ועדת הכלכלה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 763, 2012-02-27 15:00

כרמל שאמה-הכהן: צהרים טובים, חברות הכנסת, חברי הכנסת, אנחנו פותחים את ישיבת .

כרמל שאמה-הכהן: על סדר-היום: סגירת מפעל "פרי הגליל" בחצור הגלילית ופיטורי העובדים, או הסכנה לפיטורי העובדים נכון לרגע זה.

כרמל שאמה-הכהן: הישיבה הזאת בו בעיקר בתפקיד של מפקחת על פעילות הממשלה פיקוח פרלמנטרי.

כרמל שאמה-הכהן: הטענה העיקרית שעומדת בבסיס הוויכוח בין בעלי המפעל לבין הממשלה היא, האם מדובר על הבטחה לסיוע כספי בסך של 18 מיליון שקלים.

כרמל שאמה-הכהן: בעלי המפעל מייחסים את ההבטחה לשר לשעבר בנימין בן-אליעזר, ולכן ביקשתי באופן אישי מכבוד השר לשעבר, חבר הכנסת בנימין בן-אליעזר, לבוא כדי שנשמע את הדברים בצורה בלתי אמצעית ונוכל אפילו לשאול שאלות בתגובה לדברים שהוא ידווח לוועדה.

כרמל שאמה-הכהן: אני רוצה להודות לך, כי אני יודע ששינית את הלו"ז שלך מפאת חשיבות העניין.

כרמל שאמה-הכהן: אני מודה לך על כך מראש.

כרמל שאמה-הכהן: כמובן הנושא הוא נושא גם רגיש, גם כבד משקל, גם ברמה האנושית, גם ברמה של הפעילות הכלכלית ביישוב חצור הגלילית.

כרמל שאמה-הכהן: מדובר על מפעל שהוא העוגן התעסוקתי ביישוב.

כרמל שאמה-הכהן: זה אזור שלא רווי בהזדמנויות תעסוקה, ולכן יש שתי שאלות: האחת, אם המדינה התחייבה התחייבות אמיתית, שיש לה משמעות משפטית מחייבת ובלתי חוזרת, אזי המדינה חייבת לעמוד בהתחייבויותיה.

כרמל שאמה-הכהן: כמו שבאולם הזה חברי כנסת בו יודעים לדרוש מדלק נדל"ן, מבעלי המניות שם, או מכל גוף פרטי אחר, לעמוד בהתחייבויותיו כלפי הציבור, קל וחומר כאשר מדובר בממשלה שמושלת, ואנחנו ננסה לברר את הסוגיה בהתאם לדברים שיעדכן אותנו חבר הכנסת בנימין בן-אליעזר, ולייעוץ המשפטי, ככל שיידרש לבחון את הסוגיה.

כרמל שאמה-הכהן: גם אם לא ניתנה הבטחה – זה החלק השני של הדיון – שמחייבת וכובלת את המדינה לעמוד בהתחייבות, ברגע שעומדת שאלת פרנסתן של מאות משפחות באופן ישיר, וודאי יותר מכך באופן עקיף, הממשלה והכנסת חייבות להפגין את שיא היצירתיות, שיא הרגישות כדי למצוא פתרון שיבטיח תעסוקה לאורך זמן.

כרמל שאמה-הכהן: אני חייב לומר שיש כאן תחושה שלפעמים אנחנו נותנים אפשרות להשתמש בעובדים או במצוקות של עובדים כדי להשיג הישגים עסקיים.

כרמל שאמה-הכהן: וזה אולי גם הזמן להעיר הערה על הדרך שבה התגלגלה הפרשה בסיבוב הזה – סגירה בערב שבת של המפעל.

כרמל שאמה-הכהן: הרבה ביקורת הובעה על העניין הזה, אפשר היה לסגור אותו גם ביום ראשון בבוקר.

כרמל שאמה-הכהן: זה עדיין היה לא נעים, אבל יש גם עניין הנראות והמכובדות.

כרמל שאמה-הכהן: בכל זאת הבעלים הם הבעלים ואף אחד לא צריך להתנהג כגנב בלילה.

כרמל שאמה-הכהן: אכן נבחן את שתי הסוגיות.

כרמל שאמה-הכהן: נתחיל בסוגיה, כמו שאמרתי, של ההבטחה השלטונית.

כרמל שאמה-הכהן: נעבור אחרי זה לעניין המהותי – גם אם אין הבטחה שלטונית, איך פותרים את הסוגיה הזאת.

כרמל שאמה-הכהן: בסך הכול מדובר פה באופן פרטני באנשי עסקים שיש להם לא מעט עסקים במדינת ישראל, תורמים לפעילות הכלכלית במדינת ישראל, השקיעו כסף לא קטן באזור שלא רבים הולכים ומשקיעים בו.

כרמל שאמה-הכהן: רוב המשקיעים מעדיפים להשקיע בסיטי של תל-אביב.

כרמל שאמה-הכהן: עדיין לצערנו זה הרבה יותר בטוח וזה הרבה יותר מבטיח, וצריך לעודד אנשים שלוקחים יוזמה ולוקחים סיכון ומבצעים השקעות גדולות ומשמעותיות ומאפשרים למדינת ישראל עדיין להיות מדינה נושמת ומשגשגת בכל חלקיה.

כרמל שאמה-הכהן: לכן – אני חושב שכל חברי הכנסת וגם הממשלה – יעריכו כל סוג של גמישות מצד בעלי המניות להוביל, קודם כול, למסלול של רגיעה, לצאת ממסלול של משבר, ולנהל אולי את הפתרון לא כאשר גרזן מונח על צווארם של העובדים.

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה, חבר הכנסת בנימין בן-אליעזר.

כרמל שאמה-הכהן: מה היה מזווית הראייה שלך?

בנימין בן-אליעזר: קודם כול, מדובר בתקופה של כמעט שנתיים, השנים 2008 ו-2009, אלה השנים של המשבר הכלכלי העולמי.

בנימין בן-אליעזר: הנושא של "פרי הגליל" לא ירד משולחני במשך כל התקופה הזאת.

בנימין בן-אליעזר: אני אגש ישר לסוף – האם העובדים והבעלים הבינו ממני שאני מתכוון להיאבק כדי שיקבלו את המענק?

בנימין בן-אליעזר: התשובה שלי היא חיובית.

בנימין בן-אליעזר: אומנם גם העובדים וגם הבעלים הבינו את הדבר הזה ממני, משום שהיה ברור לי דבר אחד, שהמשמעות של סגירת המפעל הזה זה סגירת הדלת על חצור הגלילית, נקודה.

בנימין בן-אליעזר: זה המקום היחיד שאפשר לבוא ולהגיד "למפעל יש עיירה", נקודה.

בנימין בן-אליעזר: צריך להבין את הדבר הזה.

בנימין בן-אליעזר: הבעלים, מבחינתם בצדק או לא בצדק, באו ואמרו: לנו יש אלטרנטיבה להעתיק את קווי הייצור מהמפעל הזה למקום אחר, נדמה לי באזור מטה אשר, ליד נהרייה.

בנימין בן-אליעזר: התנגדתי לזה.

בנימין בן-אליעזר: התנגדתי לדבר הזה, משום שלא רציתי להביא לכך שהמפעל הזה בחצור הגלילית ייסגר.

בנימין בן-אליעזר: ידעתי שקיימת מגבלה.

בנימין בן-אליעזר: אני לא רוצה שתבואו ותכוונו את החץ לכיוון של מרכז ההשקעות.

בנימין בן-אליעזר: מרכז ההשקעות עובד על-פי חוק, החוק מחייב 25% ייצוא.

בנימין בן-אליעזר: אז אמרתי: חברים, אני רוצה לגבי המפעל הזה ללכת בשיטה של החרגה, ולכן צריך להוריד את המגבלה הזאת של ה-25%.

בנימין בן-אליעזר: התייעצתי אז עם שרון קדמי, שאז היה המנכ"ל, הוא אמר את זה - - -

כרמל שאמה-הכהן: הוא גם היום המנכ"ל.

בנימין בן-אליעזר: ודאי.

בנימין בן-אליעזר: אז הוא אמר לי: אפשר יהיה להוריד את הדבר הזה.

בנימין בן-אליעזר: אמרתי גם למרכז ההשקעות וגם למנכ"ל: תעשו הכול כדי שהמפעל הזה לא ייסגר ושימשיכו לעבוד.

בנימין בן-אליעזר: אלה הם הדברים, ברוח הדברים האלה.

בנימין בן-אליעזר: נתתי את זה בכתב גם לוועדת הכספים, הצהרתי את זה בוועדת הכספים.

בנימין בן-אליעזר: וכדי שמישהו לא יבין לא נכון, ממני רשאים היו גם העובדים וגם הבעלים להבין ששר במדינת ישראל, שמייצג את ממשלת ישראל, הבטיח להם לקיים שהם יקבלו מה שמגיע להם בחוק השקעות, נקודה.

מירי רגב: למה זה לא קרה?

כרמל שאמה-הכהן: המלים הקריטיות בדבריך היו שהתחייבת לעשות כל מאמץ כדי שהם יקבלו את הסיוע.

בנימין בן-אליעזר: אמת ויציב.

כרמל שאמה-הכהן: אבל אין ממש - - -

בנימין בן-אליעזר: לא נקבתי בסכומים.

בנימין בן-אליעזר: שמעתי שאמרו שנקבתי בסכומים.

בנימין בן-אליעזר: לא נקבתי בסכומים, אבל כן התכוונתי שהם יקבלו - - -

כרמל שאמה-הכהן: לעשות מאמץ להחריג אותם.

בנימין בן-אליעזר: בוודאי.

בנימין בן-אליעזר: אני חושב שגם היום צריך לעשות את הדבר הזה.

יעקב אדרי: זה נכון בכל מקרה.

בנימין בן-אליעזר: האוצר ינסו להגיד לכם שיש לזה השפעות רוחב.

בנימין בן-אליעזר: חברים יקרים, אין אח, רע ודוגמה לחצור הגלילית.

בנימין בן-אליעזר: אני חוזר עוד פעם: זה מפעל שיש לו עיר – 300 משפחות.

בנימין בן-אליעזר: ולכן אני מצפה שהדבר הזה יבוא על שולחן הממשלה.

בנימין בן-אליעזר: חברים, כשהייתי שר בשנתיים האלה, אני הרי יושב עם מרכז ההשקעות, ויש לי עליו רק שבחים, חילקנו מאות מיליוני דולרים למפעלים.

בנימין בן-אליעזר: אני כבר לא רוצה להגיד כמה אנשים עובדים שם ועל מה מדובר.

בנימין בן-אליעזר: לכן צריך להחריג את זה וצריך לקבל החלטה.

בנימין בן-אליעזר: זה צריך לבוא לשולחן הממשלה, והממשלה צריכה לשלם את זה.

כרמל שאמה-הכהן: קודם כול, תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: למישהו יש שאלה לחבר הכנסת בן-אליעזר?

מירי רגב: אני לא מבינה למה זה לא קרה.

מירי רגב: קודם כול, קיבלת החלטה מצוינת, חברי וידידי חבר הכנסת בן-אליעזר.

מירי רגב: אני שואלת אותך שאלה: ברגע שקיבלת את ההחלטה, ולי היא בוודאי נשמעת הגיונית ונכונה, מה קרה אתה בממשלה?

מירי רגב: למה ההחלטה הזאת לא בוצעה?

בנימין בן-אליעזר: חברים, אחרי שקיבלתי - - -

מירי רגב: היית שר התמ"ת.

בנימין בן-אליעזר: אחרי שקיבלתי את ההחלטה הזאת, התקבלה החלטה אחרת, לפרק את המפלגה שלי.

בנימין בן-אליעזר: אני הייתי בחוץ.

יעקב אדרי: זה הלך יותר מהר.

בנימין בן-אליעזר: זה הדבר היחיד שקרה.

מירי רגב: אם היית נשאר, זה היה קורה?

בנימין בן-אליעזר: אני מוכן להתחייב בפנייך, שאם הייתי נשאר שם, זה הדבר - - -

מירי רגב: זה היה קורה.

מירי רגב: זה מה שרציתי לשמוע.

כרמל שאמה-הכהן: כבוד היועצת המשפטית, אני רק רוצה לשאול האם מהדברים שתיאר חבר הכנסת בן-אליעזר, האם מדובר בהתחייבות שלטונית מחייבת?

כרמל שאמה-הכהן: האם את יכולה בכלל לחוות דעה בשלב הזה?

יעקב אדרי: אולי שאלה לפני זה.

בנימין בן-אליעזר: היועצת המשפטית, אני עמדתי מולם כששר.

בנימין בן-אליעזר: התחייבתי בפני העובדים והתחייבתי בפני הבעלים, נקודה.

אתי בנדלר: על מנת שהבטחה שלטונית תהיה הבטחה מחייבת, צריכים להתקיים מספר תנאים.

אתי בנדלר: למשל, שנותן ההחלטה הוא גם בעל היכולת לעמוד מאחוריה, לקיים אותה – זה אחד התנאים – ושאין צידוק חוקי לשנות את ההחלטה הזאת או לבטל אותה.

אתי בנדלר: בפסיקה מנו שורה של נסיבות, מתי הבטחה שלטונית היא הבטחה מחייבת ומתי ניתן לסגת מאותה הבטחה שלטונית.

אתי בנדלר: על פני הדברים, לפי הדברים שאמר כרגע השר בן-אליעזר, נראה לכאורה שמדובר בהחלטה שלטונית מחייבת, אבל אין לי עדיין כל הנתונים כדי לחוות דעה בעניין הזה, לכן התיישבתי כאן בשקט להקשיב לדברים, ומובן שחוות דעת רצינית יותר אני אוכל לתת - - -

כרמל שאמה-הכהן: בתוך כמה זמן נוכל לקבל ממך?

אתי בנדלר: אני רוצה, למשל, לשמוע - - -

כרמל שאמה-הכהן: היום או בהמשך הימים?

אתי בנדלר: ודאי שלא היום.

אתי בנדלר: לאור הנתונים אני צריכה לבדוק את החוק הרלוונטי.

אתי בנדלר: אני צריכה, למשל, לשמוע מה היתה העמדה של מרכז ההשקעות, מדוע הם סבורים שההבטחה הזאת לא מחייבת.

בנימין בן-אליעזר: מרכז ההשקעות עבד על-פי חוק, אין לו ברירה.

בנימין בן-אליעזר: למרכז ההשקעות רשום 25%.

אתי בנדלר: אבל אתה אומר שיש בחוק סמכות להחריג.

כרמל שאמה-הכהן: לא.

כרמל שאמה-הכהן: אין סמכות להחריג.

כרמל שאמה-הכהן: הוא הורה להכין תיקון חקיקה.

אתי בנדלר: אתה מדבר על כך שהתכוונת שההחלטה תהיה בחקיקה?

בנימין בן-אליעזר: או להביא את זה להחלטת ממשלה.

אתי בנדלר: אם החוק לא מאפשר לחרוג מאותם 25%, אז גם הממשלה לא יכולה להתחייב.

אתי בנדלר: היא יכולה לעשות את זה בדרך של ביטול חוק.

מירי רגב: בינתיים המפעל, בעקבות ההחלטה הזאת, עשה דברים כדי - - -

אתי בנדלר: גם הממשלה מחויבת לחוק.

כרמל שאמה-הכהן: כבוד היועצת המשפטית, האם ההבהרה הזאת משנה את המסקנה הראשונית שלך?

אתי בנדלר: אם על-פי חוק, אי-אפשר לרדת מאותם 25%, אלא באמצעות תיקון חוק, הרי שעל פני הדברים ההבטחה הזאת איננה מחייבת, כי הוא לא יכול למלא.

אתי בנדלר: אני אוסיף שגם ראש הממשלה יכול להתחייב לפעול לתיקון חוק, הוא לא יכול להתחייב לפעול בניגוד לחוק.

כרמל שאמה-הכהן: תודה.

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת אדרי, שאלה בבקשה.

יעקב אדרי: השאלה שלי, ושאלתי כבר את פואד, האם התנאי של 25% מופיע רק בחוק החדש שקיבלנו לפני שנה וחצי או יותר משנה?

