עם גג, עם ועדה אחת שמרכזת את כל הוועדות האחרות.

גבריאלה בר זכאי: לצערי, זה לא.

גבריאלה בר זכאי: אני בדקתי גם בערים אחרות, אני בקשרים עם ערים אחרות בגלל הפרויקט של "עיר בריאה", אני בודקת מודלים כאלה וזה לא קיים.

חיים געש: כי יש חפיפה עם ועדות אחרות.

חיים געש: אתה בא לועדת חינוך והוא לוקח לו סמכויות.

חיים געש: אז הוא אומר, מה פתאום?

חיים געש: יש ועדת רווחה או וועדת קליטה.

זבולון אורלב: הרעיון הוא לא לקחת סמכויות.

חיים געש: אלא לתאם.

זבולון אורלב: קודם כל, שתהיה ראייה עירונית אחת, שרואה איפה נקודות התורפה, איפה הבעיות, איפה ילדים נופלים בין השולחנות, איפה הילדים נופלים בין מחלקת החינוך למחלקת הרווחה.

זבולון אורלב: כי לחינוך יש כללי הסעה כאלה ולרווחה יש כללי הסעה אחרים והילדים שגומרים בחינוך המיוחד בשעה שתיים וזכאים למעונות יום שיקומיים, למועדונית יום ארוך, אבל משרד החינוך אומר, אני אסיע אותו בשעה שתיים והרווחה אומר, לי אין תקציב, יש בעיות שתורמים.

חיים געש: אתה מציין לבד את הבעייתיות בחפיפה.

זבולון אורלב: לא.

זבולון אורלב: אז לכן אני אומר, צריכה להיות איזושהי בעיה, אני לא יודע אם צריכה סמכות על, אבל לפחות למועצת העיר יש איזושהי ועדה, שיכולה לטפל.

זבולון אורלב: לקרוא לשניהם, למשוך להם באוזניים ולהגיד להם, חבר'ה תראו, הילדים פה נופלים ביניכם, בואו נראה מה אנחנו עושים ואיך אנחנו מתקדמים ופותרים את הבעיות בין שניהם, או גם בהחלט מציפים בעיות עירוניות.

זבולון אורלב: כגון, שיש מחסור וטיפול בילדים בגיל הרך מאפס עד שלוש, שראש העיר שהולך לדבר עם שרי הממשלה יש לו תמונת מצב מה קורה פר עירייה.

זבולון אורלב: בהיבט הרחב של הילדים שלו, איפה הדברים האלה עומדים.

זבולון אורלב: זה לא צריך לגזול פרנסה, לא מועדת החינוך ולא מועדת הרווחה ולא מועדת נוער.

זבולון אורלב: ואני מבין שאלה שלוש הוועדות החופפות, נכון?

זבולון אורלב: ועדת הנוער ועדת הרווחה, וגם קליטה ובריאות, זה גם ועדת בריאות, יש גם את המשטרה המקומית יש הרבה חפיפות.

זבולון אורלב: טוב, נלך למשרדי הממשלה, נתחיל עם משרד הרווחה.

זבולון אורלב: נמצא איתנו מוטי וינטר מנהל האגף לשירותים חברתיים, הסמנכ"ל.

מרדכי וינטר: בוקר טוב.

מרדכי וינטר: הוועדה הזאת, בעצם משנת 2000, היתה יוזמה של המשרד לביטחון פנים.

זבולון אורלב: טוב, תיכף משרד החינוך ידבר.

מרדכי וינטר: יש כל מיני יוזמות, או פרויקטים.

מרדכי וינטר: היום ברשויות המקומיות, שאמורות לנסות לעשות את התיאום הזה בין השירותים.

מרדכי וינטר: יש את התוכנית הלאומית, יש 'מוכתב יחדיו' שמוביל הג'וינט, יש 'קדימה' שאנחנו בזמנו פיתחנו ו'עיר ללא אלימות', כמו שהגברת הזכירה.

מרדכי וינטר: מה שבדרך כלל מאפיין את כל התוכניות האלה, שיש משרד אחראי שמוביל אותם או איזשהו גוף, שיש לומר שווים במקרה דנן, נחקק החוק מבלי שאף אחד היה אחראי עליו מבחינה מיניסטריונית ואף אחד לא הקצה משאבים לטובת העניין ולכן הוא בעצם כזה בן אבוד ברשויות המקומיות.

אסא בן יוסף: מה זה משאבים?

מרדכי וינטר: מכיוון שאף אחד לא אחראי, ראש הרשות לא בדיוק יודע מה לעשות איתו, אין לו אחריות והוא נשען על ועדות חזקות יותר כמו זו.

זבולון אורלב: אבל כל הוועדות, גם הסטטוטוריות בעירייה, לא השר המיניסטריאלי האחראי עליהם, אלא ועדת החינוך.

חיים געש: לא, אבל תקציב החינוך והרווחה של הרשויות הוא הולך בmatching הרשות המקומית והמדינה, גם פעולות וגם תקנים.

זבולון אורלב: כנ"ל רווחה.

זבולון אורלב: אבל, אם יש לך יו"ר ועדת חינוך וועדת רווחה, הוא עושה בקרה על המדיניות שם.

מרדכי וינטר: לדעתי, לא הושקעה מספיק מחשבה בנושא הזה.

מרדכי וינטר: לא פה ולא בכנסת ולא במשרדי הממשלה.

מרדכי וינטר: זאת אומרת, אף אחד לא הבין בעצם מה הוא רוצה להשיג מהחוק הזה ולכן, הוא כמו שהדוח הזה מביט, גם כשאני מסתכל על תחומי העיסוק של אותם רשויות שעוסקות, רובן עוסקות בנושאים שוליים ולא בנושאים המרכזיים של ילדים וילדים בסיכון, לדעתי.

מרדכי וינטר: ולכן השאלה, יכול להיות שצריך תיקון של החוק, יכול להיות שצריך להיות חוק חובה, מבחינת חוק חובה לאור החשיבות של הנושא של זכויות ילדים היום בישראל, השנה.

מרדכי וינטר: בשנת 2000 המצב הוא שונה לעומת היום כן?

מרדכי וינטר: ונגיד, הוועדה הזו, לדוגמה, כשהיא נולדה היה לה מעמד אחר והיום יש לה מעמד אחר וחשיבות אחרת.

מרדכי וינטר: אותו דבר, אם אתם רוצים שהכנסת כאילו תהיה זרוע מסוימת של הוועדה לזכויות הילד אז צריך לעשות משהו, צריך להרחיב אותה, להפוך אותה לחובה.

מרדכי וינטר: לראות איזה ממשרדי הממשלה יעשה משהו, כי אם תיקח לדוגמה, שעובדת טוב במסגרת התוכנית הלאומית, יש ועדה מהסוג הזהה, כן?

מרדכי וינטר: שיש לה משאבים והיא עובדת וכל משרדי הממשלה, או לפחות חמישה משרדי ממשלה, שותפים בה והעסק עובד יפה, בכל מקום.

מרדכי וינטר: אנחנו עכשיו מתקרבים, יהיה מאה שישים וארבע רשויות, העסק עובד עם חמישה משרדי ממשלה.

זבולון אורלב: הוא עובד גם ברמה של הרשות המקומית?

מרדכי וינטר: רק ברמה של הרשות המקומית, יש ועדה וכולם שותפים בה והיא מתכנסת .

זבולון אורלב: ועדת שמיט, כן?

מרדכי וינטר: כן.

מרדכי וינטר: התוכנית הלאומית.

מרדכי וינטר: לכן, צריך פה לעשות תיקון דרסטי משמעותי, אם אתה רוצה שיהיה לזה ערך, כי אחרת נדבר ולא יצא מזה כלום.

זבולון אורלב: משרד החינוך, הדרה רוזנבלום, שהיא אחראית על מועצות תלמידים במשרד החינוך, במינהל חברה ונוער, שעדיין מחפש מנהל.

זבולון אורלב: איך קוראים לזה?

הדרה רוזנבלום: היום זה "מנהיגות צעירה", אני אחראית על כל המנהיגות הצעירה, אבל זה בסדר.

הדרה רוזנבלום: אני אוהבת את מועצות התלמידים והנוער.

זבולון אורלב: אנחנו קוראים מה שהילה פאר שולחת לנו.

זבולון אורלב: צריכים להעיר ללשכה.

זבולון אורלב: אנחנו מקבלים רשימות מלשכות השרים, מה שמות הנציגים ומה התואר שלהם ואנחנו רק קוראים את מה שמשרד החינוך שולח לנו.

הדרה רוזנבלום: אוקי, בוקר טוב לכולם.

הדרה רוזנבלום: בשנת 2000 הייתה יוזמה, וזה באמת היה בשיתוף.

הדרה רוזנבלום: זה היה יחד, עוד הייתה אז פעילה וכן דני נווה, שהיה אז חבר כנסת נענה לבקשת מועצת התלמידים והנוער הארצית והחליטו להוציא את התיקון הזה לחוק פקודת העיריות.

הדרה רוזנבלום: כי הרעיון היה לנסות להציף בעיות של נוער ברשויות המקומיות.

הדרה רוזנבלום: החליטו שזה מתאים יותר לערים, כי כשזה בישובים ובמקומות קטנים יותר, אז ישובים ביחד, גם החינוך וגם הנוער וכבר דברים האלה עולים פחות או יותר בערים, יש יותר ועדות ולכן זה רק בערים.

הדרה רוזנבלום: באמת בהתחלה היו דברים מאוד יפים, היו עושים שולחן עגול והיו מציפים בעיות של נוער.

הדרה רוזנבלום: יש לנו דוגמאות מחמש ערים שאפילו יו"ר, ראש המועצה, בזכות זה הפך להיות יועץ ראש העיר לענייני נוער.

הדרה רוזנבלום: לצערי, מאחר שאין אכיפה לנושא הזה וכמובן גם לא דרבון, למרות שפעם בשלוש שנים יש איזושהי ישיבה בנושא, באמת ירדו וכמעט נגוזו כל הישיבות האלה, אבל בזכות, אני מקווה, שבזכות החוק החדש של השלטון המקומי בנושא חוק הרשויות המקומיות, ששם כן ישבו וימשיכו עם שולחן עגול כל הנושאים שקשורים לבני הנוער יעלו גם נושאים---

זבולון אורלב: איזה חוק חדש?

הדרה רוזנבלום: יש את חוק הפקודה.

הדרה רוזנבלום: יש את חוק הרשויות המקומיות, שיש כאלה שקוראים לזה החוק הבלתי פורמאלי, מה שאתה דיברת עליו, שיש מנהל יחידת נוער ומועצת תלמידים ונוער רשותי.

הדרה רוזנבלום: אז, זאת אומרת, אני מקווה שככל שבאמת יותר מועצות תקמנה את מועצות התלמידים והנוער הרשותיות ושם יהיה יותר מגוון של אנשים, שיהיו שותפים מבחינת מייצגי הנוער, יוכלו גם להציף ולהעלות את הדברים האלה.

הדרה רוזנבלום: אבל המטרה הייתה אחרת, המטרה הייתה בפירוש לנסות וללקט את כל הגופים שבעיר בנושא זכויות הילד.

זבולון אורלב: איך את רואה את עתידן של הוועדות האלה למעמד הילד?

הדרה רוזנבלום: אני חושבת, שאם אנחנו רוצים למקד סוגיה זו ולחזק אותה, צריך לעשות על זה איזשהו מעקב, מה קורה עם זה?

הדרה רוזנבלום: למרבית הרשויות, אולי יש ועדה אחת כזאת ולנו יש רשימה, פונים אלינו נציגי בני הנוער, יש לנו רשימה של עשרים ואחת רשויות שהן עושות את זה פעמיים שלוש בשנה.

הדרה רוזנבלום: יותר לא עושים עם זה שום דבר.

זבולון אורלב: תודה.

זבולון אורלב: טובה בן ארי, ממונה על יישום חוק זכויות הילד במשרד החינוך.

טובה בן ארי: תודה רבה.

טובה בן ארי: אכן אני רוצה להשלים את מה שהדרה אמרה, בעקבות החוק הזה הובלנו תהליך איזשהו, שקראנו לו 'בונים הסכמות בחינוך' והתחלנו לקדם את רב שיח בין הגורמים העוטפים כל ילד בכל מקום.

טובה בן ארי: ועשינו את זה.

טובה בן ארי: מחוז תל אביב בזמנו לקח את זה כדגל והוביל את זה ברשויות המקומיות, בהמשך הדרך אני התלוויתי לועדות ברמה האישית.

טובה בן ארי: אני רוצה קצת, רמה אישית מקצועית כמובן, התלוויתי לכמה ועדות, כל שנה אני מתלווה לשלוש-ארבע וועדות ואני מלווה אותם בהתלבטויות.

טובה בן ארי: אני חושבת, שהדבר החשוב ביותר הוא, שגם מרכז המחקר והמידע מזכיר את זה, זה סעיף שתים עשרה ושלוש עשרה לאמנת זכויות הילד, שזה הזכות להישמע ולהשתתפות.

טובה בן ארי: לכן, אנחנו צריכים באמת לבנות מבנים רבים יותר להשתתפות בני נוער בקבלת החלטות, לא רק בעניינים הנוגעים להם אלא גם בעניינים הארגוניים, בהתייחס למה שאמרו פה החברים, התקצוב, אני ראיתי ברשויות אחרות ויעיד רומן שיושב לימיני, רומן הוא מעיריית יוקנעם, שאני שותפה לועדה שלו בשנה האחרונה, אני שותפה גם ביהוד אני גם שותפה בעוד ערים שונות, במבנים, איך ליצור את המבנים ואת הפעילויות עם הנוער ולמען הנוער, שזה נכון שאין תקציב לרשויות, אבל כשרשות מוצאת לנכון, שזה קו מוביל אצלה, אז יש גם תקציב לועדה הזאת.