בנימין בן-אליעזר: לא, זה היה בתקופה שלהם.

בנימין בן-אליעזר: זה מ-2005.

מאיר מלכה: החוק תוקן ב-2005.

יעקב אדרי: ייצוא של 25%?

חזי צייג: מ-2005 תוקן החוק.

חזי צייג: החוק תוקן ב-2005.

כרמל שאמה-הכהן: עכשיו אני רוצה לשמוע את חזי צייג, מנהל מרכז ההשקעות, ואחרי זה חברי הכנסת יתייחסו.

חזי צייג: אני רוצה להזכיר לכם שב-2008 היינו ערב משבר עולמי, ולא ידענו לאן כלכלת העולם, ובמשרד התמ"ת - - -

קריאה: דבר למיקרופון.

כרמל שאמה-הכהן: תעבור לשבת לצד השולחן בצורה מסודרת.

חזי צייג: ב-2008 בשל המשבר בעולם – אני רוצה להזכיר לכם – משבר בעולם.

חזי צייג: משבר כלכלי כבד מאוד, שער הדולר ירד ל-3.2.

חזי צייג: חשבנו איך אנחנו נערכים עקב הבעיות שקיימות פה, הן לתעשיינים והן לכלכלה הישראלית, כדי לא להיקלע למשבר הזה.

חזי צייג: חשבנו לעשות כמה תיקונים, לרבות תיקוני חקיקה בחוק עידוד השקעות הון ובהוראת שעה, לפטור למשך שנתיים את כל הנושא של הייצוא.

חזי צייג: זו היתה הכוונה, כך גם הונחינו לעשות.

חזי צייג: התכוננו לתיקון הוראת שעה, וזה לא הסתייע בידינו משתי סיבות: האחת, כי המשבר חלף מהר מאוד – שער הדולר בסופו של דבר לא פגע ביצואנים בצורה כל כך משמעותית והמשבר פסח על מדינת ישראל, והשנייה, שהממשלה בסופו של דבר לא תמכה בשינוי החקיקה הזה.

אתי בנדלר: גובש תזכיר או משהו והובא לממשלה?

חזי צייג: היועצת המשפטית פה, היא יכולה להשלים.

חזי צייג: רותי, את רוצה להשלים?

חזי צייג: גובש משהו בזמנו?

רותי לירז שפירא: לא הוגש תזכיר חוק, הוגשה טיוטה של חוק בהוראת שעה.

מירי רגב: האם הוגשה הוראת השעה שהמליץ עליה השר?

מירי רגב: זה היה בעקבות ההמלצה של השר?

כרמל שאמה-הכהן: תני ליועצת המשפטית להבהיר את הנקודה, חברת הכנסת רגב.

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה, היועצת המשפטית.

אתי בנדלר: אני מבינה שגובשה טיוטת החלטה לממשלה להביא לתיקון חוק והממשלה לא הסכימה לקבל את זה?

עמיר פרץ: לא היתה בכלל.

עמיר פרץ: לא הגיעה לממשלה.

כרמל שאמה-הכהן: מסמך פנימי.

רותי לירז שפירא: מדובר במסמך פנימי בלבד, טיוטה פנימית בלבד של ניסוח ראשוני של תיקון חקיקה.

רותי לירז שפירא: זה הכול.

אתי בנדלר: מי החליט לא לקדם את זה?

רותי לירז שפירא: אני לא יודעת.

אילן גילאון: די, נו באמת.

אילן גילאון: זו התפלפלות משפטית עכשיו.

אתי בנדלר: זו לא התפלפלות משפטית, זו שאלה אם נותן ההחלטה כבר נסוג ממנה עוד לפני שזה הובא לממשלה, או שהממשלה, שהיא המוסמכת לקבל החלטה על תיקון חקיקה - - -

רותי לירז שפירא: ההחלטה אם לקדם או לא לא היתה של הלשכה המשפטית.

כרמל שאמה-הכהן: הבעלים של מפעלי "פרי גליל", בבקשה.

קריאה: אין ספק, אני רק רוצה להשלים עוד דבר - - -

עמיר פרץ: תנו לה לדבר.

כרמל שאמה-הכהן: היא אמרה תשובה ברורה.

לאה ורון: היא אמרה "טיוטה פנימית".

אורלי לוי אבקסיס: השאלה, כשהתחלפו השרים, כשיש נוהל חפיפה או שאין נוהל חפיפה, אבל מביאים בפני השר החדש את ההחלטות או התוכניות שנרקמות בדרך, האם הביאו את זה לשר החדש, אמרו שיש כוונה, אמרו שיש הבטחה מהשר הקודם?

בנימין בן-אליעזר: אם אני אלך לפי השיטה הזאת, הייתי צריך לשבת ארבעה חודשים אתו כדי להעביר לו את החומר.

אורלי לוי אבקסיס: זה אומר שהפקידות לא עושה את עבודתה.

בנימין בן-אליעזר: הפקידות עושה את עבודתה קודש.

אורלי לוי אבקסיס: משהו פה נופל באמצע.

חזי צייג: אני רוצה רק - - -

כרמל שאמה-הכהן: חזי, תסיים.

חזי צייג: עוד שתי השלמות קטנות.

חזי צייג: אני רוצה להזכיר לכם שב-2010 אתם אישרתם פה בכנסת את הרפורמה שנעשתה בחוק עידוד השקעות הון, בחוק שאושר לא ניתן לאשר השקעות רטרואקטיביות יותר משתי שנות תקציב אחורה.

חזי צייג: גם זה מהווה בעיה מבחינתנו לאשר את זה היום.

חזי צייג: הבעיה היא בעיה שאין עמידה בדרישות החוק.

אורלי לוי אבקסיס: מה לגבי קדימה?

חזי צייג: קדימה אין בעיה, אבל זו לא הבעיה של המפעל.

חזי צייג: הבעיה שלהם שהם השקיעו את ההשקעות ב-2008.

מירי רגב: למה הם השקיעו?

מירי רגב: על-פי מה הם השקיעו?

חזי צייג: אנחנו לא יכולים לאשר היום במרכז השקעות - - -

כרמל שאמה-הכהן: חברים, אנחנו עוד לא בשלב השאלות למנהל מרכז ההשקעות.

חזי צייג: הם השקיעו עד 2010 - - -

כרמל שאמה-הכהן: חזי, בשורה התחתונה, האם יש איזה פתרון?

כרמל שאמה-הכהן: האם יש חוק שיכול להחריג את מפעלי "פרי גליל" בלי השלכות רוחב?

חזי צייג: לא אצלי במצב שאני מכיר, רק שינוי חקיקה.

כרמל שאמה-הכהן: יש שינוי חקיקה כזה שיכול לפתור את הבעיה?

אילן גילאון: אדוני היושב-ראש, אתה מודע לחוק שבוועדת הכספים?

כרמל שאמה-הכהן: אני שואל אותו, הוא יגיד שהחוק פוטר.

חזי צייג: אני יודע שוועדת הכספים החליטה על שינויי חקיקה, והיתה איזו הסכמה לפני כחודשיים שמתחילים במהלך הזה, ואני לא יודע איפה זה עומד.

כרמל שאמה-הכהן: נשמע את בעלי המפעל.

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה.

מרדכי חזיזה: אדוני היושב-ראש, רק שאלה קטנה.

מרדכי חזיזה: חזי צייג, כל הבעיות צצות רק לעובדי "פרי הגליל"?

מרדכי חזיזה: פתאום תמו כל הבעיות, רק היום כשמדובר בנו צצות כל הבעיות?

מרדכי חזיזה: אף אחד לא רואה את הבעיות של העובדים שם, העובדים יושבים בחוץ.

מרדכי חזיזה: זו לא בעיה?

מרדכי חזיזה: לשר היום, לשר התמ"ת, או לכל חבר וחבר – לא כואב לכם שאנשים יושבים שם בחוץ, זרוקים מערב שבת בחוץ?

מרדכי חזיזה: לזה אין פתרון?

מרדכי חזיזה: ל"הבימה" יש פתרון, לכל העולם יש פתרון.

מרדכי חזיזה: אנחנו לא שחקנים, אנחנו עובדים.

מרדכי חזיזה: חשוב שיהיה לנו לפחות מקור פרנסה.

מרדכי חזיזה: אנשים בחוץ דואגים.

מרדכי חזיזה: איפה הרגש?

מרדכי חזיזה: איפה הכבוד?

מרדכי חזיזה: מה זה פריפריה?

מרדכי חזיזה: מה זה חצור הגלילית?

מרדכי חזיזה: הרי הכול סיסמאות.

מרדכי חזיזה: בואו תוכיחו היום.

מרדכי חזיזה: חבר'ה, 300 משפחות על המצפון - - -

שחר אהרונסון: המדינה זה גדרה-חדרה.

מרדכי חזיזה: זה על המצפון שלי, זה על הגב שלי, זה על המצפון שלנו כוועד העובדים.

מרדכי חזיזה: איפה זה עומד?

מרדכי חזיזה: למה אתם מתעלמים מהעובדה הזאת?

מרדכי חזיזה: לא אכפת לכם.

מרדכי חזיזה: יש לכם בעיה עם משהו בחצור, בעיה כזאת ובעיה כזאת.

מרדכי חזיזה: בשביל לפתור את הבעיות של אותם אנשים שאמורים לשלם לממשלה ולרשות המקומית, האם מישהו יעזור להם?

מרדכי חזיזה: מה צצו כל הבעיות?

מרדכי חזיזה: מה העובדים אשמים?

מרדכי חזיזה: לא מעניין אותי הבעלים, לא מעניין אותי אף אחד, מה, מו.

מרדכי חזיזה: תמצאו פתרון לעובדים בלבד, אני מדבר על פתרון לעובדים, והפתרון מוטל בידיים שלכם.

מרדכי חזיזה: אדוני היושב-ראש, באתי באמונה, באתי בתקווה.

מרדכי חזיזה: אנחנו שרופים, כואבים, הדמעות זלגו, מילאו את הכבישים בחצור, הזיעה של העובדים נגמרה.

מרדכי חזיזה: עד כמה?

מרדכי חזיזה: לאיפה?

מרדכי חזיזה: כמה אפשר להיות מסכן של המדינה?

מרדכי חזיזה: מה יש, אנחנו, חצור הגלילית, לא בני אדם?

מרדכי חזיזה: לא שייכים לפריפריה של מדינת ישראל?

מרדכי חזיזה: אנחנו שייכים אולי לפריפריה הסורית או המצרית?

מרדכי חזיזה: למי אנחנו שייכים?

מרדכי חזיזה: מי ייתן לנו מענה?

מרדכי חזיזה: מי ייתן ל-300 עובדים מענה היום?

מרדכי חזיזה: איך אתם רוצים שראש הרשות יתקדם ויצליח?

מרדכי חזיזה: 300 עומדים לו בפתח הדלת.

מרדכי חזיזה: אני בשבת בבית לא מסוגל לקדש על היין כמו כל העובדים.

מרדכי חזיזה: למה?

מרדכי חזיזה: מה חטאתי?

מרדכי חזיזה: אתם חברי כנסת ואתם מייצגים, ואני בסך הכול עובד ייצור שרוצה לעזור לאותם עובדים, אבל תתנו את האפשרות המינימלית.

מרדכי חזיזה: זה לא מעניין המאבקים של הבעלים וכל המשחק הפוליטי.

מרדכי חזיזה: למה?

מרדכי חזיזה: אתם מענים אותנו, כי הכאב של העובדים, אין מי שישמיע.

מרדכי חזיזה: הרבה זמן לא ראיתי שחברי כנסת באו.

מרדכי חזיזה: כשהיתה ועדה של הכנסת באו ואמרו ונתנו ועשו.

מרדכי חזיזה: כמה אפשר להתחנן?

מרדכי חזיזה: למה?

מרדכי חזיזה: מה חטאו של עובד ייצור שחי משכר מינימום?

מרדכי חזיזה: מה חטאו?

מרדכי חזיזה: מי שמסוגל לתת לי תשובה פה, שיקום.

מרדכי חזיזה: מישהו יגיד לי מלה אחת.

מרדכי חזיזה: מי מסוגל להסתכל בעיניים לעובדים האלה?

מרדכי חזיזה: קומו תראו מה קורה עם העובדים.

מרדכי חזיזה: אני עכשיו מתווכח אם השר פואד החליט את ההחלטה הזאת?

מרדכי חזיזה: למה לא אמרתם את זה ל"הבימה"?

מרדכי חזיזה: למה לא אמרתם את זה לרשות השידור?

מרדכי חזיזה: ולמה לא אמרתם את זה לחצי מדינה?

מרדכי חזיזה: כולם קיבלו סיוע.

מרדכי חזיזה: הגעתם אלינו, לעובדי היצור המסכנים, ואני מצטער להגיד את זה, אבל מסכנים עם כבוד, עם ערכים, רוצים לעבוד.

מרדכי חזיזה: העובדים האלה רוצים לעבוד, לא רוצים להיות מובטלים, לא רוצים להיות נטל עליך, חזי, לא על התמ"ת ולא על האוצר.

יעקב אדרי: המדינה תשלם את האבטלה, אם תצאו החוצה.

מרדכי חזיזה: אתם תשלמו כפול על כפול.

מרדכי חזיזה: מה השגתם?

מרדכי חזיזה: מה אתם משיגים?

מרדכי חזיזה: למה העינוי הזה?

מרדכי חזיזה: למה אני צריך לבוא בכל פעם לכנסת?

מרדכי חזיזה: בשביל מה?

מרדכי חזיזה: מה חטאנו, שאנחנו גרים בחצור?

מרדכי חזיזה: תמצאו מדינה אחרת, תספחו את תושבי חצור הגלילית.

מרדכי חזיזה: אנשים שבורים טוטלית, אדוני היושב-ראש.

מרדכי חזיזה: אני אומר לך, אני עובר שם עם דמעות בעיניים.

מרדכי חזיזה: לא יכול לספוג את זה, כי המעמסה על נציגות ועד העובדים היא גדולה, היא אדירה, וזה אמיתי.

מרדכי חזיזה: זה כאב אמיתי, זה לא כאב מזויף.

מרדכי חזיזה: אין לי אינטרס, לא אצל הבעלים, לא אצל השרים בליכוד.

מרדכי חזיזה: תנו את הדבר המינימלי, תנו את הזכות לעובד לעבוד במדינת ישראל.

מרדכי חזיזה: מה קשה פה?

מרדכי חזיזה: מה כבר ביקשנו?

מרדכי חזיזה: תנו את הזכות לעבוד.

מרדכי חזיזה: אני מצטער, חזי, שאני מפריע לך.

חזי צייג: זה בסדר, אין לי - - -

מרדכי חזיזה: תקשיב.

מרדכי חזיזה: אני אומר לך בכנות, אני מכבד אותך.

יעקב אדרי: חזי, גם אתה צריך לשמוע.

מרדכי חזיזה: כל הבעיות צצות דווקא לנו, דווקא לחצור הגלילית.

מרדכי חזיזה: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

כרמל שאמה-הכהן: הקשבנו לך בקשב רב.

כרמל שאמה-הכהן: תאמין לי, כולנו באנו לפה עם אין-סוף רצון לעזור ולפתור את הבעיה.

מרדכי חזיזה: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: קודם כול, בגללכם.

כרמל שאמה-הכהן: התעשייה זה גם חשוב, עזוב.

כרמל שאמה-הכהן: קודם כול, בגלל העובדים.

חזי צייג: אני יכול במלה אחת רק לומר, אין לנו ויכוח עם העובדים, העובדים צודקים.

חזי צייג: תנו לנו את הכלי, אנחנו יודעים לעשות את הכסף.

חזי צייג: תעשו שינוי חקיקה, נדע להעביר כסף.

מירי רגב: שינוי החקיקה זה ה-25%?

חזי צייג: כן.

יעקב אדרי: להוריד את המגבלה הזאת.

כרמל שאמה-הכהן: נציג הבעלים של מפעלי "פרי הגליל", בבקשה.

כרמל שאמה-הכהן: רשות הדיבור שלך.

אפרים משה: "ויטה פרי הגליל" מעסיקה 500 עובדים קבועים מחוץ לעובדי קבלן .

אפרים משה: רכשנו ב-2009 את המפעל.

כרמל שאמה-הכהן: כמה עובדים, סליחה?

אפרים משה: כל התשלובת – 500 עובדים.

אפרים משה: רכשנו מפעל ב-2009 ב-105 מיליון.

אפרים משה: מייד עם הקמתו השקענו 95 מיליון שקל בחצור הגלילית.

אפרים משה: אני לא חושב שיש עוד אדם שעשה את זה.

אפרים משה: אני אומר את זה לאור היומיים האחרונים שאני שומע כל מיני אנשים חכמים שמדברים ברדיו.

אפרים משה: היינו אצל פואד בן-אליעזר, ופואד הבין מייד את החשיבות ואמר לנו: אני אתכם, אני אעשה כל דבר, תקבלו את המענק, יהיה לכם הכסף, אתם משקיעים במקום הכי נכון.

אפרים משה: זה היה ב-2010.

אפרים משה: הוא לא נקב במספר.

אפרים משה: לא היה מספר, היו האחוזים.

אפרים משה: זה מה שהיה.

אפרים משה: זה מה שאני זוכר, היו אתי גם נציגי ועד העובדים והיו עוד אנשים בישיבה הזאת.

אפרים משה: באפריל 2010 מפעל "מילוז" נקלע לקשיים, רכשנו גם אותו, הצלנו 120 משפחות בנהרייה.

אפרים משה: המפעל עובד, המפעל נמצא היום בנהרייה, המפעל חי וקיים.

אפרים משה: המשכנו להתגלגל, עברו שנתיים וחצי עם כל ההבטחות, ישבנו, ראינו, בדקנו.

אפרים משה: אתם צריכים להבין דבר אחד 18 מיליון השקלים האלה, בחישוב קל שאני עושה, הם למפעל, הם לא אלי הביתה.

אפרים משה: הבאתי את הדוחות של החברה, הם אתי כאן בתיק, אני מוכן להציג אותם לחבר הכנסת כרמל שאמה.

אפרים משה: אני שומע ביומיים האחרונים שאנחנו כל כך עיוורים, ואני ממש חוצפן, וקודם כול, שזאת בושה וחרפה להרוויח, היה יותר יפה אם הייתי בא לפה ואומר: חבר'ה, אין לי לשלם משכורות.

אפרים משה: הייתי יושב פה והייתי אומר: חבר'ה, נגמר הכסף.

אפרים משה: אבל אני זה ששילמתי 16,8 מיליון לגלילה הורנשיין – היא יושבת פה – עורכת-דין של ההסתדרות, על כל הוותק של החברה שפשטה רגל.

אפרים משה: זה אני; ואני נתתי לכל העובדים, לא החסרתי מאף אחד כלום, כולל יום האם ביום חמישי האחרון.

אפרים משה: זה אני.

אפרים משה: אני לא אתן לאף אחד להכפיש אותנו, לא את הבעלי בית, לא את המשקיעים.

אפרים משה: אני לא חושב שזכינו באיזה מכרז בחצור שהשתתפו בו 100 אנשים שרצו להשקיע בחצור הגלילית ורק אנחנו זכינו.

אפרים משה: קיבלנו את הזיכיון, אז נכון, לא ביקשנו כלום, לא רוצה לעשות תספורת ולא פן, רוצה את הכסף שמגיע לנו, ואני רוצה את זה לחצור, לא אלי הביתה.

אפרים משה: לא משכנו אפילו 10 אגורות דיבידנד מהחברה הזאת.

אפרים משה: אני מצהיר, ומוקלט מה שאני אומר פה.

אפרים משה: לא לקחנו שקל.

אפרים משה: לי יש חברות אחרות, לחבר'ה האחרים יש חברות אחרות, אנחנו לא צריכים לקחת את הכסף מחצור.

אפרים משה: הדוחות כאן אתי בתיק, אני מזמין אותך לראות אותם.

אפרים משה: אתה תראה אותם בעיניים שלך ותראה כמה החברה הזאת רווחית.

אפרים משה: נוצר מצב שאני כבר יומיים מתהלך כפושע העם.

אפרים משה: חברת הכנסת שלי יחימוביץ ממוצאי-שבת תוקפת אותי, היא עוד מעט מלאימה את המפעל, היא חושבת שהיא ברוסיה.

אפרים משה: אנחנו בארץ-ישראל, המפעל שלנו, מה שמגיע לנו, אנחנו נקבל.

אפרים משה: העובדים הם חלק ממני.

אפרים משה: העובדים זה אני.

אפרים משה: אני ראשון העובדים במפעל הזה.

אפרים משה: אני זה העובדים.

אפרים משה: אני זה חזיזה ומישל ואורה וכולם.

אפרים משה: זה אני.

אפרים משה: אף אחד לא יעשה את התרגילים האלה.

אפרים משה: אני מבין את הפוליטיקה, אני מבין את הרצון של כל אחד ליצור משפט ברדיו.

אפרים משה: לא עלי, אני לא פראייר, אני יודע להחזיר תשובות לכל אחד שירצה.

אפרים משה: אני הולך עם האמת שלי עד הסוף.

אפרים משה: אני רוצה לציין: ועדת הכספים היתה במפעל, עשתה את כל המאמצים, אין לי מלה רעה.

אפרים משה: הרב גפני, מירי רגב שמלווה ועמיר פרץ, שמלווה אותנו בטלפונים ובמה שאתם רוצים, ונתן את הפתרונות.

אפרים משה: עמיר בא עם פתרון יצירתי.

אפרים משה: אמר: החבר'ה האלה באו, אני התחייבתי על כל הוותק של העובדים.

אפרים משה: יכולתי להגיד: חבר'ה, תשמעו, קניתי חברה בפשיטת רגל, אני לא רוצה עובדים בכלל.

אפרים משה: אני בא למפעל, אסתכל, אחשוב חודשיים.

אפרים משה: בא זכי שלום במעמד החתימה, היה אתו עופר עיני.

אפרים משה: עופר עיני אמר לו: אתה רוצה לקחת את הוותק של העובדים?

אפרים משה: אמרתי לו: אנחנו לא חותמים על מסמך כזה, אני רוצה לדעת מה ההשלכות.

אפרים משה: היום אנחנו יודעים מה ההשלכות – לא קיבלנו את המענק, משום שהיינו צריכים לפטר אותם, לקלוט אותם ולקבל 1,500 על עובד, זה מאוד פשוט.

אפרים משה: אמרתי לזכי שלום באותו מעמד: אל תחתום, חכו רגע, תנו לנו לבדוק, תנו לנו יום אחד, רוצים רק לראות מה זה אומר.

אפרים משה: אמר עופר עיני: מה, אתם לא מתביישים, אתם רוצים לקחת את הוותק?

אפרים משה: זכי פנה אלי ואמר לי: אתה רוצה לקחת להם את הוותק?

אפרים משה: אנשים עובדים 30 שנה.

אפרים משה: חתם מייד על הטופס, והיום אנחנו נמצאים איפה שאנחנו נמצאים.

אפרים משה: מה עשינו?

אפרים משה: מה פשענו?

אפרים משה: לקחנו למישהו משהו?

אפרים משה: גזלנו למישהו משהו?

אפרים משה: שמנו 200 מיליון שקל בחצור הגלילית, 200 מיליון שקל בחצור הגלילית.

אפרים משה: יש עוד מישהו כזה?

אפרים משה: אני רוצה לפגוש אותו.

אפרים משה: יש מפעל בצפון שלא קיבל מענק?

אפרים משה: אני רוצה לראות אותו.

אפרים משה: למפעל "מילוז", מגיע לו מענק, ולא קיבל את הכסף עד היום.

אפרים משה: הוא עומד בקריטריונים: ייצוא, הכול.

אפרים משה: אנחנו עושים 7 מיליון דולר ייצוא, ולא מקבלים את הכסף.

אפרים משה: אז מה אתם מספרים לי סיפורים?

יעקב אדרי: הכול הולך להיי-טק.

אפרים משה: אני משלם משכורת ב-10 לחודש.

אפרים משה: אתם רוצים לעזור לנו?

אפרים משה: תעזרו; אתם לא רוצים, לא קרה כלום, אל תתקפו אותנו.

אפרים משה: לא עשינו שום דבר רע.

אפרים משה: חבר'ה, זה חד וחלק.

כרמל שאמה-הכהן: נמצא פה נציג אגף תקציבים?

קריאה: חבל שפולק לא פה, הוא שהביא - - -

כרמל שאמה-הכהן: מה העמדה של האוצר במשבר הזה?

אורן משה: קודם כול, אני רוצה - - -

יעקב אדרי: משתתפים בצערם של העובדים...

מירי רגב: מה העמדה של האוצר?

מירי רגב: – "הדובון לא-לא".

כרמל שאמה-הכהן: למה את מדברת במקומו?

כרמל שאמה-הכהן: את דוברת האוצר?

כרמל שאמה-הכהן: לא נראה לי.

אורן משה: שני דברים רק כדי לדייק את מה שאושיק אמר.

אורן משה: האחד, אם המפעל היה מפטר את העובדים וקולט אותם בחזרה, זה לא היה משנה שום דבר, משום שמסלולי התמיכה שהממשלה נותנת למפעלים זה רק על הרחבות, לא דלת מסתובבת, ולכן יש כאן אולי פרשנות לא נכונה.

אורלי לוי אבקסיס: גם אם זה בעלים חדשים?

אורן משה: בפירוש כן.

אורן משה: ודאי שגם אין השתתפות בהשקעות פיננסיות.

אורן משה: אם אני קונה ממך מניה, אני לא אמור לקבל על זה כסף.

אורן משה: גם זה רעיון שעלה.

עמיר פרץ: זה לא נכון.

עמיר פרץ: באותה עת, אם הם היו מבקשים את הליווי שמגיע להם, היה מגיע להם בדין 9 מיליון, וזה מחושב.

עמיר פרץ: מה שאתה אומר, זה פשוט לא נכון.

עמיר פרץ: סלח לי, הם ויתרו על המסלול הזה ואמרו להם - - -

אורן משה: אני מבקש שתפרט.

עמיר פרץ: אני אומר לך.

אורן משה: לא, לא.

אורן משה: אתה אומר אמירה שאני לא יודע להתייחס אליה.

אורן משה: אני מבקש שאם אני לא מדייק, תפנה אותי למסלול ספציפי שאם הם היו פונים אליו - -

שחר אהרונסון: מסלול תעסוקה מה-19 במרץ.

אורן משה: - - התשובה היא חד-משמעית לא.

אורן משה: חזי, האם אני טועה?

שחר אהרונסון: היה מסלול תעסוקה ב-19 במרץ שיצא על הדבר הזה.

כרמל שאמה-הכהן: אורן, בוא נגיע לשורה התחתונה.

אפרים משה: זה משהו חדש עכשיו שאני שומע בפעם הראשונה.

מירי רגב: כרמל, זה רלוונטי - - -

עמיר פרץ: רגע, חבר הכנסת שאמה.

עמיר פרץ: אדוני, הדיון גם אתו וגם עם חזי - -

אורלי לוי אבקסיס: הוא קיים משא-ומתן, הוא יודע יותר טוב מכולנו, אני חושבת.

עמיר פרץ: - - הסתבר שהחבר'ה האלה עשו מקח טעות.

עמיר פרץ: אמר להם השר פואד: אתם תקבלו 18 מיליון מענק, אל תלכו למסלול הכשרת עובדים, ואז הם ויתרו על המסלול הזה.

עמיר פרץ: אמיתי.

אורן משה: זה נקרא כאילו הם הפסידו?

עמיר פרץ: שמע, אני לא בא אליך בשום אמירה מיותרת.

עמיר פרץ: הרי אני יכול לבוא ולהגיד לך: לא מגיע להם, אבל אנחנו דורשים כמחוקקים, תביא לנו פתרון.

עמיר פרץ: גם את זה אפשר להגיד.

אורן משה: אוקיי.

עמיר פרץ: אבל אני הלכתי ושכנעתי אותו – סליחה, שאושיק יאשר את מה שאמרתי – אני נסעתי למפעל, שכנעתי את אושיק, אמרתי לו: עזוב, הוויכוח על ה-18 מיליון, לא תצא ממנו.

עמיר פרץ: לא תצא מזה, תיקח רק 9 מיליון, ויסכימו לעשות מהלך רטרואקטיבי לגבי הכשרת עובדים, כי לא תמצא מפעל שייפול עליך רטרואקטיבית, כאשר במסלול השני אני לא יודע להבטיח לך.

עמיר פרץ: זה מה שהצעתי.

עמיר פרץ: הם הסכימו אז על 9 מיליון במקום 18 מיליון, ואתם לא הסכמתם.

עמיר פרץ: הלכנו למהלך של החקיקה, גם הוא משום מה לא מתקדם.

עמיר פרץ: צריך להחליט.

עמיר פרץ: אם אתם מתנגדים, למה אתם שולחים אותנו לעשות מהלך של חקיקה?

עמיר פרץ: עושים צחוק מאתנו?

עמיר פרץ: חותמים 50 חברי כנסת, באישור שר האוצר שמטלפן בדרמטיות ליושב-ראש ועדת הכספים תוך כדי ישיבה ואומר "זה בסדר, זה מגובה, הכול בסדר", ואחר-כך מסתבר שעשו צחוק לא רק מהעובדים, לא רק מהבעלים, גם מאתנו.

עמיר פרץ: זה לא הוגן.

עמיר פרץ: מה זה?

כרמל שאמה-הכהן: אני רוצה לשמוע ממנו רק אמירה אחת.

כרמל שאמה-הכהן: נניח שיש הצעת חוק שמוגשת, שפותרת את הבעיה בצורה נקודתית, אתם תומכים בה מבחינה תקציבית ותעבירו את הכסף?

כרמל שאמה-הכהן: האם יש מימון להצעה?

אורן משה: אני לא יכול להתייחס לשאלה כללית.

כרמל שאמה-הכהן: האם זאת שאלה כללית?

מירי רגב: לבטל את ה-25%.

כרמל שאמה-הכהן: הצעת חוק שמייצרת צינור - - -

חזי צייג: אני יכול לענות במקומו.

כרמל שאמה-הכהן: רגע, הצעת חוק שמייצרת צינור - - -

אילן גילאון: אתה לא יכול לענות במקומו, וגם אתה לא יכול לענות.

כרמל שאמה-הכהן: סליחה, חבר'ה, תנו לו לענות.

כרמל שאמה-הכהן: אתם קובעים לו אם הוא יכול לענות או לא?

אילן גילאון: יש חקיקה שפוטרים אותה מחובת הנחה ותוך יומיים מעבירים.

אילן גילאון: אתה באמת רוצה שהוא ייתן לך את התשובה לזה?

כרמל שאמה-הכהן: למה לא?

כרמל שאמה-הכהן: אז מי ייתן?

אילן גילאון: יש לך שר אוצר, הוא צריך לתת את התשובה, לא הוא.

כרמל שאמה-הכהן: הוא נציגו של שר האוצר פה.

כרמל שאמה-הכהן: הם עונים בשם השר, הם לא עונים בשם אחר.

כרמל שאמה-הכהן: הצעה שתונח, ולא משנה איזו הצעה – הצעה של ועדת הכספים, הצעה שמרכז ההשקעות יציג – הצעה שאין לה השלכות רוחב, אבל צריך להעביר 18 מיליון שקלים לתקצב אותה.

כרמל שאמה-הכהן: האם אגף התקציבים יתקצב אותה או שצריך לפתוח משא-ומתן עם האוצר?

אורן משה: אני לא יודע - - -

חזי צייג: אני יכול לעזור לך, אורן?

חזי צייג: אני יכול לעזור לך?

אורן משה: שנייה, חזי.

אורן משה: אני לא יודע להתייחס למה שאמרת.

אורן משה: אני אגיד אמירה כללית: אין לנו התנגדות עקרונית לתת פתרונות למפעלים שיש להם נסיבות מסוימות, למשל מפעלים במצוקה, למשל מפעלים באזורים פריפריאליים מסוימים.

יעקב אדרי: זה המקרה.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מדברים פה על מקרה ספציפי.