טובה בן ארי: אני חושבת שהוועדות האלה מאוד חשובות ואני מקווה שבעזרתך אנחנו נעלה מדרגה.

זבולון אורלב: אני אגיד לך את האמת, אני עד עכשיו נבוך.

טובה בן ארי: אז אני אעזור לך, אחר כך אנחנו נשוחח על זה.

זבולון אורלב: אני עד רגע זה נבוך.

זבולון אורלב: כלומר, יש הרבה כוונות טובות.

זבולון אורלב: חשבתי שהיא צריכה להיות הוועדה הרואה את התמונה הכוללת של מעמדם של ילדים, בעיותיהם, זכויותיהם, רמת הרשות המקומית יושבים בה נציגים מכל הגורמים ויכולה לזהות בעיות, יכולה לתאם בעיות, יכולה לקבוע את סדרי העדיפויות של הישוב או לתת כלים בידי מקבלי ההחלטות ומה שמתברר ככה, קודם כל, יש חוק חדש שיזם שר החינוך גדעון סער, שבעצם מקים מועצות תלמידים ישוביות על פי, בתוקף חוק, שכבר יש במה לילדים, לצעירים, לקטינים, איך שנקרא להם, לילדים יש להם במה לדבר.

טובה בן ארי: אבל צריך גם להחליט לא רק לדבר, גם להיות שותף לקבלת החלטות, זאת המהות.

זבולון אורלב: השאלה היא, האם הוועדה למעמד הילד היא הבמה, ששם מתקבלות ההחלטות?

מור פינקלשטיין: צריך לדאוג שזה יהיה כך.

זבולון אורלב: השאלה, איזה החלטות.

זבולון אורלב: כי לכאורה, יש בכל תחום ועדה סטטוטורית או לא סטטוטורית, שמקבלת החלטה.

זבולון אורלב: ועדה לועדת החינוך מקבלת החלטה בתחום החינוך.

זבולון אורלב: ועדה לרווחה ושירותים חברתיים מקבלת החלטה בשירותים החברתיים.

זבולון אורלב: ועדת הנוער מקבלת החלטה בתחום תנועות הנוער, בתחום הנוער, שזה גם עם תנועות הנוער.

זבולון אורלב: עכשיו, יש מועצות תלמידים, אז יש עוד.

טובה בן ארי: יש גם קבוצת נוער של יוניצף, שבהמשך הם ירחיבו על זה.

זבולון אורלב: זה לא סטטוטורי, זה גוף וולנטרי.

זבולון אורלב: מצד שני, אני יושב כאן בועדה ורואה ישיבה אחרי ישיבה את הבעיה, איך ילדים נופלים בין כל השולחנות האלה.

הדרה רוזנבלום: לכן הייתה הרעיון של הוועדה לזכויות הילד, שיהיה לפחות פעמים שלוש בשנה מפגש עם כל הגורמים, אבל זה לא מתקיים.

טובה בן ארי: אבל זה לא ישים פעמיים שלוש.

טובה בן ארי: גם אם זה יתקיים, הדרה, עדיין, במה הם עובדים בפועל?

טובה בן ארי: במה הם שותפים בפועל?

זבולון אורלב: זה הוועדה תחליט, כל מקום לגופו.

טובה בן ארי: נכון, אבל זה בדיוק מה שלא קורה.

זבולון אורלב: זה הרעיון של הוועדה לזכויות הילד הזאת.

זבולון אורלב: אם ענייני חינוך יכולים להיות נידונים בוועדת חינוך, ענייני רווחה בוועדת רווחה, וכן הלאה, הכנסת חשבה שכדאי להקים ועדה לזכויות הילד, שחותכת את כל הוועדות.

זבולון אורלב: אני רק שנה ומשהו חבר בועדה הזאת, אולם לצערי, לא הייתי אף פעם חבר בוועדה הזאת ואני חייב לומר שיש לה הצדקה מלאה.

זבולון אורלב: כלומר, באמת הבעיה חמורה ביותר כשילדים נופלים בין הכסאות, היום זה עיקר הבעיה לפי דעתי, של הילדים בישראל.

זבולון אורלב: נמשיך עם משרדי הממשלה ואני מבקש לקצר.

זבולון אורלב: משרד הבריאות, בבקשה.

שיר ווגמן: בתוך הרכב הוועדה, יש גם היבט של בריאות הציבור ומשרד הבריאות לא משתתף בועדה הזאת של זכויות הילד.

זבולון אורלב: יש לי חדשות בשבילך.

זבולון אורלב: לשר הבריאות, יש סמכות להגיש תיקון לחוק.

זבולון אורלב: לא צריך בשביל זה חברי כנסת.

זבולון אורלב: תגישו תיקון לחוק, זה בסדר גמור.

זבולון אורלב: משרד התמ"ת, בבקשה.

זבולון אורלב: מיכל כרמל מהמעונות?

מיכל כרמל: נכון.

מיכל כרמל: קודם כל, אני רוצה להגיב לדברי הגברת ממעלה אדומים ולהדגיש, שהתמ"ת לא בונה מעונות.

מיכל כרמל: התמ"ת תומך ועושה היום באמת הרבה מאוד בנושא של תמיכה למי שיוזם להקים מעונות.

מיכל כרמל: עכשיו, במה מתבטאת התמיכה הזאת?

מיכל כרמל: יש גם במבחני התמיכה, הם מפורסמים באתר שלנו, אפשר, יכולה להיכנס ולראות.

מיכל כרמל: את יכולה גם לשוחח איתי אחר כך, אז אני אסביר לך יותר טוב.

מיכל כרמל: מה שהתפקיד שלנו---

זבולון אורלב: אם אפשר רק לקצר בדיון הזה, משפט אחד ותו לא.

מיכל כרמל: אז אני אגיד את התמיכות שיש.

מיכל כרמל: יש תמיכה של עד שבעים אחוז לבניית מעונות יום חדשים, שזה הרבה מאוד.

מיכל כרמל: הרחבת מבנים קיימים, זאת אומרת, אם יש מעון שהוא קטן אפשר להרחיב אותו וגם לקבל עליו תמיכה בהסבת מבנים פרטיים או אפילו ציבוריים שרוצים לייעד.

זבולון אורלב: יתר הפרטים יימסרו לך באופן ישיר, גם תוכלי לראות באתר.

מיכל כרמל: עוד משפט אחד קטן.

מיכל כרמל: בהיעדר החוק שעבר רק בקריאה ראשונה, אנחנו מחכים ומאוד מצפים שחוק הפיקוח על מעונות יום יעבור - - -

זבולון אורלב: אני מצפה?

מיכל כרמל: אנחנו מאוד מצפים.

זבולון אורלב: פני לממשלה הנמרצת שלך, שסוף סוף תדאג שהקואליציה תצביע בעד החוק, אז אנחנו נעביר את זה.

מיכל כרמל: הדבר שבאמת אותנו מאוד מדאיג, זה מסגרות מסכנות.

זבולון אורלב: זה הדיון הבא.

זבולון אורלב: בסדר?