מירי רגב: מה אתה רוצה, שהוא יהיה במצוקה?

מירי רגב: הוא יהיה במצוקה, ואז תעזור לו?

כרמל שאמה-הכהן: התכנסנו פה על מקרה ספציפי, וזה כבר גלגול - - -

אפרים משה: אבקש לפשוט רגל - - -

מירי רגב: הוא יפשוט רגל, ואז יעזרו לו.

חזי צייג: חבר הכנסת שאמה, אני רוצה בשתי מלים.

אורן משה: אני אומר חד-משמעית: אני לא אמליץ לשר אוצר לתמוך בחוק פרסונאלי למפעל.

אורן משה: התשובה שלי ברורה.

מירי רגב: היות שהשר עושה מה שהפקידים אומרים לו, זה מה שיקרה כנראה.

עמיר פרץ: מה אתה מציע?

עמיר פרץ: בוא נהיה הגונים.

כרמל שאמה-הכהן: הוא אמר, הוא ימליץ לשר להתנגד.

עמיר פרץ: אבל הוא לא מציע לסגור את - - -

מירי רגב: הוא מציע לו שיפשוט רגל, ואז הוא יעזור לו.

עמיר פרץ: תני לי לשאול אותו.

עמיר פרץ: בכל זאת, מה הצעתך?

עמיר פרץ: איך אתה מציע לנו לפתור את העניין?

אורן משה: מכיוון - - -

עמיר פרץ: אומר הבעלים: לא נתתם לי כלום, אני לא חייב לכם.

עמיר פרץ: תעשו לי חשבון כלכלי, אם אני לא מקבל משהו בגין חצור, יותר משתלם לי לאחד עם נהרייה, אני חוסך עלויות שינוע ועלויות כאלה ואחרות.

עמיר פרץ: הוא עושה שיקולים כלכליים, כפי שאתם אוהבים.

עמיר פרץ: מה אתה מציע לחצור?

עמיר פרץ: בוא נשמע.

אורלי לוי אבקסיס: אולי יש להם תוכנית להביא לשם איזה מפעל רציני ...

עמיר פרץ: בוא נשמע.

עמיר פרץ: אתה לא יכול להגיד: אני אמליץ לו - - -

כרמל שאמה-הכהן: חברים, זה נהיה כבר מקהלה.

קריאה: אם זה היה "אינטל", זה היה עובר.

אריה אלדד: אורלי, העובדות יהיו - - -

כרמל שאמה-הכהן: חזי צייג, מה רצית לומר?

חזי צייג: אני רוצה אולי לעזור קצת לאורן.

חזי צייג: אם תביאו הצעת חוק שתהיה מקובלת והיא תעבור, וההשלכות שלה, התקציביות, אני לא יודע איך, הן יהיו 8 מיליון שקל, 9 מיליון שקל כמו שאומר חבר הכנסת עמיר פרץ, 10 מיליון - - -

כרמל שאמה-הכהן: 18, אני מבין.

חזי צייג: בסדר, עד 18 מיליון, אני חושב שמרכז ההשקעות יוכל לספוג את זה.

אורלי לוי אבקסיס: לא.

אורלי לוי אבקסיס: איזו טובה אתם עושים לנו?

אורלי לוי אבקסיס: התשובה הזאת מגוחכת, כי אנחנו לא צריכים שתגיד לנו את זה.

אורלי לוי אבקסיס: אתה אומר: אם תעבירו הצעת חוק שיהיה לה גיבוי של הממשלה, אז נוכל לעשות את זה.

אורלי לוי אבקסיס: אני לא צריכה שתגיד לי את זה אם אנחנו צריכים לגבש חוק.

כרמל שאמה-הכהן: זה יותר מהאוצר, שהוא מתנגד.

אורלי לוי אבקסיס: לא.

אורלי לוי אבקסיס: מה הוא אומר?

אורלי לוי אבקסיס: תשיג את ההסכמה של האוצר.

כרמל שאמה-הכהן: הוא לא אמר את זה.

אורלי לוי אבקסיס: זה בדיוק מה שהוא אומר, כי אחרת לא תצליח להעביר.

אורלי לוי אבקסיס: בלי הסכמה של האוצר, לא תוכל להעביר את החקיקה.

כרמל שאמה-הכהן: מספיק עם הצעקות.

כרמל שאמה-הכהן: אתה צריך את הסכמת האוצר?

עמיר פרץ: לא, יש לו כסף.

כרמל שאמה-הכהן: תגידו לי: מה קורה לכם?

כרמל שאמה-הכהן: אני שואל אותו.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו צריכים את הסכמת האוצר להעביר חוק שכזה.

כרמל שאמה-הכהן: אתה צריך את הסכמת האוצר כדי להעביר את הסכום הזה?

חזי צייג: אני צריך שיאפשרו לי בחוק להעביר את הסכום הזה.

אורלי לוי אבקסיס: כדי להעביר חוק, אתה צריך את הסכמת האוצר.

אורלי לוי אבקסיס: אתה לא יכול להעביר את החוק בלעדיהם.

אורלי לוי אבקסיס: בוועדת השרים יש למשרד האוצר גם זכות וטו - -

כרמל שאמה-הכהן: חברת הכנסת מירי רגב, זכות הדיבור שלך.

אורלי לוי אבקסיס: - - אני לא מבינה, כמה זמן אתם בכנסת?

אורלי לוי אבקסיס: אתם לא יודעים מה זה הליך חקיקה בוועדת השרים?

שמעון סויסה: יותר מפעמיים שמענו את שר האוצר אומר את זה אתמול.

עמיר פרץ: אני רוצה להגיד בצורה מסודרת: הצעתי לחזי לרשום הצעת חוק, ובתנאי שיושב-ראש הוועד, יקראו לו "מוטי חזיזה", ולראש העיר – שמעון סויסה.

עמיר פרץ: בטוח לא יהיו לחוק הזה השלכות רוחב, כי לא ימצאו שום מפעל שיש בו מוטי חזיזה כמוך.

כרמל שאמה-הכהן: לעניין.

עמיר פרץ: אדוני היושב-ראש, אני חושב שמה שאנחנו חווים בפרשת "פרי הגליל" זה אחד הכישלונות שאף אחד מהצדדים לא יוכל לבוא ולומר שהוא לא אחראי להם.

עמיר פרץ: אמרתי גם לאושיק קודם, אני חושב שהמהלך של הסגירה ביום חמישי היה מיותר.

עמיר פרץ: אני חושב שהבעלים, שצברו הרבה מאוד נקודות, גם בקרב העובדים וגם בקרב חברי הכנסת – המהלך הזה של סגירת המפעל, בדרך שהיא נעשתה, פגעה בהם.

עמיר פרץ: אבל זה לא העניין, אנחנו לא במשחקים של כיפופי ידיים.

עמיר פרץ: באופן עקרוני אני לא תוקף מפעל בחצור הגלילית על זה שהוא מרוויח.

עמיר פרץ: למה?

עמיר פרץ: אנחנו צריכים רק מפעלים מפסידים?

עמיר פרץ: אם הוא היה בא היום עם תוצאות שנתיות שאומרות שהוא הפסיד, הייתי אומר: נשאל אם כדאי להשקיע בו, אולי לא כדאי להשקיע בו.

עמיר פרץ: אבל אם הוא אומר שהוא הרוויח, והוא אומר שתמורת הסכום שהובטח לו, הוא מבטיח המשך העסקה של עובדים עם כל התנאים, אני חושב שצריך לעשות את המעשה.

עמיר פרץ: אדוני היושב-ראש, יושב פה צייג ויושב פה נציג האוצר, אורן, והצעתי להם פעם אחר פעם – אני לא יודע אם הבעלים עדיין מסכים להצעה – היו שני מסלולים שעמדו בפניהם: מסלול הכשרת עובדים ומסלול מענק.

עמיר פרץ: מסלול מענק לא היה מגיע להם באותה עת.

עמיר פרץ: אמר להם שר המסחר והתעשייה: תלכו למסלול מענק, אני אגבה אתכם.

עמיר פרץ: מה הם עשו?

עמיר פרץ: ויתרו על מסלול הכשרת עובדים.

עמיר פרץ: מרגע שהם ויתרו על מסלול הכשרת עובדים באותה עת, הם לא יכולים לחזור אליו.

עמיר פרץ: בגלל הבטחה שלטונית הם ויתרו על מסלול שהיה בידיהם.

עמיר פרץ: למה הצעתי לצייג את מסלול הכשרת העובדים?

עמיר פרץ: כי במסלול הכשרת עובדים הסיכוי שתהיה השלכת רוחב הוא סיכוי קטן, שואף לאפס.

עמיר פרץ: פה הם אומרים שהם מצאו, במסלול של ה-25% מענק, איזה מפעל בירוחם, הרי אני כבר מכיר את הדיונים שמתנהלים שם – מצאו איזה שני מפעלים שוועדת הכספים בחוק שהיא הולכת להציע, כנראה גם הם יהיו זכאים לאיזה מענק - - -

קריאה: מה רע?

אפרים משה: בסדר גמור.

עמיר פרץ: סליחה.

עמיר פרץ: אנחנו מטפלים בך עכשיו.

עמיר פרץ: אני מסביר ליושב-ראש מה קרה פה.

עמיר פרץ: כולם היו בעד הצעת החוק.

עמיר פרץ: משה, אל תתבלבל.

עמיר פרץ: שר האוצר נתן גיבוי.

עמיר פרץ: אני שאלתי את גפני: סליחה, אנחנו חותמים על נייר או חותמים על משהו שיש לך הסכמה?

עמיר פרץ: הוא אמר לי: יש לי הסכמה, אנחנו רצים עם זה, עושים ביטול חובת הנחה, גומרים את זה בתוך שבועיים, הכול יהיה בסדר.

עמיר פרץ: פתאום כולם התקררו כי כנראה האוצר עשה בדיקה וגילה שיש לו פה ושם השלכות רוחב.

עמיר פרץ: אני חושב שהגיע הזמן שתגמרו את הסאגה הזאת – או שתתנו גיבוי להצעת החוק הקיימת, או שתתנו לנו אפשרות לממש את הכשרת העובדים.

עמיר פרץ: ואני פונה לאושיק: אני יודע שנמאס לך לשמוע את הפניות האלה, אני מבקש ממך, אם נקבל הסכמה כלשהי למסלול כזה או אחר, שתפתח את המפעל מחדש ותחזיר את העובדים לעבודה, כדי שנוכל לתת את הגיבוי שאנחנו רוצים לתת לך תוך כדי שהמפעל עובד ולא תוך כדי שמיעת הזעקות האלה, גם של ראש העיר וגם של ועד העובדים.

עמיר פרץ: תודה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה, חבר הכנסת פרץ.

כרמל שאמה-הכהן: חברת הכנסת מירי רגב, בבקשה.

מירי רגב: תודה רבה, חבר הכנסת כרמל שאמה.

מירי רגב: חברים מוועדת הכספים לפחות עוסקים בנושא "פרי הגליל" כמעט שנתיים, ואת חזי פגשנו גם בדיון עצמו ב"פרי הגליל" וגם בוועדת הכספים.

מירי רגב: ויש לי תחושה – חברי עמיר פרץ, תגיד לי אם אני טועה, שזה די מבזה את ועדת הכספים – לא את , כי לא הייתי אף פעם שותפה לו בדיון הזה, לפחות את ועדת הכספים – שבאמת במהלך שנתיים עושה הכול כדי למנוע את הפיטורים וכדי למנוע את סגירת המפעל.

מירי רגב: צריכה להיות כאן החלטה.

מירי רגב: אם שר בממשלה בא ואומר לבעלי המפעל: תלכו על דרך מסוימת, אני נותן לכם גיבוי, והלכו על דרך מסוימת, והאוצר לא יודע לגבות את זה, שהאוצר ינהל את כל המשא-ומתן ושהשרים לא יעשו דברים כאלה, כי בסוף זה מעמיד אותנו במצב – וצודקת כאן חברתי אורלי – שבסוף האוצר הוא זה שקובע בוועדת השרים לחקיקה.

מירי רגב: נוכל להביא כל חוק שאנחנו רוצים, היה והאוצר יטיל עליו וטו, הוא לא יעבור בוועדת השרים לחקיקה.

מירי רגב: וזאת כנראה הסיבה שהחוק שחתמנו עליו, כל ועדת הכספים - - -

עמיר פרץ: היתה הסכמה של שר האוצר.

מירי רגב: עובדה שזה לא עבר.

מירי רגב: לכן אני אומרת דבר מאוד פשוט: צריך ללכת, לא על שינוי חקיקה, כי זה לא ילך, אלא למסלול ייחודי, בגלל נסיבות מקלות של הבטחה שלטונית ושל פספוס מסלול ההכשרה של העובדים בגלל הטעיה, גם של עופר עיני.

מירי רגב: צריך ללכת על נסיבות מקלות ספציפית לגבי המפעל הזה כרגע.

מירי רגב: אחרת, יושב-ראש הוועדה, הדבר הזה לא ילך.

מירי רגב: היתה הצעת חוק חתמו עליה כולם, קיבלו את אישור שר האוצר, ובסוף פגעו בהם.

מירי רגב: לכן רק מסלול מיוחד בנסיבות מקלות, לאור האמירה של עופר עיני ולאור האמירה של שר התמ"ת לשעבר.

מירי רגב: זה מה שצריך לעשות כדי לאפשר להם לפתוח את המפעל ולסייע להם.

מירי רגב: עם כל הכבוד, בסוף, כשאנחנו מדברים על העובדים, אנחנו, כממשלה, צריכים להיות רציניים לגבי דברים שאנחנו מבטיחים לבעלי עסקים שבאים לפתוח מפעלים בפריפריה.

מירי רגב: זה שזה מפעל עוגן, כנראה לא מרשים את שטייניץ.

מירי רגב: מרשים מאוד את בעלי העסקים, אבל לא את שטייניץ.

מירי רגב: אם הממשלה לא תבין שמפעלי עוגן בפריפריה או ביישובים אלה מפעלים רציניים שאנחנו צריכים לדאוג - - -

מירי רגב: אתה ממשיך את הדיון?

עמיר פרץ: אני מקצר לך את הזמן.

מירי רגב: אין בעיה, אני כבר מסיימת, בגלל שאנחנו כבר מבינים אחד את השני, והיו כאן כל כך הרבה דיונים על "פרי הגליל".

מירי רגב: חברי חבר הכנסת פרץ, אנחנו צריכים להוביל מהלך רציני, לא של שינוי חקיקה, כי לא יהיה שינוי חקיקה, אלא שינוי נקודתי לאור האמירה של יושב-ראש ההסתדרות, עפר עיני, כדי למצוא מענה אמיתי ל"פרי הגליל" - -

עמיר פרץ: זה לא קשור.

מירי רגב: - - אחרת, לא יימצא לזה פתרון.

מירי רגב: אנחנו מבזים את הכנסת ואת עצמנו כחברי כנסת, שיושבים לדיונים במשך שנתיים ולא מצליחים להביא לשום פתרון אמיתי בעניין הזה, כי בסוף מי שמקבל את ההחלטות זה האוצר.

עמיר פרץ: תודה.

עמיר פרץ: היועצת המשפטית מבקשת הערה.

אתי בנדלר: אני רק רוצה לומר שבהיעדר שינוי חקיקה לא ניתן יהיה לתת שום מענק כלשהו.

אתי בנדלר: אין סמכות לתת מענק, גם אם מדובר במקרה חריג וגם אם מדובר בעניין נקודתי.

אתי בנדלר: גם כדי לאפשר לתת מענק במקרה חריג ונקודתי, את צריכה לתקן את החוק הקיים.

מירי רגב: נעשה תיקון חקיקה.

עמיר פרץ: אילן, בבקשה.

אילן גילאון: אני אהיה מאוד תמציתי, כי הרוח הנושבת כאן היא די ברורה מצד כל חברי הכנסת.

אילן גילאון: אני רוצה לגעת במה שספיר בזמנו אמר:

אילן גילאון: נכון שהבטחתי לקיים - - -

אתי בנדלר: לא.

אתי בנדלר: הבטחתי, אבל לא לקיים.