זבולון אורלב: רק להשלים, יש החלטת ממשלה על ביצוע המלצות טרכטנברג, שמשדרגות באופן דרמטי את כל בינוי המעונות.

זבולון אורלב: מדובר על תוספת של עשרות אלפי מקומות.

זבולון אורלב: תקציב של למעלה ממיליון שקלים כדי לבנות מעונות חדשים.

זבולון אורלב: אתי בנימין, הנהגת הורים ארצית, בבקשה.

שרה כהן: אנחנו גם כן, גם משרד הקליטה רוצים.

שרה כהן: עברת את משרדי הממשלה, דילגת עלינו.

זבולון אורלב: בסדר, אני אתן לכם.

זבולון אורלב: לא דילגתי, אני אחזור אליכם.

שרה כהן: תודה.

אתי בנימין: מאוד עצוב לי להיות כאן היום.

אתי בנימין: אני מבינה גם מהדוח של מרכז המחקר והמידע, שאתי עשתה פה עבודה נפלאה, וגם מהשטח, שאי קיום הוועדות ברשויות המקומיות או אי התכנסות הוועדות, מסביר את מקומו של הילד בעיניהם של הרשויות.

אתי בנימין: בדוח של מחלקת המחקר, אנחנו רואים כמה רשויות בכלל החזירו את הטופס שנשלח אליהם, את השאלון שנשלח אליהם על מנת לענות על, איך אומרים, כמה התכנסו ומה הוועדות עשו.

אתי בנימין: אני רוצה להתייחס למשהו שקרוב לליבי, ירושלים, כי אני גם יו"ר ארגון ההורים בירושלים.

אתי בנימין: ועדה למעמד הילד בירושלים, התכנסה בשנתיים האחרונות ארבע פעמים, בדקתי את זה באתר העירייה.

אתי בנימין: היא התכנסה ארבע פעמים, אולם היא לא עשתה דבר.

אתי בנימין: החלטות לגבי ילדים והחלטות רבות לגבי ילדים בעיר ירושלים, מתקבלות בכלל בלי לשתף את הילדים וזה פשוט נורא.

אתי בנימין: לא יכול להיות שעיר כמו ירושלים, עיר הבירה של מדינת ישראל, תתנהג בצורה הזאת.

אתי בנימין: אני חושבת שהגיע הזמן, שתצא קריאה מהוועדה הזאת לכל ראשי הרשויות, להתחיל להתייחס לילדים, לשים את הילדים במרכז, לשתף את הילדים בתהליכי קבלת החלטות, לפחות אלה שנוגעים להם.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: נחזור למשרד הקליטה, ד"ר שרה פייר.

שרי פייר: כן.

שרי פייר: אני אתן קודם את רשות הדיבור לשרה.

זבולון אורלב: התכוונת שאני אתן את רשות הדיבור.

שרי פייר: כן.

זבולון אורלב: שרה כהן, מנהלת מחלקת רווחה במשרד הקליטה, בבקשה.

שרה כהן: נושא הקליטה בזווית של ילדים ונוער בסיכון מוסדר היום פורמאלית רק במהלך אחד, שהוא של התוכנית הלאומית לילדים ונוער בסיכון, שם השותפות של משרד הקליטה בזירה הישובית מעוגנת בהחלטת הממשלה ואנחנו חלק מתוך הועדת השיבה, מה שנקרא, ברשויות המקומיות, שנוטלות חלק בתוכנית הלאומית לילדים ונוער בסיכון.

שרה כהן: המקום של הקליטה לא מוסדר במסגרת החקיקה הזו.

שרה כהן: באופן כללי, נושא הקליטה בשונה מהנושא של החינוך והרווחה, לא מוסדר ברמה סטטוטורית ומתקיימות ועדות קליטה כוללניות, שלא עוסקות רק בילדים ונוער בסיכון, אלא באופן כללי בקליטה בישוב.

שרה כהן: הן לא מוסדרות סטטוטורית אלא עוסקות באופן כללי על בסיס של שיתוף פעולה בין המשרד לקליטת עלייה לבין הרשויות המקומיות.

שרה כהן: סטטוטורית, משרד הקליטה הוא זה שאחראי באמצעות הלשכות שלו למתן השירותים לעולים ויש פונקציה, שהיא פונקציה מקומית של מחלקת קליטה מקומית.

שרה כהן: אבל שוב, זה חלק מתוך התהליך שהוא לא מוסדר והוא לא רק רלוונטי לנושא של ילדים ונוער בסיכון.

שרה כהן: לפי מה שאני ראיתי, רק אחד עשר אחוז מתוך הנושאים עסקו בועדות לקידום מעמד הילד ברשויות המקומיות עסוק בנושא של הקליטה ואני חושבת, שמה שכרגע בעצם ניתן ללמוד, זה מהתהליך שמתקיים עם התוכנית הלאומית, שלטעמי היום, בראיית רוחב של מה שקורה בנושא של ילדים ונוער בסיכון הוא בעצם התהליך היחיד, שנותן לנו תמונת מצב אמיתית, שמבוססת על מיפוי צרכים של ילדים ונוער בסיכון על בסיס מיפוי מסודר, שלפיו אנחנו יודעים מה קורה באותן רשויות, שכלולות בתוכנית הלאומית.

שרה כהן: מה המצב של הילדים ושל הנוער בסיכון.

שרה כהן: אחת לשנתיים, משרד הקליטה בשיתוף עם המועצה לשלום הילד, מוציאים את השנתון 'ילדים עולים בישראל', שהוא האח הקטן של השנתון הכללי של ילדים בישראל והוא נותן רזולוציה מאוד מחודדת של המצב של הילדים והנוער בסיכון, גם ברמה הישובית.

שרה כהן: זאת אומרת, ישוב, נכון להיום, אם הוא מקיים איזושהי ראייה ישובית כללית ובאמת יש לו אינטרס גם לבדוק מה קורה עם הילדים בסיכון, פשוט יכול לעבור על החוברת הזאת ולדלות ממנה ברמת רוחב מה קורה במצב של הילדים העולים בכמעט כל תחומי החיים שלהם.

שרה כהן: לדעתי, המודל של התוכנית הלאומית הוא מודל שנותן לרשות המקומית, בהחלט נקרא לזה, ואני לא, אני, זאת אומרת, הוא נותן לו כוח.

שרה כהן: זאת אומרת, מוטי היה מאוד צנוע, אבל אני כמשרד שותף יכולה לבוא ולציין את המשמעות של מה שהתרחש בעקבות הפעלה של התוכנית.

שרה כהן: שהמרכיב הנוסף, שבהחלט חשוב מאוד להוסיף אותו, זה הנושא של השותפות של בני הנוער.

שרה כהן: שותפות של בני הנוער ושל ההורים שהוא כרגע קצת התמוסס.

שרה כהן: אני חושבת, שצריך לתת לזה הרבה יותר מקום ובולטות.

שרה כהן: לטעמי, מה שהיום חסר ביותר בשיח הישובי זה המקום של בני הנוער.

זבולון אורלב: רומן פרס, יו"ר הוועדה למעמד הילד ביוקנעם.

רומן פרס: שלום לכולם.

רומן פרס: אני לא אתייחס לכל אותן נקודות, שחשבתי.

רומן פרס: לגבי שותפות, אדוני היו"ר, הרכב הוועדה כמו שזה הוגדר בחוק.

רומן פרס: מאוד קשה לכנס אותם מאחר ויש גופים ארציים שונים, המשמשים כחברים מן המניין בוועדה, שאפילו לא עונים על הזימונים, על מכתבים עם בקשה לשלוח אלינו נציגים.

רומן פרס: לא משנה מי, אני לא רוצה להכנס לזה כרגע.

רומן פרס: יש שם ארגוני מורים וארגונים ארציים כאלה ואחרים.

רומן פרס: הוצאנו פעם, הוצאנו פעמיים וסתם בזבזנו זמן.

רומן פרס: השנה, אפילו לא השקעתי בזה, כי אני חושב שחבל על הזמן של כולנו.

זבולון אורלב: לפי החוק, לפניי.

זבולון אורלב: אבל גם למעשה מקומיים, אני לא מבין איזה- - -

רומן פרס: לא, יש שם כל מיני גופים ארציים ש- - -

זבולון אורלב: שלושה עד חמישה חברי מועצה, מנהל אגף חינוך, מנהל אגף רווחה, אחד מנהלי בתי הספר, נציג ארגון המורים העל יסודיים, ייצוג ארגון מורי אגודת ישראל, נציג הסתדרות המורים.

זבולון אורלב: זה הכול מקומי.

זבולון אורלב: יו"ר מועצת תלמידים עירוני, יו"ר ועד ההורים העירוני, מפקד תחנת המשטרה, נציג תנועות הנוער, נציג ארגון התנדבותי.

רומן פרס: זה מצוין אותם ארגונים ארציים, שנכון שזה צריך להיות- - -

זבולון אורלב: איזה ארגונים ארציים?

רומן פרס: תוכל בבקשה לחזור שוב על הרשימה שהקראת אותה?

זבולון אורלב: אתה מדבר על נציג ארגון המורים העל יסודיים, ארגון ארצי?

רומן פרס: גם.

זבולון אורלב: יש מקומי.

רומן פרס: מה זה מקומי?

רומן פרס: אבל אנחנו פונים לגוף ארצי, אנחנו לא יכולים- - -

זבולון אורלב: אל תפנה לגוף ארצי.

רומן פרס: למי יש מנדט למנות נציג שלהם, אצל מי, אצל ראש העיר?

הדרה רוזנבלום: יש לך לפי מחוזות ויש לך לפי ערים, כל אחד חבר ארגון.

זבולון אורלב: אתה רוצה להגיד לי שיש פה שני ארגונים ארציים, הסתדרות המורים וארגון המורים העל יסודיים?

רומן פרס: אדוני היו"ר, עיריית יוקנעם פנתה לגופים האלה, כבר לפני כמה שנים ועד היום, לא קיבלנו נציגות.

רומן פרס: לכן, אנחנו עובדים היום- - -

זבולון אורלב: אתה לא יודע מי יו"ר הסתדרות המורים ביוקנעם?

זבולון אורלב: אתה רוצה שאני אגיד לך בטלפון אחד?

רומן פרס: לא, אני לא צריך לדעת מי היו"ר.

רומן פרס: אותו יו"ר הסתדרות, צריך למנות נציג או הוא או מישהו אחר מטעמו.

רומן פרס: ברגע שפונים ולא ממנים, אני ממשיך.

זבולון אורלב: כשאתה פוגש אותו ברחוב, תגיד לו: "משה, תגיד לי מה העניינים, למה אתה לא עונה לי?" אמרת נציגים ארציים, אבל זה לא, כולם מקומיים.

זבולון אורלב: המחוקק לא התכוון שרן ארז יבוא מאשדוד, הוא גר באשדוד.

רומן פרס: לא רן ארז, אבל מישהו מהנציגים שלו, שאחראי על זה.

רומן פרס: הוא מן הסתם צריך להתייחס לפנייה ולמנות את הנציגים שלו, כך אני חושב.

זבולון אורלב: לא צריך למנות, יש מקומיים.

זבולון אורלב: חבר'ה אל תסבכו את זה, יש מקומיים.

זבולון אורלב: כל הרעיון הוא ועדה מקומית.

רומן פרס: אני מבין שנגעתם פה בנקודה של צירוף עוד משרדי ממשלה כאלה ואחרים, שוב, כמה שיותר גופים ארציים.

זבולון אורלב: אין פה משרדי ממשלה.

זבולון אורלב: שלושה עד חמישה חברי מועצה, מנהל אגף החינוך, מנהל אגף הרווחה או מנהל מחלקה לשירותים ציבוריים.

זבולון אורלב: אני לא יודע מה זה שירותים ציבוריים.

רומן פרס: בועדה לקידום מעמד הילד ביוקנעם, משתתפים הרבה מעבר לאותן פונקציות שהקראת עכשיו.

רומן פרס: במקום מנהלת בית ספר אחד, משתתפות אצלנו כל מנהלות בתי הספר.

רומן פרס: מעבר לנציג של תנועת הנוער אחד, כל תנועות הנוער כולל בנות שירות לאומי, כולל הגרעין, כולל כולם.

דני רביד: מועצת תלמידים?

רומן פרס: בוודאי, בוודאי.

זבולון אורלב: בבקשה, הצג את עצמך.

דני רביד: דני רביד, מהרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.

זבולון אורלב: פתרנו את בעיית הבטיחות.

רומן פרס: לגבי השותפות, אין לנו בעיה, כולם שותפים, כולם מתכננים וכולם גם שותפים לכל העשייה.

רומן פרס: נכון שיש ועדת חינוך ונכון יש ועדת רווחה וועדת קליטה ועוד אלף ואחד ועדות אחרות, אבל לוועדה לקידום מעמד הילד, אדוני היו"ר, יש משמעות אחת.

רומן פרס: למרות שיש ישובים שזה עוד לא התקדם וגם אצלנו, אני חושב, שעוד לא התקדמנו כמו שהיינו רוצים, אבל בגלל אותם דיונים, בגלל אותן ישיבות ובגלל אותה מודעות שאנו מצליחים להעלות בקרב אנשי חינוך, מערכת החינוך בישוב קודם כל, מערכת החינוך הפסיקה לפחד מהמושג זכויות הילד, זכויות התלמיד.

רומן פרס: זה לא סוד, לפני כשלוש שנים, בכל פעם שהתחלנו לדבר על נושא הזכויות, התגובה הראשונה היתה, ואני מדבר על מערכת החינוך, "עוד פעם על הזכויות"?

רומן פרס: "יש להם גם חובות, אבל מישהו זוכר על החובות?

רומן פרס: " אנחנו מתייחסים לזה כחלק אינטגראלי של כל התהליך.

רומן פרס: קודם כל, שיפסיקו לפחד מהמושג הזה זכויות, שיתחילו להבין שזכויות מביא אחריות וחובות זה הולך ביחד.