עמיר פרץ: לא הבטחתי לקיים.

אילן גילאון: נכון שהבטחתי, אבל האם הבטחתי לקיים את מה שהבטחתי?

אילן גילאון: ספיר אמר כל הזמן.

אבישי ברוורמן: ספיר.

אילן גילאון: תמיד טעיתי להגיד שזה לוי אשכול, אבל זה היה ספיר.

אילן גילאון: הבטחה שלטונית מחייבת זו קודם כול הבטחה ששלטון מוכן לעמוד בה.

אילן גילאון: זה הדבר הראשון.

אילן גילאון: לא מתפלפל בצורה כזאת או בצורה אחרת על מה הונח ומה הוכתב.

אילן גילאון: נאמר פה במפורש שהיתה הבטחה שלטונית, על זה בכלל אין עוררין.

אילן גילאון: לגבי הנושא הזה אין עוררין.

אילן גילאון: איך צריך לממש אותה?

אילן גילאון: האם ההתפלפלות המשפטית הזאת מחייבת?

אילן גילאון: מביאים אנשים מחצור הגלילית לכאן, ואני חושב שהם עברו את כל הוועדות פה – את ועדת הכספים, את ועדת העבודה.

אילן גילאון: חוץ מהוועדה למעמד הילד או הוועדה למלחמה בנגע הסמים, נדמה לי ש"פרי הגליל" היו בכל מקום.

אילן גילאון: כל אחד אומר שלא יכול להיות שבן אדם במדינת ישראל מבקש עבודה ב-4,000 שקל והוא לא יוכל להיות שם, כי לנו זה יעלה הרבה יותר יקר, ואני לא רוצה להיכנס לסופרלטיבים של עוגן וכל הדברים האחרים.

אילן גילאון: אני לא אוהב הצעות חקיקה פרטיקולאריות, פרטיות.

אילן גילאון: במקרה הזה אין ברירה, ומשום שהקואליציה כאן חתומה, אי-אפשר לשאול את אורן האם האוצר מסכים.

אילן גילאון: אני תמיד חוזר ואומר: עוד לא ראיתי פעם אחת שהאוצר לוקח את שר האוצר למרתף, אלא אם כן זה קיים ואני לא יודע, והוא מכניס לו מכות ואומר לו: כזה ראה וקדש.

עמיר פרץ: אילן, הצעה.

אילן גילאון: ולכן, אם יש לנו הצעת חוק, היא היתה יכולה להיות, בפטור מחובת הנחה, מזמן-מזמן מאושרת.

אילן גילאון: יושבים כאן כל כוחות הקואליציה והאופוזיציה וכל העולם ואשתו, ובעיקר אשתו, והאנשים האלה צריכים בכל יומיים לחשוב אם השער שלהם סגור.

אילן גילאון: מכאן צריך לצאת עם דבר אחד שמביאים ביום רביעי הבא, הדבר הזה בכל הרמות שלו, להצבעה במליאה.

עמיר פרץ: תודה.

עמיר פרץ: אני מבקש מראש העיר, שמעון.

עמיר פרץ: אחר-כך נמשיך עם חברי הכנסת.

שמעון סויסה: אני לא אחזור על דברי חברי מוטי, יושב-ראש ועד העובדים, אבל אני רוצה לומר לכם שצריך לחשוב טוב-טוב על מה שקורה כאן.

שמעון סויסה: בשיעור אזרחות בכיתה י' למדתי שאתם מחוקקים, ואילו הייתי חבר כנסת שיושב בחמישה דיונים ומחליט החלטות ולא היה מתקיים כלום, הייתי הופך את העולם.

שמעון סויסה: ואני אומר לכם: הגיע הזמן שתעשו מעשה.

שמעון סויסה: יש לי כבוד לאורן, אבל הוא פקיד, לא יכול להיות שהוא יקבע את המדיניות.

שמעון סויסה: אתם קובעים את החוק, והוא יבצע את המדיניות, לא הפוך.

שמעון סויסה: אתם שואלים את הפקיד מה לעשות?

שמעון סויסה: תחליטו אתם, והוא יעשה.

שמעון סויסה: אנחנו מנהלים מערכות, ויושבת פה יועצת משפטית – אפשר לבוא ליועץ משפטי ולשאול אותו האם זה חוקי, ואם זה חוקי נמצא את החוק בעוד כמה שנים.

שמעון סויסה: אפשר להגיד: זה חשוב, נעזור למפעל "פרי הגליל" ונעשה הליך מיוחד כדי לטפל בזה.

שמעון סויסה: האמינו לי, זאת תהיה הקביעה של כל בית דין צדק שנלך ונספר לו שהצלתם 500 משפחות, והעברתם מסר ליזמים שרוצים לבוא לגליל ולדרום, שכדאי להם להשקיע, כי הם יקבלו את העזרה של המדינה, ואתם תצאו נשכרים, אבל מה שקורה פה זה בדיחה.

שמעון סויסה: רבותי, ועדת הכספים היתה בחצור, אתם מדברים כל כך הרבה פעמים, כולם מבקשים ומבטיחים ולא קורה כלום.

שמעון סויסה: אני לא מבין, דבר כל כך פשוט.

שמעון סויסה: תראו מה קורה: אין ערוץ טלוויזיה ועיתון שלא פותח את העניין בעמוד המרכזי.

שמעון סויסה: למה?

שמעון סויסה: כי זה חשוב, כי יש פה מסר, כי יש פה מפעל שמעסיק עובדים, יש פה יזמים שמשקיעים.

שמעון סויסה: יש לי השגות על הדרך שלהם ביום שישי האחרון, ואני חושב שהם צריכים לפתוח את המפעל מחר, אבל אני אתם.

שמעון סויסה: הם השקיעו, עשו את כל מה שהבטיחו.

שמעון סויסה: מה שנשאר עכשיו, ואני קורא לך, ממלא מקום יושב-ראש הוועדה, לקבל החלטה וליישם אותה, לקרוא ליועץ המשפטי, להגיד לו: זה מה שאנחנו רוצים, לעשות הליך חקיקה קצר ומהיר, ואין אף אחד מ-120 חברי הכנסת שלא יצביע בעד.

שמעון סויסה: אני מתחייב.

שמעון סויסה: תודה.

עמיר פרץ: בבקשה, חברת הכנסת אורלי אבקסיס.

אורלי לוי אבקסיס: אני חייבת לומר שעצם הדיון פה הוא תעודת עניות למדינת ישראל, כי זה המפעל היחיד שנמצא בחצור הגלילית.

אורלי לוי אבקסיס: זה תעודת עניות למדינה שמנסה להצטייר כמי שמעודדת את הפריפריה, כמי שדואגת לכך שניישב את כל הארץ, שנקרב את הפריפריה למרכז, אם זה על-ידי תשתיות וכדומה.

אורלי לוי אבקסיס: בשורה התחתונה, בחצור הגלילית אין אופציה אחרת.

אורלי לוי אבקסיס: זה דבר אחד.

אורלי לוי אבקסיס: דבר שני, אני חושבת שהפתרון הוא פתרון הרבה יותר פשוט.

אורלי לוי אבקסיס: למדתי משפטים ואני יכולה להיאחז בזה, ותעזור לי פה היועצת המשפטית.

אורלי לוי אבקסיס: כאשר יש חוזה בעל-פה שמציג מצב שווא, שעליו מסתמך אחד מהצדדים לחוזה, ולכן מקבל החלטה מוטעית, שמביאה בסופו של דבר להפסדים – אם זה כך בחוזה שבעל-פה, יש יכולת או מקום לתקן את אותו חוזה.

אורלי לוי אבקסיס: יושב פה השר ומודה שנתן התחייבות, והוא גם אומר:

אורלי לוי אבקסיס: בצדק הסתמכו על ההתחייבות הזאת, הן הבעלים, הן ועד העובדים והן העירייה, בכך שהעדיפו את החלופה השנייה רק בגלל אותה הבטחה כביכול, שנתפסה בעיניהם כהבטחה שלטונית, כי הוא השר הממונה לתקן את העיוות.

אורלי לוי אבקסיס: לכן המקום פה לפתור נקודתית, כי זה אירוע מאוד קיצוני ושונה, שלא יהיו לו יותר מדי השלכות רוחב, ולהפעיל את החלופה הראשונית של הכשרת העובדים, שעליה דיבר חברי, חבר הכנסת עמיר פרץ, כי ללא אותה התחייבות, הבעלים היה בוחר בחלופה היחידה שיש לו, שהיא הכשרת העובדים, והיה זוכה ב-9 מיליון.

אורלי לוי אבקסיס: מאחר שהיתה לו התחייבות והוא חשב ששם הוא יקבל יותר, ולכן הוא יוכל גם להשקיע או לקבל תמורה עבור כספו, הוא בחר באפשרות השנייה שהוא התפתה לבחור בה.

אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת שפה יהיה לנו קיצור דרך הרבה יותר משמעותי ולא נזדקק לוועדת השרים לענייני חקיקה, ששם יש זכות וטו למשרד האוצר בכל מה שנרצה לעשות, גם אם יהיו חתומים על החוק 80 חברי כנסת, והרבה פעמים הדרג המקצועי הוא הדרג הקובע גם אם השר חושב אחרת.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לדעת, היועצת המשפטית, במקרה הספציפי הזה, אם מה שטענתי יכול להוות פה איזו נקודה.

עמיר פרץ: אני מודה לך מאוד.

עמיר פרץ: עפו, בבקשה.

אורלי לוי אבקסיס: שנייה.

אורלי לוי אבקסיס: הוא אומר שהוא הסתמך על זה, אולי נבטל את זה ונחזיר אותו לחלופה הראשונית.

עמיר פרץ: היא תחשוב רגע, והיא תיתן תשובה.

עמיר פרץ: בינתיים קראתי בשמו של חבר הכנסת עפו, והוא ידבר עכשיו.

עפו אגבאריה: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אורחים נכבדים, אני לא משפטן ואני לא מבין את השלכות הרוחב והאורך שדיברו עליהן האנשים פה, אבל אני מבין דבר אחד, שיש 300-250 משפחות שייזרקו לרחוב.

עפו אגבאריה: מה יהיה עם המשפחות האלה כאשר אנחנו כל היום מדברים על הפריפריה, שבמקום הזה המשפחות האלה שמתפרנסות אלה לא משפחות שיש להן הרבה הכנסות, אלה משפחות שמתפרנסות מהכנסות קטנות מאוד?

עפו אגבאריה: אלה משפחות ערביות ויהודיות, אנחנו יודעים מה ההבדל בין הפריפריה לבין המרכז, אפילו אורח החיים של הפריפריה הוא יותר נמוך מהמרכז.

עפו אגבאריה: איך אנחנו יכולים לפגוע באוכלוסייה כזאת חלשה ולא יכולים למצוא את הפתרון לאנשים האלה לחיות קצת בכבוד?

עפו אגבאריה: לא משנה מי הבטיח, מה הבטיח, איך מדינה חזקה כלכלית לא יכולה לפתור בעיה של 200 משפחות או 300 משפחות שמחר יהיו מובטלים, הילדים שלהם יהיו חולים?

עפו אגבאריה: אי-אפשר יהיה לקנות את התרופות בשביל הילדים האלה ואי-אפשר יהיה לפרנס את המשפחות האלה, והממשלה תשלם על העניין הזה פי כמה לעומת מה שעכשיו היא יכולה לתרום למען פתרון הבעיה.

עמיר פרץ: תודה.

עמיר פרץ: חבר הכנסת גנאים, אתה ביקשת לדבר?

מסעוד גנאים: בקצרה, כי דיברנו הרבה.

מסעוד גנאים: היינו במפעל, אפילו אכלנו שם את המוצרים.

מסעוד גנאים: בערבית יש משפט שאומר: תאכיל את הפה, העין תתבייש.

מסעוד גנאים: הכוונה שאנחנו, כחברי כנסת, והממשלה במיוחד באמת צריכים להתבייש.

מסעוד גנאים: חלאס, זהו, את הסרט הזה צריך להפסיק ולהתחיל לפעול.

מסעוד גנאים: דיברנו הרבה, לא רוצים דיבורים, צריך לפעול.

עמיר פרץ: חבר הכנסת ברוורמן, בבקשה.

אבישי ברוורמן: מה שאתם רואים פה זה חלק מהקרקס של כישלון המשטר הישראלי.

אבישי ברוורמן: דוגמה אחת, עמיר, בעבר הייתי יושב-ראש ועדת הכספים, פואד היה שר, קיבלו החלטה.

אבישי ברוורמן: מוטי חזיזה, החברים הטובים, מגיעים כל הזמן, מגיעים וחוזרים.

אבישי ברוורמן: היתה החלטה כבר מזמן ששומרים על המפעל.

אבישי ברוורמן: אם לא היתה החלטה, היו אומרים: נסגור את המפעל, אבל יש החלטה, לכן אני אומר שאין משטר בישראל.

אבישי ברוורמן: זו הדוגמה לחוסר המשילות.

אבישי ברוורמן: אנשים באים לירושלים, יש להם ציפיות, באים והולכים, ואנחנו בפלונטר.

אבישי ברוורמן: לכן הדרך היחידה עכשיו היא – אני אקח יועץ משפטי, יש פה מספיק, ובחקיקה מיידית, ש-119 חברי הכנסת יעבירו את זה.

אבישי ברוורמן: מה זה הצורה הזאת שכל הזמן אנחנו שומעים שהם רוצים, אבל לא יכולים?

אבישי ברוורמן: איזו מדינה בעולם, כשהשר רוצה, וזה רוצה וזה רוצה, היא לא יכולה?

אבישי ברוורמן: אין פה ממשל.

אבישי ברוורמן: לכן צריך פה בבת אחת להביא חוק ולגמור את זה.

אבישי ברוורמן: זה פשוט ביזיון של כל הממשל ישראלי.

אבישי ברוורמן: זו בדיחה, אבל לצערי זה לא רק כאן, זה לכל אורך הדרך, אבל כאן זה כבר קיצוני, והמחיר לאנשים האלה שסגרו להם בשבת הוא מזוויע.

עמיר פרץ: חברי חבר הכנסת ברוורמן, אתה כל כך צודק.

עמיר פרץ: הרבה פעמים אני מרגיש שאנחנו מתבטלים בפני המערכות המקצועיות.

עמיר פרץ: אף-על-פי שקיבלתי הערה בדוח מבקר המדינה על שחתמתי בניגוד לנהלים, אם לא הייתי חותם על כיפת ברזל – וזה לא עלה 9 מיליון, זה עלה 4-3 מיליארד – לא היתה היום כיפת ברזל בישראל.

עמיר פרץ: לכן אני מציע שפעם אחת נקבל החלטות אמיצות, ולא רק נתברבר.

אילן גילאון: כנראה ש-18 מיליון זה לא כסף.

עמיר פרץ: בבקשה, חבר הכנסת מולה.

שלמה מולה: תודה רבה, אדוני.

שלמה מולה: האמת היא שזה סוג של פגישת מחזור קבועה ל"פרי הגליל".

שלמה מולה: התחלנו בתקופה שחבר הכנסת ברוורמן היה יושב-ראש ועדת הכספים.

שלמה מולה: מזכירים לנו כשעוברים כמה חודשים – הנה, פגישת המחזור הבאה.

שלמה מולה: מה שקורה, שאנחנו יושבים כאן, חברי הכנסת, ומדברים גבוהה-גבוהה, מגיעים אי-שם לאיזה מקום, הברזים סגורים, אין אפילו מנעול לפתוח אותם.

שלמה מולה: זה הסיפור, סיפור עצוב.

שלמה מולה: אני לא מבין, הייתי אצל שמעון סויסה אולי ארבע פעמים עם מוטי חזיזה, עם המשרדים.

שלמה מולה: כל אחד מחברי הכנסת, השקיע זמן גם בוועדה, גם במליאה.

שלמה מולה: אני זוכר שידידי הטוב, עמיר פרץ, אמר לי לא מזמן: שלמה, אל תעלה את הנושא להצעה לסדר-היום, כי עוד מעט הולכים לפתור את הבעיה, ניתן להם הזדמנות.

שלמה מולה: אני מתעורר ופתאום המפעל סגור בערב שבת, כשאנשים מכינים אוכל לשבת.

שלמה מולה: זה ביזיון.

שלמה מולה: אני אומר לכם, במיוחד אנשי הפקידות הבכירה של משרד התמ"ת ומשרד האוצר: אתם פשוט צריכים להתבייש.

שלמה מולה: אני אומר לכם: אתם צריכים פשוט להתבייש.

שלמה מולה: ואני אומר לך: בכנסת הזאת, פה במקום הזה, מעבירים הצעת חוק בתוך 24 שעות, מעבירים בפטור מחובת הנחה, מה שאתם רוצים.

שלמה מולה: תביאו הצעה.

שלמה מולה: השר לא נותן לכם, תגידו שהוא לא נותן לכם.

שלמה מולה: לא יכול להיות שתשחקו על לחמם של אנשים.

שלמה מולה: אני לא רוצה לדבר אפילו על הבעלים.

שלמה מולה: אל הבעלים אני לא יכול לבוא בטענות.

שלמה מולה: כשרשות שלטונית מבטיחה ולא מקיימת, איך אני יכול לבוא אליו בטענות?

שלמה מולה: תודה רבה, אדוני.

עמיר פרץ: תודה.

עמיר פרץ: יונה פרטוק, בבקשה.

עמיר פרץ: בוא לפה, הפרוטוקול צריך להירשם.

יונה פרטוק: אני לא כל כך רוצה שזה יהיה לפרוטוקול, אבל יש לי בדיחה ב"פרי הגליל".

יונה פרטוק: מרוקאי, רוסי וערבי נפגשים ב"פרי הגליל".

יונה פרטוק: זו תחילת הבדיחה, והשאר הרבה יותר עצוב.

יונה פרטוק: זו הפריפריה בדיוק, זו אותה אוכלוסייה, אלה אותם אנשים, אלה אותם אנשים שממשלת ישראל רוצה שיישארו באותו שכר, שיישאר המרווח שבין הפריפריה לבין המרכז.

יונה פרטוק: מישהו כאן לא מבין, זה הרבה יותר מתוחכם, וזה מה שמדאיג אותי.

יונה פרטוק: חייב להיות הפער, המתח הזה, כמו במגנט – ככל שאתה מחבר, הוא דוחף החוצה, כי זה הכוח במדינת ישראל, כי זה מה שמניע במדינת ישראל, כי אותם מפעלי היי-טק, אותם מפעלים שמקבלים מיליארדים, אף אחד לא שואל, וכשהם רק מאיימים "לא נעביר את המיליארד", כולם מתקפלים, חוששים.

יונה פרטוק: מה קרה?

שלמה מולה: הדוגמה הטובה זאת "אינטל".

יונה פרטוק: לא משרתים אצלנו בצה"ל.

יונה פרטוק: בואו תראו בחצור ובקריית-שמונה ובצפת כמה אנשים משרתים בכוחות הביטחון.

יונה פרטוק: מה זה הדבר הזה?

יונה פרטוק: זה פער מובנה, זה פער שמשרד האוצר רוצה, זה פער שבונה נכון את העניין, שצריכים להיות אנשים כאלה.

יונה פרטוק: לעצם העניין, המפעל חייב להיפתח עכשיו – אין במערכות יחסי עבודה סגירת מפעל.

יונה פרטוק: סליחה – להיפתח עכשיו, ובמקביל לסיים את הסאגה המתמשכת, לפי דעתי אפילו מעליבה.

אבישי ברוורמן: פתטית .

יונה פרטוק: פתטית.

יונה פרטוק: תודה רבה.

עמיר פרץ: תודה.

עמיר פרץ: אורי אלדר.

עמיר פרץ: יש לך משהו ספציפי לעניין הזה?

אריה אלדד: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, כמו שאמר חבר הכנסת מולה, יש לי הרגשה שאנחנו בפגישת מחזור.

אריה אלדד: תראו, הסיפור הוא פשוט: פעם במדינה הזאת הקימו מפעלים, כדי שתהיה תעסוקה לעובדים.

אריה אלדד: לאחר מכן השתנה המצב: מקימים מפעלים רק בשביל להרוויח ורק בשביל לראות את הדברים דרך החור של הגרוש.

אריה אלדד: רק מה קרה?

אריה אלדד: שכחו להודיע את זה לאנשי חצור הגלילית, זה הכול.

אריה אלדד: הם עוד חושבים שצריך לעבוד בשביל לקיים את הפריפריה, בשביל לתת תעסוקה.

אריה אלדד: הם לא מבינים שכבר נגמר הסיפור הזה.

אריה אלדד: נאמר לעניין, הדבר צריך להיפתר באמצעות חברי הכנסת, כי הם הריבון במדינת ישראל.

אריה אלדד: כל עוד חברי הכנסת ייכנעו ויתרפסו בפני פקידי האוצר, גם "פרי הגליל" לא ייפתח.

אריה אלדד: תודה.

עמיר פרץ: תודה.

עמיר פרץ: אורלי, את רוצה שיתייחסו לשאלתך?

אורלי לוי אבקסיס: ודאי.

עמיר פרץ: בבקשה.

אתי בנדלר: אני יכולה לדבר מאוד בקצרה.

אתי בנדלר: חברת הכנסת לוי עשתה השוואה לתביעות שנידונות, ובהן מתבקש בית המשפט להורות על אכיפת חוזה.

אתי בנדלר: ואכן במערכת יחסים בין צדדים יש מקרים שבהם בית משפט אוכף חוזה במגבלות מסוימות.

אתי בנדלר: כך, למשל, לא מורים על אכיפת חוזה בעבר, שמשמעותו היתה העסקה כפויה של כוח-אדם – היום ההלכה קצת השתנתה בעניין הזה – ודאי וודאי שלא מורים על אכיפת חוזה במקום שהחוזה עצמו הוא בלתי חוקי.

אורלי לוי אבקסיס: לא.

אורלי לוי אבקסיס: מצג שווא בהסכם שבין הצדדים.

אתי בנדלר: הרי אם החוק איננו מאפשר לתת את המענק במקרה הזה, בית המשפט לא יורה לתת מענק בניגוד לחוק.

אורלי לוי אבקסיס: לא הבנת את שאלתי, ואני חוזרת.

אורלי לוי אבקסיס: בגלל שאת יועצת משפטית, אני אחזור.

אורלי לוי אבקסיס: אני אחדד.

אורלי לוי אבקסיס: מאחר שהבעלים הסתמכו על ההוראה של השר, שאמר שהיה להם על מה להסתמך, כי הוא נתן את הבטחתו – הוא אמר פה וזה בפרוטוקול – בגלל זה הם ויתרו על החלופה הראשונה.

אורלי לוי אבקסיס: העניין הוא להחזיר את המצב לקדמותו בטרם ההבטחה.

אורלי לוי אבקסיס: לא לקיים משהו שהוא לא חוקי, אבל לאפשר להם לנצל את החלופה הראשונה שהם ויתרו עליה בגלל אותו מצג שווא.

אתי בנדלר: חברת הכנסת לוי, אני לא מכירה את החלופה הראשונה, אני לא יודעת מה הוראות החוק בקשר אליה.

אורלי לוי אבקסיס: הכשרה מקצועית של העובדים.

אתי בנדלר: יכול להיות שהחוק מגביל את משך הזמן שאפשר לתת את זה.

אתי בנדלר: אינני יודעת.

כרמל שאמה-הכהן: בואו נהיה תכליתיים.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

אורלי לוי אבקסיס: הם ויתרו על האופציה הזאת בגלל ש - - -

אתי בנדלר: עדיין.

כרמל שאמה-הכהן: כבוד היועצת המשפטית וחברת הכנסת לוי, תודה רבה לכן.

כרמל שאמה-הכהן: תודה.

אורלי לוי אבקסיס: אפשר היה לפתור את זה נקודתית.

כרמל שאמה-הכהן: אני מבקש.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה, חברת הכנסת לוי.

אילן גילאון: קשה.

אילן גילאון: כל כך הרבה מצג שווא שכבר - - -

אבישי ברוורמן: תארו לכם שהיתה עכשיו פעולה צבאית ופתאום היה קורה משהו, ויאמרו שבעיירה מסוימת, בשביל להבטיח אותה, צריך להעביר 18 מיליון שקל, היו עושים את זה בתוך 30 שניות.

שלמה מולה: בטח.

שלמה מולה: ברור.

כרמל שאמה-הכהן: יש הצעת חוק.

כרמל שאמה-הכהן: האם הצעת החוק הזאת פותרת את הבעיה?

עמיר פרץ: כן.

כרמל שאמה-הכהן: בלי השלכות רוחב?

עמיר פרץ: אין דבר כזה "בלי השלכות רוחב".

אורלי לוי אבקסיס: ואם יש לזה השלכות רוחב, זה בסדר - - -

קריאות: - - -

כרמל שאמה-הכהן: חברים.

כרמל שאמה-הכהן: מה זה?

שחר אהרונסון: זה בטיפול של ועדת הכנסת שמעכבת את זה מעל שלושה שבועות.

כרמל שאמה-הכהן: רגע.

כרמל שאמה-הכהן: זה עניין אחד.

כרמל שאמה-הכהן: האם יש הצעת חוק שאפשר להגיש, שאין לה השלכת רוחב, אדוני מנהל מרכז ההשקעות?

עמיר פרץ: זה מה שהגישו.

כרמל שאמה-הכהן: אתם לא יכולים לענות שני דברים במקביל.

כרמל שאמה-הכהן: הם אומרים שיש השלכות רוחב.

עמיר פרץ: ההצעה הזאת גובשה יחד עם האוצר.

עמיר פרץ: יכול להיות שגילו עכשיו משהו.

כרמל שאמה-הכהן: אפשר אולי להציע הצעת חוק שאין לה השלכת רוחב.

כרמל שאמה-הכהן: מה הבעיה עם זה?

כרמל שאמה-הכהן: ולהעביר את זה יותר חלק?

קריאה: אם רוצים, אפשר.

אבישי ברוורמן: חברים, בשביל זה יש עורכי-דין.

אילן גילאון: חברים, אני מתחייב לגייס את כל המפלגה שלי לטובת הצעת החוק הזאת.

כרמל שאמה-הכהן: המפלגה שלך מתגייסת לכל דבר.

אבישי ברוורמן: העבודה – ברור.

אבישי ברוורמן: העבודה מגויסת.

אילן גילאון: כל המפלגה "הגדולה" שלי תומכת בחוק הזה.

כרמל שאמה-הכהן: חברים, אם היינו מגישים לפירעון את כל הצ'קים שהאופוזיציה חותמת עליהם, המדינה היתה פושטת רגל.

שלמה מולה: מה זה קשור לאופוזיציה-קואליציה?

כרמל שאמה-הכהן: ליטר בנזין ב-5 שקלים, היא לא אחראית - - -

שלמה מולה: תפתור את הבעיה.

שלמה מולה: נו, באמת.

אילן גילאון: אדוני, תתחייב בשם הליכוד.

כרמל שאמה-הכהן: אני לא מתחייב התחייבויות שלא ניתן לעמוד בהן.

כרמל שאמה-הכהן: אני שואל, חזי.

חזי צייג: עד היום אני לא מכיר.

חזי צייג: ניסינו למצוא פתרון שאין לו השלכות רוחב.

חזי צייג: אני אשמח אם יש לכם הצעות.

כרמל שאמה-הכהן: כלומר, הפתרון הטוב ביותר והצר ביותר זה הפתרון שמונח על-ידי ועדת הכספים?

חזי צייג: היום הפתרון הטוב ביותר הוא מה שהציע חבר הכנסת עמיר פרץ.

כרמל שאמה-הכהן: מה הוא הציע?

עמיר פרץ: הצעתי ללכת מחדש למסלול חלופי של הכשרת עובדים, ושם אני בטוח שלא יהיו השלכות רוחב.

עמיר פרץ: אין שאלה בכלל.

כרמל שאמה-הכהן: מה נדרש לעשות כדי לקדם את היוזמה שלך?

עמיר פרץ: אם תהיה הסכמה שלהם, אפשר להסדיר את זה.

עמיר פרץ: מה הבעיה?

אתי בנדלר: אני לא יודעת, צריך לברר אם החוק מאפשר את זה, שלא יגידו אחר-כך שזה לא לפי הוראות החוק.

עמיר פרץ: אני אומר לך שגם החוק הזה - - -

אבישי ברוורמן: זה בסמכות ועדת הכספים.

אתי בנדלר: ייתכן שיש שם - - -

עמיר פרץ: אני מוכן לגבש הצעה כזאת, זו לא בעיה.

כרמל שאמה-הכהן: כבוד הבעלים, מה מונע מכם לפתוח את המפעל לאלתר בלי התחייבות להשאיר אותו פתוח לאורך זמן עד שיתקדמו פה הדברים?

כרמל שאמה-הכהן: הרי למפעל, אתה אומר, לא נגמר הכסף.

כרמל שאמה-הכהן: אולי הוא לא מרוויח, אבל לא מפסיד כסף, לא יוצר לך בור.

כרמל שאמה-הכהן: תאמין לי, הלחץ ברור עלינו, לא צריך מעבר לזה.

כרמל שאמה-הכהן: יש מצב שאתם שוקלים מחדש, לפחות לטווח ביניים, להחזיר דברים לקדמותם?

אפרים משה: אנחנו מעוניינים שיימצא פתרון.

אפרים משה: אנחנו לא רוצים לשחק.

אפרים משה: אני לא אחזור על המצב הזה עוד פעם.

אפרים משה: אם יש פתרון – אז יש; אם אין פתרון – אז אין.

אפרים משה: אנחנו לא נשחק עם זה כל היום.

אפרים משה: איך הוא אומר?

אפרים משה: "פגישת מחזור" – כל פעם באים, יושבים.

אפרים משה: אני חושב שזה מיותר, יש הצעת חוק מונחת, צריך להעביר אותה, וזהו.

אפרים משה: יש פתרון, זה לא שאין פתרון.

אפרים משה: שמעתם את הדברים.

אפרים משה: אני שמח ששמעתם את הדברים.

אפרים משה: העברנו שם שלושה מפעלים: יש שם מפעל מרקים, מפעל טונה, מפעל לשימורים, מפעל לרטבים וריבות.

אפרים משה: יש המון פעילות במקום הזה.

אפרים משה: אנחנו לא שמחים שייסגר המקום הזה, אבל בלי הפתרון הזה, המפעל יעבור, הוא לא יתקיים.

אפרים משה: הוא לא יתקיים, הוא יעבור למקומות אחרים.

אפרים משה: עכשיו באופנה הורדת מכסים, אז אפשר לעשות גם דברים חדשים.

אפרים משה: זו האופנה האחרונה שרצה פה – פה מורידים, שם מורידים.

אפרים משה: שכחו להגן על התעשיינים ועל החקלאים.

אפרים משה: אם זה המצב, בסדר, אז יעשו מבחוץ.

אפרים משה: תצטרכו להתכנס פה יותר - - -

כרמל שאמה-הכהן: זו זכותך, וזה באמת לא נעים שחוזרים ומתכנסים ולא מתקדמים.

כרמל שאמה-הכהן: אבל מה אתה מרוויח מזה שהמפעל סגור בימים האלה?

אפרים משה: אני גם לא מפסיד.

כרמל שאמה-הכהן: אם הוא פועל, אתה מפסיד?

כרמל שאמה-הכהן: זו השאלה.

אפרים משה: חבר'ה, אם המפעל פועל, ואין לי פתרון לעניין הזה, אני אגיע למקומות לא טובים.

אפרים משה: אני לא רוצה להיות שם.

אפרים משה: רציתם שאני אבוא לפה ואגיד: חבר'ה, אין לי כסף לשלם משכורות.

אפרים משה: אין כסף, בואו תעזרו לי?

אפרים משה: סתם, אני לא חושב כך כרגע.

אפרים משה: אם אני לא במצב כזה, אני לא בסדר?

אילן גילאון: השאלה אם אתה יכול לפתוח את המפעל.

כרמל שאמה-הכהן: מה משרתת מבחינתך סגירת המפעל?

שלמה מולה: זה לא פייר, אפילו השאלה.