רומן פרס: ואני אומר לכם, יש בזה התקדמות מאוד משמעותית ויש לא מעט תוכניות ולא מעט פרויקטים, שכבר פיתחנו אותם יחד עם טובה ועם המנגנון שלה ואני מזמין את כולם ליוקנעם לראות איך זה מתפקד.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: כמה פעמים התכנסה הוועדה בקדנציה הנוכחית?

רומן פרס: הקדנציה הנוכחית, עוד לא.

זבולון אורלב: בשלוש השנים האחרונות?

רומן פרס: בין חמש לשש פעמים.

זבולון אורלב: שזה, פעם או פעמיים בשנה.

רומן פרס: כן.

זבולון אורלב: מר מימון ממגדל העמק, בבקשה.

יעקב ליצמן: תודה.

יעקב ליצמן: אני שמח להיות פה, אני חושב שמכל מפגש אפשר עוד ללמוד.

יעקב ליצמן: אני מציע שכל יו"ר ועדה להגנת הילד, יקבל יום הכשרה, שבו יגידו לו מה הוא צריך לעשות ומה מצפים ממנו.

יעקב ליצמן: אני בתפקיד יו"ר הוועדה כבר ארבעה חודשים, ומאז שהתחלתי את תפקידי התכנסנו כבר פעם אחת, הפעם הבאה תהיה במרץ.

יעקב ליצמן: אני חושב שכשראש העיר נותן מינוי למישהו לתפקיד יו"ר ועדה, צריך לזמן אותו למשרד ולתת לו דגשים מה הוא צריך לעשות, מהו החוק וכמובן את הזכויות, כי זו הפעם הראשונה שאני רואה את המסמך הזה.

יעקב ליצמן: אני התקשרתי למשרד, שם נתנו לי הצעות שונות איך לנהל וכו', אבל לדעתי, אני לא קיבלתי כלל הכשרה נאותה.

יעקב ליצמן: מה שקורה הוא, שאתה מנהל ועדה עם "תותחי על" בעירייה, מנהל אגף חינוך, מנהל אגף רווחה וכל אחד אומר, "זה שלי וזה שלי, מי אתה ומה אתה מבין?

יעקב ליצמן: " לכן, אני שמח שאני פה היום, אני בטוח שאני אנהל את הוועדה הבאה, יש לי פה הרבה חומר.

יעקב ליצמן: אני חושב, שצריך להפיץ את האמנה להגנת הילד לכל ההורים באופן אישי, לפרסם את זה בלוחות מודעות בבתי ספר, בעיריות, בתנועות הנוער, במועדוני נוער ובעוד הרבה מקומות.

זבולון אורלב: מותר לך לעיין בבקשה.

יעקב ליצמן: אף פעם לא קיבלתי את זה.

יעקב ליצמן: מגדל העמק לא יודעת מה זה, אני לא יודע מה זה.

יעקב ליצמן: צריך להפיץ את זה בכל, כי אנחנו עשינו סיבוב בבתי ספר ובתנועות הנוער, זה לא נמצא שם.

יעקב ליצמן: אולי ביוקנעם יש הרבה כאלה, במגדל העמק אין.

יעקב ליצמן: זה לא נושא אישי, אחד הדברים החשובים, שהעלו בוועדה, שאנחנו רוצים להפיץ את המסמך הזה.

יעקב ליצמן: אני אפנה בבקשה לקבל את החומר ולהפיץ את זה להורים, כי הם האחראים לזכויות הילד הראשוניים.

זבולון אורלב: תודה רבה לך.

זבולון אורלב: דני רביד, בבקשה.

דני רביד: תודה רבה.

דני רביד: אני נציג הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, שרואה באוכלוסיית הילדים כאוכלוסייה בסיכון להיפגעות בתאונות דרכים.

דני רביד: מאוד חשוב, שבכל אחת ממאתיים חמישים ומשהו רשויות במדינת ישראל, מאבו בסמא בדרום ומגדל העמק ויוקנעם ופרדס חנה וכל הרשויות כולן, מהקטנה ביותר, מאלונה ועד תל אביב וירושלים, יהיו מטות בטיחות בדרכים פעילים ובכל מקום יהיה מנהל מטה בטיחות עירוני או מועצתי שפועל ומשתף איתם פעולה.

דני רביד: הרשות הלאומית גם מתקצבת פעילויות שונות בתחום הרשויות המקומיות וגם דרך תקציבים של משרד התחבורה, תקציבי תשתיות גדולים מאוד.

דני רביד: השאר ראש הרשות פה, ב2011 ב'דרך חיים' הושקעו הרבה מאוד תקציבים ויש תוכניות ענפות מאוד, גם לעניין היפגעות ילדים ונשמח לשתף פעולה עם כל גוף עירוני, מדינתי, ארצי.

זבולון אורלב: תודה לרשות הלאומית.

זבולון אורלב: סמדר אהרוני מנס ציונה, בבקשה.

סמדר אהרוני: תודה.

סמדר אהרוני: אני חברת מועצה והממונה על הוועדה למעמד הילד.

סמדר אהרוני: בכל פעם שרוצים לכנס את הוועדה בנושא מסוים, אם זה חינוך אז ועדת החינוך קופצת, הרווחה, זה הנושא שלי.

סמדר אהרוני: הבעיה המאוד משמעותית, שאין תקציב.

סמדר אהרוני: כלומר, אפשר לשבת, מתכנסים, מדברים, מדברים, מדברים, מדברים, מביאים, מגישים תוכנית למועצת העיר ואז, אוקי, זה אנחנו עושים קצת בחינוך, קצת ברווחה, קצת בילדים בסיכון.

סמדר אהרוני: ואז, בעצם אנחנו נשארים בלי שום עשייה.

סמדר אהרוני: ואז פעם אחר פעם הוועדה מתכנסת ושום דבר לא קורה, אז אנשים מפסיקים להגיע.

סמדר אהרוני: אומרים, אוקי, בשביל לבוא לדבר ולספר סיפורים, תעבירי לנו במייל מה סיכמתם.

סמדר אהרוני: במילא לא קורה עם זה דבר.

סמדר אהרוני: כלומר, אני אדבר בשמי, אין לי "שיניים" ליישם את מה שאנחנו מקבלים בהחלטות.

סמדר אהרוני: אי אפשר לכנס אפילו פעם אחת, כי בכל פעם קופץ או יו"ר ועדת החינוך או יו"ר ועדת הרווחה, "זה שלי".

סמדר אהרוני: מתחיל להיות פה איזשהו מאבק על הסמכויות של הוועדה ובצורה כזאת אי אפשר לקיים שום דבר.

סמדר אהרוני: גם תקציב צבוע אין לעניין הזה, כי אני החזקתי את תיק הרווחה, היה תקציב, יכולנו לבצע, אבל היום אי אפשר לעשות כלום.

זבולון אורלב: תודה רבה סמדר.

זבולון אורלב: כפי שאמרתי, נמצאת איתנו אורחת שהיא יועצת של יוניצף העולמי, ונסה סדלצקי, לידה יושבת גברת וידרמן, גלית וידרמן, מיוניצף ישראל.