שלמה מולה: רשות שלטונית שמבטיחה שלוש שנים ולא מקיימת, ואתה רוצה שעכשיו עוד פעם הוא יבוא?

כרמל שאמה-הכהן: נו, באמת.

אורלי לוי אבקסיס: זה לא משנה.

אורלי לוי אבקסיס: השורה התחתונה, מה אנחנו עושים עם העובדים עכשיו.

אורלי לוי אבקסיס: הם קצת יותר מעניינים אותנו.

שמעון סויסה: צריך לחשוב על העובדים.

אורלי לוי אבקסיס: העובדים פה יותר מעניינים.

אורלי לוי אבקסיס: השאלה היא אם לא משתמשים בהם שימוש ציני כדי ללחוץ, למרות שבטענות שלכם יש מן הצדק.

אפרים משה: את השאלה הזאת שואלים כבר יומיים, עניתי עליה יותר מדי פעמים, אורלי.

אפרים משה: אפשר להגיד את זה תמיד, זה נכון לכל מצב.

אורלי לוי אבקסיס: בינתיים לתת לנו את הזמן לתקן.

אפרים משה: השאלה אם לא משתמשים בעובדים האלה כדי ליצור הון פוליטי.

אפרים משה: זו גם שאלה.

עמיר פרץ: אם צייג ואורן יסכימו, אני מוכן להתנהל אתם ולנסות להביא פתרון.

אילן גילאון: אפרים, מה צריך עכשיו כדי שתפתח את המפעל?

אפרים משה: אני אהיה מוכן - - -

עמיר פרץ: שאל אותם.

כרמל שאמה-הכהן: חברים מהאוצר וממרכז ההשקעות, ישיבה סגורה ומצומצמת יכולה לעזור לפתור את העניין?

עמיר פרץ: אני אהיה מוכן להתנהל מולכם.

חזי צייג: לכל הצעה לפתרון, שאולי לא חשבנו עליה, אנחנו פתוחים.

שחר אהרונסון: היינו בוועדת הכספים ושמענו את אותם דברים.

קריאות: - - -

כרמל שאמה-הכהן: חברים, אולי בכספים מדברים במקהלה, פה לא.

כרמל שאמה-הכהן: יש הצעה אופרטיבית?

כרמל שאמה-הכהן: איפה הצעת החוק הזאת עומדת?

עמיר פרץ: הצעת החוק הזאת עדיין לא הגיעה לוועדת השרים לחקיקה.

עמיר פרץ: הנה, היא פה.

כרמל שאמה-הכהן: האם נגמרה תקופת ההנחה?

עמיר פרץ: נגמרה תקופת ההנחה.

אילן גילאון: בשבוע הבא היא יכולה לעלות.

כרמל שאמה-הכהן: מה המשמעות התקציבית שלה?

עמיר פרץ: הם יגידו.

כרמל שאמה-הכהן: מה המשמעות התקציבית שלה?

אורן משה: על איזה הצעה מדובר?

כרמל שאמה-הכהן: של ועדת הכספים.

עמיר פרץ: של גפני.

אורן משה: האם ראית את ההצעה?

חזי צייג: לא ראיתי את ההצעה.

אורן משה: עדיין לא ראיתם את ההצעה?

אילן גילאון: אתה מבין על מה אנחנו מדברים היום?

אורלי לוי אבקסיס: אתה מבין למה לא מתקדם כלום?

שחר אהרונסון: זה הזלזול של הוועדות.

כרמל שאמה-הכהן: אתם לא מכירים בכלל את ההצעה?

אילן גילאון: הם לא ראו את הצעת החוק, אדוני.

אורן משה: זה לא היה בסדר-היום לממשלה.

אורן משה: לא נדרשנו להתייחס.

כרמל שאמה-הכהן: בתוך כמה זמן אתם יכולים להתייחס לזה, אם נעביר אותה?

אורן משה: אנחנו יכולים ללמוד את זה.

אורן משה: מן הסתם כתוב שם שצריך כסף למפעלים כמה שנים אחורה.

אורן משה: צריך לראות כמה מפעלים הגישו בקשה, כמה מפעלים עומדים בתנאים האלה.

אורלי לוי אבקסיס: בקיצור, זה לא יקדם אותנו לשום מקום.

אורלי לוי אבקסיס: צריך למצוא תרופה אחרת.

כרמל שאמה-הכהן: אם החלטנו לקדם את הצעת החוק הזאת - - -

אורלי לוי אבקסיס: אבל עד אז נצטרך למצוא פתרון ביניים.

אורלי לוי אבקסיס: מה קורה בשלב הביניים?

קריאה: המפעל צריך להיפתח.

מרדכי חזיזה: אדוני היושב-ראש, היום בלילה, לא מחר, המפעל חייב להיפתח.

כרמל שאמה-הכהן: מר חזיזה, אין לי סמכות לחייב אותו לפתוח.

כרמל שאמה-הכהן: ביקשנו, המלצנו, אני חושב שזה גם יהיה לטובת האינטרס שלו, גם בטווח הקצר, גם בטווח הבינוני וגם בטווח הארוך, לפתוח את המפעל, ולו לתקופה, עד שהדברים יתבררו סופית.

כרמל שאמה-הכהן: זאת דעתי.

עמיר פרץ: חבר הכנסת שאמה, לפי מיטב ניסיוני, כשאני מביט על החברים שלנו מן התמ"ת ומן האוצר, הערכתי היא שאם נחזור שוב – אני כבר לא יודע אם הוא מוכן, אני לא יודע אם הבעלים מוכן לחזור למסלול של ה-9 מיליון, כי כבר הבטיחו לו 18 – אם הוא מוכן, לדעתי אפשר הלילה לגבש איזה פתרון שמתחייבים כלפיו.

עמיר פרץ: שם זה המקום, ואני אומר כמעט בביטחון מוחלט שאין לו השלכות רוחב.

עמיר פרץ: זו דעתי.

מרדכי חזיזה: אדוני היושב-ראש, אני מתפרץ, אבל, חברים, תבינו דבר אחד.

מרדכי חזיזה: משהו לא ברור לי.

מרדכי חזיזה: משהו לא מובן.

מרדכי חזיזה: באנו לפה בנימה אופטימית, שאתם תתנו את ההתחייבות, תעשו משהו.

מרדכי חזיזה: אנחנו צריכים לחזור לעבודה.

מרדכי חזיזה: אנחנו לא תנאי.

מרדכי חזיזה: אנחנו לא כלי משחק.

מרדכי חזיזה: אנחנו צריכים לעבוד.

מרדכי חזיזה: חברים, תבינו דבר אחד, אנחנו חייבים לחזור לעבודה, אבל היום, לא מחר.

מרדכי חזיזה: פורים בפתח, פסח בפתח.

מרדכי חזיזה: איזה חג נחגוג?

מרדכי חזיזה: מה נשאר לנו?

מרדכי חזיזה: רק לבכות בערב החג.

מרדכי חזיזה: לזה באנו לפה?

מרדכי חזיזה: הרי אני כבר עברתי את כל הסאגה הזאת.

מרדכי חזיזה: 18 פעם הייתי כאן, צחקו עלי.

מרדכי חזיזה: יצאתי ממשכן הכנסת, שכחו איך קוראים לי.

מרדכי חזיזה: לזה באתי לפה היום?

מרדכי חזיזה: אדוני היושב-ראש, תליתי הרבה תקוות בהרבה יושבי-ראש, אמרו לי: תשמע, , תבוא ותפתור את העניינים.

מרדכי חזיזה: אם אין תשובה היום, חרצתם את גורלנו.

מרדכי חזיזה: אנחנו היום הפכנו להיות תנאי.

מרדכי חזיזה: אתם אלה שאמורים להחליט ולתת את המענה.

מרדכי חזיזה: שמעון סויסה, אתה ראש המועצה, תבין דבר אחד, אתה חייב פה היום, אבל היום, למצוא, אני לא יודע מה.

מרדכי חזיזה: אנחנו לא חוזרים לחצור.

מרדכי חזיזה: יהיו אש ובעירה.

מרדכי חזיזה: זה לא יעזור לי, זה לא יעזור לי.

מרדכי חזיזה: הכאב של העובדים, לאן יגיע?

מרדכי חזיזה: אני היום אעמוד כתנאי?

מרדכי חזיזה: הבנקים יעמידו אותי כתנאי?

מרדכי חזיזה: איזה כלי משחק הפכנו להיות?

מרדכי חזיזה: אנחנו בני-אדם.

מרדכי חזיזה: אני משחק של אופוזיציה-קואליציה?

מרדכי חזיזה: מה יש?

מרדכי חזיזה: מה זה המשחק הזה?

מרדכי חזיזה: עמיר, אתם מבינים את התחושה.

מרדכי חזיזה: אני פונה אליהם, אני לא פונה לבעלים.

מרדכי חזיזה: אתם התקווה שלנו, אבל היום.

כרמל שאמה-הכהן: מר חזיזה, תן לנו רגע.

כרמל שאמה-הכהן: אפשר לקבוע אתכם היום בשעה 20:00 בערב?

אורלי לוי אבקסיס: הבעלים בכלל מעוניין לחזור לחלופה הראשונה?

כרמל שאמה-הכהן: גם לפגישה אתה מתנגד?

אורלי לוי אבקסיס: לא, לחלופה הראשונה.

עמיר פרץ: החלופה זה חצי מחיר.

כרמל שאמה-הכהן: לא הבנתי, חשבתי שהוא מתנגד.

עמיר פרץ: לא.

כרמל שאמה-הכהן: אפשר לקבוע פגישה לא מחייבת, בלי תנאים מוקדמים?

אורן משה: ודאי.

אורן משה: אני מוכן לכל פגישה.

אורן משה: ואני רוצה להגיד אמירה כללית.

כרמל שאמה-הכהן: נזמן גם את יושב-ראש ועדת הכספים, ונשב יחד עם עמיר פרץ.

אורן משה: שלא ישתמע שמשהו בגישה השתנה.

כרמל שאמה-הכהן: אתה אמרת דברים ברורים.

אורן משה: אין דרך שנוכל להעביר כסף למישהו רק בגלל שהוא אומר:

אורן משה: אם אתם לא מעבירים לי, אני סוגר.

אורן משה: בממשלת ישראל הכסף לא הפקר, זה כספי משלם המסים.

שלמה מולה: אם זה כך, למה לא מצאת את הפתרון עד היום, כולל תיקוני חקיקה?

אורלי לוי אבקסיס: ממשלת ישראל היא גם לא איזה בריון ברחוב שמבטיחה לך משהו, ואתה לא יודע אם היא תעשה או לא.

כרמל שאמה-הכהן: חברים, חבל.

כרמל שאמה-הכהן: התקדמנו.

כרמל שאמה-הכהן: 20:00 בערב, קבענו פגישה בחדר ועדת כלכלה.

כרמל שאמה-הכהן: פגישה סגורה בלי תקשורת, בלי קהל, רק נציג הבעלים, ראש הרשות המקומית, חבר הכנסת עמיר פרץ, אני אזמין גם את כבוד יושב-ראש ועדת הכספים, הרב גפני, מנהל מרכז השקעות ונציג האוצר.

אילן גילאון: אני מאוד תומך בפגישה הערב, אבל אני מציע במקביל, ומה שיבוא קודם.

אילן גילאון: יכול להיות שזה יסתיים בלא כלום, אני מציע שהמפעל ייפתח תמורת הבטחה שהעניין ייפתר הערב או שבשבוע הבא ייפתר באמצעות חקיקה, ולפחות כל היושבים פה מתחייבים לתמוך.

כרמל שאמה-הכהן: אחרי הפגישה נוציא הודעה של ועדת הכלכלה בעניין.

אילן גילאון: הוא צודק.

אילן גילאון: מה הוא צריך לעשות עכשיו?

אילן גילאון: הוא צריך לנסוע לעבודה?

אילן גילאון: אני שואל אותך.

מרדכי חזיזה: מה אני אגיד להם?

כרמל שאמה-הכהן: חברים, הישיבה נעולה.

כרמל שאמה-הכהן: חברים, אנחנו בעצם קבענו להיפגש בתום הדיון היום, שהיה דיון סוער.

כרמל שאמה-הכהן: קבענו להיפגש במהלך הערב בניסיון לקדם בצורה שקטה יותר פתרון למצוקה של עובדי מפעל "פרי הגליל", ולציפיה הסבירה של הבעלים שהמדינה תעמוד בהצהרת כוונותיה, גם אם לא בהתחייבות מלאה, אבל בהצהרת כוונות ברורה שהביע שר בממשלה.

כרמל שאמה-הכהן: אני בדיוק חוזר אליכם מפגישה עם ראש הממשלה בעניין זה.

כרמל שאמה-הכהן: ראש הממשלה קיבל סקירה מלאה של המצב גם מיושב ראש ועדת הכספים, חבר הכנסת משה גפני, וגם ממני.

כרמל שאמה-הכהן: הוא נמצא בכל הפרטים.

כרמל שאמה-הכהן: כל מה שנותר, לדעתי, כדי להשלים פריצת דרך מלאה, שתרצה, לדעתי, את כל הצדדים – מה שמונע את ההתקדמות המהירה בטווח המיידי זה ששני השרים הרלבנטיים – אחד נמצא באזור זמן אחר של כדור הארץ, ושר אחר שהוא מאד רלבנטי נמצא על מטוס ליעד אחר, כך שלא ניתן לעקוף אותם ולקדם את הנושא ללא תיאום.

כרמל שאמה-הכהן: עדיין נדרשת הישיבה שלנו כדי לוודא כמה פרטים ולסגור קצוות אבל גם לבעלי המפעל, גם לעובדי "פרי גליל" וגם לתושבי חצור, לראש הרשות ולכל מי שהנושא של העיר חצור וסביבתה חשובים לו, אז כמו שאמרנו – מי שדאג מה יהיה מצב הרוח בפורים, יכול להיות כמעט בטוח שעובדי המפעל יחייכו וישמחו הרבה לפני פורים.

כרמל שאמה-הכהן: זה תודות למאמץ ארוך של ועדת הכספים, ולישיבה היום, ולחבר הכנסת עמיר פרץ - כי באמת, אנחנו הובלנו את הכל, אבל מי שנכנס לעומק הפרטים ונתן את הזווית המקצועית, גם בדיוני הוועדה, מגיע לו יישר כוח.

כרמל שאמה-הכהן: תמיד כיף שדברים כאלה נגמרים כך.

כרמל שאמה-הכהן: אני חשבתי שייקח לנו עוד כמה ימים, אבל הנוכחות של ראש הממשלה בפתרון היא דרמטית, היא מכריעה, ומגיע לו את כל הקרדיט, באמת.

כרמל שאמה-הכהן: בסוף זה נסגר בינו לבין השרים, אבל אני לא רואה סיבה למה המפעל לא יחזור לפעילות בטווח זמן מיידי.

קריאה: חוזר כבר מחר.

קריאה: מה המתווה שמסתמן?

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו עוד נשב על הפרטים.

כרמל שאמה-הכהן: אני חושב שזה לא יהיה רחוב מהציפיות.

כרמל שאמה-הכהן: יכול להיות שיהיה סוג של משהו שהוא חלקי ומיידי, ומשהו שיצטרך עוד עבודה – אני לא מדבר על טווח של שנים וחודשים, אבל סוג של שילוב אמצעים.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו עוד נשב כאן ונאמוד את הפרטים.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו רק צריכים לוודא שאין לנו פריצה רחבית רחבה, אבל כנראה שאין.

כרמל שאמה-הכהן: גם אם תהיה, זה משהו זניח, והמדינה תדע - - גם אם מישהו ייהנה, אז הוא ייהנה מסוג של הפקר, במרכאות, אבל זה יהיה עוד מפעל באזור, נניח, או משהו כזה.

כרמל שאמה-הכהן: אבל נדרשת עוד עבודת מטה מקצועית.

כרמל שאמה-הכהן: היא לא עבודה של חקיקה או דיונים בוועדה.

כרמל שאמה-הכהן: אני חושב שנציגי המפעל יכולים יחד עם הוועד וללחוץ ידיים עם היושב ראש, עם יושב ראש הרשות שלכם.