זבולון אורלב: אני מבין שהיא תדבר אנגלית, אז את תתרגמי אותה ואם אפשר, כמו שאמרתי, חמש דקות.

גלית וידרמן: אז היא תדבר ואחר כך אני אתרגם בקצרה.

גלית וידרמן: בסדר?

זבולון אורלב: אני מעדיף קטע קטע.

יעקב ליצמן: מה זה יוניצף, מה זה הארגון הזה?

זבולון אורלב: מר מיימון, יוניצף הוא הארגון העולמי של האו"ם, שמופקד על טובתם וזכויותיהם של הילדים בעולם והוא יזם לפני שנים רבות, אמנה בינלאומית, שהגדיר מה החובות של המדינות, שחברות ביוניצף לפעול, כדי לשמור על זכויותיהם, מעמדם, בריאותם, רווחתם של ילדים.

זבולון אורלב: מדינת ישראל אישרה את הצטרפותה של האמנה הזאת בשנת 1991, עוד מעט כבר עשרים ושתיים שנה.

זבולון אורלב: משרד המשפטים, מדווח פעם בשנה למוסדות יוניצף העולמיים, איך מדינת ישראל מקיימת את האמנה הזאת.

זבולון אורלב: עד לפני שנה הדיווח של משרד המשפטים היה רק באנגלית, סוף סוף השפענו שהדיווח יהיה גם בעברית, בכדי שגם תושבי ישראל, באתר של משרד המשפטים יוכל לעקוב.

זבולון אורלב: זה חלק מהתפקידים של הוועדה הזאת, שאנחנו עוקבים אחר היישום האמנה הזאת, שמפוזרת על פני הרבה מאוד משרדי ממשלה, כמו שראית כאן, הרבה משרדי ממשלה קשורים לגורלם של ילדים, אז יש ליוניצף גם סניף בכל מדינה, יש גם יוניצף ישראל, שגברת גלית וידרמן היא מנהלת תחום הסינגור ביוניצף, אבל היא המייצגת בדרך כל את יוניצף בועדה הזאת.

זבולון אורלב: לפעמים גם בא היו"ר ולפעמים באה המנכ"לית.

זבולון אורלב: הם שותפים איתנו בחוק לנציבות זכויות הילדים בישראל, ונמצאת אורחת מיוניצף העולמי, שביקשה הרבה זמן, אבל אין לנו הרבה זמן, יש לה גם להציג מצגת ואין לנו זמן, לצערי, אבל מפני הכבוד שועדה לזכויות הילד של הכנסת רוצה לתת ליוניצף העולמי ובמסגרת שיתוף הפעולה הבינלאומי, אנחנו מאפשרים לה לומר את דבריה, בסדר?

זבולון אורלב: Please Ms.

זבולון אורלב: Sdelizky.

ונסה סדלצקי: (דבריה מתורגמים מאנגלית על ידי גלית וידרמן).

ונסה סדלצקי: אני מומחית לזכויות הילד ממכון אינאצנצטי באיטליה, ואדבר על הקונספט שפיתח יוניצף העולמי, מודל שנקרא עיר ידידותית לילדים, שמאפשר פיתוח לזכויות הילד.

ונסה סדלצקי: הרעיון הוא שהרשות המקומית, היא המקום שהילדים גרים בו והסביבה שלהם היא משמעותית.

ונסה סדלצקי: ולכן חושב, שהאמנה לזכויות הילד תבוא לידי יישום ברשות המקומית.

ונסה סדלצקי: מה שאנחנו רואים זה, בעצם כשאתה בא לישם את האמנה הבינלאומית לזכויות הילד ברשות, אתה לא יכול לקחת רק מרכיב אחד של האמנה וליישם אותו, אלא אתה צריך לקחת את האמנה כמכלול ולעבוד על מספר מרכיבים כדי להביא אותם לידי יישום.

ונסה סדלצקי: יש לתוכנית של עיר ידידותית לילדים תשעה מרכיבים, שניבנו על סמך הניסיון העולמי של יוניצף.

ונסה סדלצקי: המרכיב הראשון, הוא הנושא של השתתפות ילדים.

ונסה סדלצקי: והעיר צריכה לוודא שלילדים תהיה את האפשרות לקחת חלק בתהליכים של קבלת החלטות ולהשתתף.

ונסה סדלצקי: זה יכול להיות מנגנון התייעצות, זה יכול להיות סקר.

ונסה סדלצקי: אבל הרעיון הוא, שלילדים תהיה את האפשרות להביע את דעתם ולהבהיר אותם בפני מקבלי ההחלטות.

ונסה סדלצקי: המרכיב השני, הוא מסגרת חוקית לנושא של ילדים.

ונסה סדלצקי: וכאן המטרה היא, ליצור תיאום וחפיפה בין החקיקה הארצית לחקיקה העירונית וליצור ביניהם מכניזם של תיאום.

ונסה סדלצקי: המרכיב השלישי, הוא למעשה אסטרטגיה שהוועדה לזכויות הילד צריכה להכיל, זה מאוד חשוב לכך שהוועדה תהיה יותר יישומית, אחד מהנושאים שאתם העליתם, וזה צריך לכלול מטרות, יעדים ולוח זמנים לביצוע.

ונסה סדלצקי: וזה גם צריך לכלול מי יפקח על איך זה ייושם.

ונסה סדלצקי: המרכיב הרביעי, הוא למעשה יחידה לתיאום או אדם שיתאם מרכיב של תיאום ברשות המקומית שיעסוק בילדים.

ונסה סדלצקי: היא מבינה שזה אחד מהתפקידים, שיש לועדות למעמד הילד ברשויות המקומיות, אבל חשוב שזה גם יהיה אדם שמועסק על ידי הרשות המקומית ויש לו את היכולת לתאם בין היחידות השונות, שעוסקות בילדים ברשות המקומית.

ונסה סדלצקי: כך שהאדם הזה גם יתאם, אבל גם יקדם את נושא זכויות הילד ביחידות השונות.

ונסה סדלצקי: מרכיב חמישי, של הערכה של כל מה שנעשה לגבי ילדים.

ונסה סדלצקי: ישנו נושא של תקציב לילדים.

ונסה סדלצקי: התקציב צריך להיות גם מותאם למטרות שנקבעו ולהיות תקציב שיאפשר ליישם אותם וגם איזושהי צביעה של התקציב העירוני, שמוקדש לילדים, גם לרוחב, כדי שניתן לראות ושתהיה נראות למה מוקצה לילדים.

ונסה סדלצקי: יש רשויות מקומיות בעולם, שבתוך התקציב של הרשות המקומית, עושות סעיף של תקציב ידידותי לילדים ומראות אותו.

ונסה סדלצקי: ידע ונתונים כדי לדעת איזה ילדים הם הנזקקים ביותר ושיהיה אפשר לטפל בהם.

ונסה סדלצקי: להביא למודעות יותר גדולה לנושא זכויות הילד ברשות המקומית.

ונסה סדלצקי: הנושא של רשויות מקומיות, שמחזיקות נציב לילדים וגם כמובן העבודה של עמותות וארגונים של מגזר שלישי ברשות המקומית, לטיפול בנושא של ילדים.

ונסה סדלצקי: ברמה הארצית, חשוב שתהיה אחריות ברורה, סמכות ברורה, תקציב, העצמת הידע אצל הנותנים של השירותים ורשת להחלפת ידע של נטוורקינג בין מי שמטפלים בילדים, וברמה המקומית חשובים שלושה מרכיבים, תוכנית אסטרטגית מוסכמת ברשות המקומית, משרד שיתאם וירכז את העבודה עם ילדים והטיפול בנושא של זכות הילדים להישמע.

זבולון אורלב: תודה רבה לגברת סדלצקי.

זבולון אורלב: אנחנו מאוד מודים ואנחנו שמחים על ההזדמנות שנציגת יוניצף העולמי יכולה להשתתף איתנו ותודה גם לגלית על התרגום ועל היוזמה.

זבולון אורלב: אחרון הדוברים, נציג מועצת תלמידים ארצית, מור פינקלשטיין.

מור פינקלשטיין: אני מנהרייה, תלמיד כתה י"ב.

מור פינקלשטיין: שמעתי פה כמה פעמים שדיברתם על המועצות, בתוך כל הנושא של הוועדות, ועשינו מיפוי.

מור פינקלשטיין: באמת, מה קורה בשטח.

מור פינקלשטיין: אני רואה, רשום פה חמישים וחמש ועדות לקידום מעמד הילד בעיריות, מתוכם עשרים משותפות המועצות.

זבולון אורלב: אתה תמשיך לדבר, אני יוצא שנייה בסדר?

מור פינקלשטיין: בסדר גמור.

מור פינקלשטיין: בכל אופן, אז בעשרים מתוך חמישים וחמש באמת משותפות המועצות.

מור פינקלשטיין: אנחנו כמועצות תלמידים מאוד מאוד רוצים את החלק של השיתוף פעולה בקבלת ההחלטות, כי אחרי הכול, אנחנו הגוף שמייצג את בני הנוער ברמה העירונית, אם זה במחוז או בארצית ולפעמים, אנחנו נתקלים בהמון בעיות.

מור פינקלשטיין: יש מועצות, יש, סליחה, רשויות, שלפעמים עושות את הוועדות בבוקר, יש כאלה שלא מקיימות בכלל.

רומן פרס: זה לא לפי החוק בבוקר, מה זאת אומרת?

הדרה רוזנבלום: תשעים אחוז, עושים את זה בתשע בבוקר.

רומן פרס: זה בניגוד לחוק.

מור פינקלשטיין: גם את ועדות החינוך עושים כך, זה ברור מאוד למה.

טובה בן ארי: הבאתי דוגמה ליוקנעם, אני באה בשש.

רומן פרס: זה בניגוד לחוק בכלל.

רומן פרס: מה זאת אומרת?

רומן פרס: לפי החוק גני עיריות, אחרי, משמונה עשרה אפס אפס ומעלה כל הוועדות - - -

מור פינקלשטיין: גם לפי החוק, אמור להיות נציג מועצת תלמידים בהמון ועדות וזה לא קורה.

מור פינקלשטיין: זו בעיה מאוד מרכזית, שאנחנו נתקלים בה.

מור פינקלשטיין: וגם בכלל חוסר שיתוף הפעולה בין העירייה לבין המועצה, מעבר לזה, גם כמו שדיברנו, ההתכנסות לא תכופה מספיק וזה לא מוביל לתוצאות ובאמת להשפעה הלאה וצריך באמת לרענן את כל הנהלים, את כל השיתוף פעולה ואנחנו נשמח.

זבולון אורלב: סליחה חברים, אני מתנצל.

זבולון אורלב: יש דברים שהם גם לא בשליטת יושבי ראש ועדות ואני מתנצל.

זבולון אורלב: אני רוצה לסכם את הדיון ולומר, שהוועדה רשמה לפניה בדאגה את הממצאים שנמסרו במסמך שהכינה אתי וייסבלאי ממרכז המידע והמחקר של הכנסת, שלפיהם, לא בכל הרשויות, כל העיריות שבהם היה צפוי להקים את הוועדות למעמד הילד והוקמו הוועדות וכן ביחס לתפקוד הסדיר והעקבי של הוועדות האלה.

זבולון אורלב: הוועדה סבורה, שאכן יש לשקול מחדש את ניסוח תפקידי הוועדה באופן, שהיא תדגיש יותר את הצורך בתיאום בין כל הגורמים המקומיים, שעוסקים בטובתם של ילדים, במעמדם, בזכויותיהם וכן תהיה הבמה המרכזית, המסגרת העיקרית לשיתוף ילדים והורים בכל אשר קשור להכרעות ולהחלטות שקשורות לילדים.

זבולון אורלב: הוועדה, חיים אני רוצה לפנות אליך במסגרת לפני שאני מנסח את זה, כדי שנקיים כינוס משותף עם יושבי ראש הוועדות של הוועדות למען הילד, נעשה כינוס מיוחד במרכז שלטון מקומי לדיון ביחס, בסדר?

זבולון אורלב: הוועדה פונה למר חיים געש, יו"ר ועדת הרווחה והשירותים החברתיים בשלטון המקומי, כדי לקיים כינוס משותף עם הוועדה במרכז השלטון המקומי, עם יושבי ראש הוועדות למעמד הילד על מנת לקיים את הדיון באשר לתפקוד, התפקוד והתפקידים הראויים הנכונים והמעודכנים של הוועדות למעמד הילד, רק איפה שיש.

זבולון אורלב: הוועדה גם סבורה שיש לצרף לועדה הזאת את נציגי בריאות הציבור וכן את הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.

זבולון אורלב: הוועדה סבורה שיש להרחיב את החוק הזה גם לרשויות המקומיות במידת האפשר.

זבולון אורלב: ואנחנו כבר אפילו ניסחנו הצעת חוק כזאת, שתרחיב את הוועדות האלה גם במועצות מקומיות.

זבולון אורלב: הוועדה מקדמת בברכה את היועצת של יוניצף העולמי, גברת ונסה סדלצקי.

זבולון אורלב: היא שמעה בתשומת לב את הצעת התוכנית לקידומם, קידום מעמד הילד ברשויות המקומיות ומודה לה על השתתפותה בישיבת הוועדה.

זבולון אורלב: הוועדה תמשיך לעקוב ולפקח בישראל על היישום של האמנה הבינלאומית לשמירת זכויותיהם של הילדים.

אתי בנימין: הייתי מציעה, אם אפשר לצרף אולי לועדות גם את המפקחת ממשרד החינוך על זכויות הילד, טובה בן ארי.

זבולון אורלב: לא.

זבולון אורלב: הקונספט של החוק הוא, לא לצרף משרדי ממשלה אלא רק המקומיים.

זבולון אורלב: אפשר להזמין אותה, אבל לא הייתי מחייב בחוק.

זבולון אורלב: תודה רבה לכולם, הישיבה נעולה.