כרמל שאמה-הכהן: עשיתם מאמץ, זה היה גם מאמץ שלכם, אנחנו רק סייענו.

כרמל שאמה-הכהן: אני חושב שהרגש שהבעת היום, ומי שהיה צריך לראות אותך בטלוויזיה, כמו עם ישראל, גם מקבלי ההחלטות ראו וזה השפיע.

כרמל שאמה-הכהן: לכן אמרתי לך שעשית את זה במידה הראויה.

כרמל שאמה-הכהן: יישר כוח.

שמעון סויסה: אני, במעמד המרגש הזה רוצה בהחלט להודות ליושב ראש הוועדה, חבר הכנסת כרמל שאמה-הכהן.

שמעון סויסה: בצהריים נפגשנו אתו והסברנו לו בצורה מאד יסודית את משמעות המקום של המפעל בחצור הגלילית.

שמעון סויסה: ראינו קשב רב ונחישות מאד גדולה כדי לטפל בעניין.

שמעון סויסה: לצדו – עמיר פרץ שהיה כל הזמן ועשה הכל כדי לקדם את העניין, גם בוועדת הכספים.

שמעון סויסה: גם התערבות ראש הממשלה יצרה את הפתרון שאני שמח עליו.

שמעון סויסה: יש בשורה לתושבי חצור, לעובדי המפעל.

שמעון סויסה: יהיה להם פורים שמח, יהיה להם פסח שמח, ואני רוצה לברך את הבעלים ולומר לכם: נהיה שותפים ונמשיך לקדם את ענייני המפעל כי ההצלחה שלכם היא ההצלחה שלנו.

שמעון סויסה: תודה רבה.

מרדכי חזיזה: באמת, לשם שינוי, אחרי תקופה קשה, זה היום עשה ה' נגילה ונשמח בו.

מרדכי חזיזה: אני אומר את זה עכשיו כי זו בעצם שמחה לא של מוטי חזיזה ומישל מלכה ואורה, חברי ועד העובדים, וראש המועצה, אלא אחריהם – 300 בעלי משפחות שהם במצוקה כלכלית לא קטנה.

מרדכי חזיזה: והרגע הזה הגיע – ואני חייב להודות לחבריי, יונה, ממועצת הפועלים וגרשון מההסתדרות, שבאמת נתנו תקופה לא קלה – יונה, אדם עם מגבלות בריאותיות, עזב את הכל לטובתנו.

מרדכי חזיזה: אני אומר לו באופן אישי, כחבר, כאח, לו ולגרשון, מכל הלב – תודה רבה לאורך כל החיים, וזו לא הצגה.

מרדכי חזיזה: אתם הייתם הכוח המניע שלנו.

מרדכי חזיזה: גם אם התפרצנו וכעסנו, בסופו של דבר אתם הובלתם אותנו, את ועד העובדים, להגיע לאן שהגענו.

מרדכי חזיזה: אני מודה לכם בשם ציבור העובדים.

מרדכי חזיזה: כמובן, לידידי, מורי וחברי – יושב ראש , חבר הכנסת שאמה, שפעם ראשונה אני יושב אתו ורואים תשובה עניינית, מיידית.

מרדכי חזיזה: גם עם ראש הממשלה, ישבנו, אמרתי את מה שאמרתי מתוך כאב, אבל אם מכאיבים למישהו הוא יודע לרפא את הכאב בצורה אחרת, וזו התרופה שהוא נתן.

מרדכי חזיזה: למורי ורבי, שהוא לא פה- משה גפני, שבכלל אין לי מה לדבר, שליווה אותנו ועזר לנו, ולעמיר פרץ, שאני משאיר אותו לסוף – מגיע לו מחיאות כפיים מאתנו.

מרדכי חזיזה: הוא הדריך אותנו, ליווה אותנו, בא ל "פרי הגליל", ייעץ, אמר, והנה התוצאה.

מרדכי חזיזה: לבעלים אין לי מה להגיד תודה רבה, נעבוד ביחד, זה בסדר.

מרדכי חזיזה: אני רוצה להודות לכולם - לחזי צייג ואורן משה.

מרדכי חזיזה: אחרי הכל - יש לנו מוסר השכל גדול: כשרוצים, אין זו אגדה.

מרדכי חזיזה: רצון מפוצץ קירות בטון.

מרדכי חזיזה: והרצון הזה- זיכיתם את עובדי "פרי הגליל" לעבור את החגים בשמחה.

מרדכי חזיזה: תודה רבה לכולם.

מרדכי חזיזה: אם שכחתי מישהו זה חלילה לא בכוונה.

מרדכי חזיזה: תודה רבה לכולם.

אפרים משה: אני רוצה להגיד תודה לרב גפני שהשתולל.

אפרים משה: עד לפני שעתיים הייתי אתו והוא יצא מגדרו, לחברת הכנסת מירי רגב שבאמת רצה בין המשרדים וגם לכם, כמובן.

אפרים משה: הסיכום הוא סיכום שהחוק הזה יעבור ביום ראשון בוועדת השרים של הממשלה, ועדת השרים לענייני חקיקה.

אפרים משה: הרב גפני יעשה מאמץ גדול להזרים כבר מקדמה, כמו שסוכם עם ראש הממשלה, ואחרי שהחוק יעבור – זה פותר את הבעיה שנוצרה, ואולי יעזור גם לכמה מפעלים באופקים, בירוחם, זה גם בסדר גמור.

אפרים משה: התנאי לכל זה היה שהמפעל מחר בבוקר יעבוד והעובדים יהיו בתוכו.

אפרים משה: זה היה התנאי להעברת החוק.

אפרים משה: אני קיבלתי את התנאי ואני מכבד, ואני חושב שביחד – נאמרה פה אמירה למה שאנחנו נלחמנו כל הזמן, להבטחה השלטונית.

אפרים משה: אני חושב שהיום גם נאמר דבר.

אפרים משה: חבר הכנסת פואד בן אליעזר אמר דבר קבל עם ועולם.

אפרים משה: אי אפשר להתעלם מזה, ואני שמח שזה נגמר היום ולא בעוד שבועיים כמו שהיה נראה לי שזה יהיה.

כרמל שאמה-הכהן: אני רוצה לחדד את התודות לאנשים שיצטרכו לשאת בעול הפתרון וביישום שלו שחור על גבי לבן – מנהל מרכז ההשקעות חזי צייג, שהיה לי ליועץ, לאורך כל הדרך, בהכוונה, עם הידע המקצועי והניסיון, וכמובן – אורן משה מאגף התקציבים.

כרמל שאמה-הכהן: ועכשיו- חבר הכנסת עמיר פרץ, הפרויקטור המיוחד.

עמיר פרץ: אני לא מתכוון להרבות בדברים, כבר נאמר הכל.

עמיר פרץ: אני חושב שהפתרון הזה נוצר כיוון שהוא צודק.

עמיר פרץ: אני לא חושב שיש מישהו שהוא סביב השולחן שיש לו איזה רוע מיוחד שהוא מעוניין שעובדי "פרי הגליל" יישארו בלי פרנסה.

עמיר פרץ: אני אומר זאת גם על העמידה שלנו מול הפקידות הבכירה של משרד המסחר והתעשייה, של האוצר, שהם תמיד אלה שחוטפים במקום כולם .

עמיר פרץ: אבל בסך הכל הם מצווים למלא את החוק, ואנחנו, המחוקקים, צריכים לתת להם כלים כדי שיוכלו לסייע.

עמיר פרץ: אני חושב שהפרק הזה של "פרי הגליל" הוא חשוב, הוא צריך להילמד.

עמיר פרץ: החקיקה הישראלית לא יכולה להיות כל כך דרקונית באופן כזה שלא מאפשר גמישות לבעלי המקצוע כשהם ניגשים למקרה שהוא יוצא מן הכלל.

עמיר פרץ: וזה המקרה.

עמיר פרץ: אני באמת מברך את כולם, מברך את חבריי שהיו שותפים, החברים מההסתדרות, יונה והצוות שלו, חבריי מעירית חצור, ידידי, שמעון סויסה ראש המועצה, ראש העיר עם כל הצוות שלו, וכמובן – מוטי חזיזה עם כל הוועד.

עמיר פרץ: וכמובן – ההנהלה, מצאנו הנהלה שבאמת גם רוצה לקיים את מה שהיא אומרת.

עמיר פרץ: אני מקווה שהתודה היחידה שאני מבקש שאחרי שיתקבל החוק הוא יהפוך לדף כחול ולא לבן, כי לבן לא נותן כסף, כחול – נותן.

עמיר פרץ: אחרי שהוא יהפוך לדף כחול יתלו אותו במסגרת, יקראו לו חוק "פרי הגליל", תזמינו אותנו לבקר, והתודה היחידה שלנו היא שנראה את פסי הייצור עובדים.

עמיר פרץ: אין לנו תודה אחרת.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו ממשיכים מכאן – גמרנו את החלק הנחמד.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו נישאר בפורום מצומצם.

כרמל שאמה-הכהן: רק חזי ונציג האוצר.

כרמל שאמה-הכהן: יש דבר אחד שמעניין את ראש הממשלה – מה העלות של החוק הזה מעבר ל "פרי הגליל", מה השלכות הרוחב, ואיך אפשר לצמצם את השלכות הרוחב.

כרמל שאמה-הכהן: אני לא יודע, אני לא מכיר את כל ההגדרות פה - למה זה רק 100 עובדים?

כרמל שאמה-הכהן: אין שם יותר?

עמיר פרץ: זה מפעל של מ-100 ומעלה.

כרמל שאמה-הכהן: אבל אם יש ב "פרי גליל" 200, אם אתה מעלה את הרף ל-200, אתה מצמצם את העלות של החוק.

כרמל שאמה-הכהן: מישהו עשה את הבדיקה כמה - - -

חזי צייג: יש שם היום 220 עובדים.

חזי צייג: באופן קבוע יש להם 220 עובדים.

חזי צייג: אבל אתה צודק, זה יכול לצמצם.

עמיר פרץ: אם יסתבר שפתאום יגידו לנו שיש 100 מפעלים עם 100, אז נבוא לקראת המהלך הבא נצמצם, אבל בשביל מה לך לעשות שינוי היום?

כרמל שאמה-הכהן: אבל מה עולה לך לצמצם את זה?

כרמל שאמה-הכהן: כמובן שהם יעמדו בתנאי, אני לא בא להכשיל אותם.

כרמל שאמה-הכהן: זה דבר אחד שניתן לשנות.

כרמל שאמה-הכהן: דבר שני – אפשר להכניס סעיף שהמפעל לא קיבל מענקים אחרים בבעלות הזו?

כרמל שאמה-הכהן: יש דבר - -

חזי צייג: לא, זה ברור.

חזי צייג: כפל מענקים אין אצלנו, זה בכל המסלולים אצלנו.

כרמל שאמה-הכהן: כלומר, כל מפעל בעזיבה שקיבל מענק באיזשהו מסלול, לא ייכנס לחוק הזה?

כרמל שאמה-הכהן: זה ברור מהחקיקה הזו?

חזי צייג: האמת שקיבלנו את זה רק עכשיו, אני רוצה לקרוא את זה.

כרמל שאמה-הכהן: יש פה את התנאי שלא פחות מ- 2/3 מבין עובדיו הם מיישובים מאזור הפריפריה הסמוך אליו.

כרמל שאמה-הכהן: יש לכם נתונים בקשר למפעל?

חזי צייג: זה – אין לו בעיה.

אורן משה: אזור א' מגיע עד יקנעם ועד קרית מלאכי.

כרמל שאמה-הכהן: ואיזה אזור הם נקראים.

אורן משה: אל"ף.

חזי צייג: צריך לבדוק מה הדירוג הסוציו אקונומי של היישוב, אולי אפשר לכוון את זה ליישובים עם דירוג סוציו אקונומי נמוך.

כרמל שאמה-הכהן: אפשר להכניס פרמטר של רמת אבטלה ביישוב?

אורן משה: זה לא רלבנטי כי העובדים לא מגיעים מהיישוב.

אורן משה: אבל תמיד אתה יכול לצמצם את זה בקריטריונים שתחבר, למי תתעדף.

אורן משה: הרי אתה מתאר לעצמך שלא יגישו אחד או שניים.

אורן משה: יגישו 10 או 20?

אורן משה: צריך לייצר תיעדוף.

אורן משה: אז בתיעדוף אתה יכול לייצר שזה צריך להיות יישוב שמרוחק - - -

כרמל שאמה-הכהן: אי אפשר להקציב סכום מסוים לחוק הזה ולקבוע שייהנו ממנו מי שעומדים בקריטריונים, והוא יצא ראשון בקריטריונים, ואז לא נשאר הרבה בשוליים.

כרמל שאמה-הכהן: יש סיטואציה כזו, לצבוע פה כסף מיוחד?

אורן משה: אבל אתה יודע – יכול להיות שיש מפעל של 100 עובדים באזור אל"ף, בדימונה, והוא יבוא ויעמוד פה, והכל יהיה בסדר.

אורן משה: אין לנו דרך .

כרמל שאמה-הכהן: אם אתה ממש מסדר שהוא עומד במיטבי ואף אחד לא יכול לעקוף אותו - - קשה יהיה, נדיר - -

אורן משה: צריך לעשות עבודה מאד מאד יסודית, להבין את מאפייני המפעלים, מהסיבה הפשוטה שאתה לא מבקש ממנו פה כלום.

אורן משה: כל מי שביצע השקעה בשלוש השנים האחרונות, יש לו מעל 100 עובדים והוא באזור אל"ף- - -

כרמל שאמה-הכהן: לא.

כרמל שאמה-הכהן: 100 עובדים מאותו יישוב.

אורן משה: ברמות שכר נמוכות אין נסיעה של עובדים ממקום למקום.

אורן משה: אנשים לא נוסעים שעתיים בשביל שכר מינימום.

אורן משה: זה לא מבטיח, אגף, שיהיה שכר מינימום.

אורן משה: יכולים לבוא לפה גם מהייטק.

אורן משה: אין כאן הגבלה כזו.

אורן משה: אמדוקס בשדרות יכול לקחת לך את זה.

כרמל שאמה-הכהן: אוקיי - "...

כרמל שאמה-הכהן: שביצע השקעות מעל 180 מיליון ₪, ב-X שנים האחרונות".

כרמל שאמה-הכהן: ?

אורן משה: הוא לא ביצע 180 מיליון ₪.

חזי צייג: הוא ביצע בערך 70 מיליון ₪.

כרמל שאמה-הכהן: כל נתון שאתה מכניס - ההסתברות שמישהו יעמוד בכל התנאים מצטמצמת והולכת.

אורן משה: אני מסכים אתך, אבל כיוון שאנחנו לא יודעים את זה, כי מדובר באוכלוסייה שעד עכשיו לא היתה זכאית לקבל הטבות, אז אנחנו לא מכירים את האנשים האלה.

אורן משה: זה לא אנשים שבהכרח פנו אלינו, בדקנו אותם ושללנו.

אורן משה: זה אנשים שמראש ידעו שהם לא זכאים לקבל הטבות.

אורן משה: הם ביצעו השקעות.

אורן משה: לצורך העניין – סטרקיסט בטירת כרמל.

אורן משה: הוא, בהקשרים אחרים, מספר על השקעות שהוא ביצע.

אורן משה: הוא לא פנה אלינו.

אורן משה: איך אני יודע מה הולך שם?

עמיר פרץ: הוא לא באזור פיתוח אל"ף.

חזי צייג: מה שאני חושב – אני מכיר מפעלים טוב.

חזי צייג: עכשיו יש מפעלים שהם בקרית שמונה, נניח – כמו "נביעות" ו"מי עדן" ואקרשטיין במצפה, ופניציה בירוחם - - אז תנו לנו – אני חושב שאני צריך איזה יום יומיים, אני אעבור על זה ואראה איך מצמצמים למינימום.

עמיר פרץ: אתה יודע איך תפתור את הבעיה?

עמיר פרץ: – סעיף שאומר שמפעל שהתבצעה בו החלפת בעלות בתקופה של שנה שקדמה להשקעה.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו נמשיך בישיבה באופן לא פורמלי.