ועדת הכלכלה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 765, 2012-02-28 11:30

כרמל שאמה-הכהן: בוקר טוב, ועדת הכלכלה פותחת ישיבה שניה היום.

כרמל שאמה-הכהן: על סדר-היום, לציון יום זכויות בעלי-חיים, הצעת חוק פרטית: הצעת חוק להסדרת הפיקוח על כלבים (תיקון – סירוס ועיקור כלבים), התשע"ב-2011, של חברי הכנסת איתן כבל, פאינה קירשנבאום, דב חנין, רונית תירוש וניצן הורוביץ, שמספרה פ/3630.

כרמל שאמה-הכהן: אני חושב שאין הרבה חברי כנסת שגם פעילים בוועדת הכלכלה וגם מזוהים עם העניין של זכויות בעלי-חיים כמו חבר הכנסת איתן כבל.

כרמל שאמה-הכהן: לכן לא אומר שום מילה מיותרת, כל הקרדיט מגיע לך בנושא הזה.

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה, חבר הכנסת כבל.

איתן כבל: תודה, אדוני היושב ראש, תודה לכל האורחים והמכובדים כאן.

איתן כבל: אני מקווה שנצליח לעשות התקדמות בצורה מושכלת בהצעת החוק הזו היום.

איתן כבל: הצעת החוק הזו היא תולדה מהעובדה שמדי שנה עשרות אלפי כלבים נזרקים אל הרחוב, מוצאים את מותם ברחוב, "זוכים" – במירכאות כפולות ומכופלות – להתעללות קשה ברחוב.

איתן כבל: אנחנו, גם בשדולה וגם בארגונים השונים, מחפשים את הדרכים איך להפחית באופן משמעותי את הסבל הנורא שנגרם לבעלי החיים, ובמקרה הזה לכלבים.

איתן כבל: מדינת ישראל, לצערי, לא נותנת מספיק רוח גבית לעיקורים וסירוסים.

איתן כבל: יושבים כאן נציגי אגודות, כמו אתי אלטמן מ"תנו לחיות לחיות", שמספר העיקורים והסירוסים שהם עשו, כארגון פרטי, גדול לאין שיעור ממה שהמדינה מסייעת, וזה לא לכבודה של המדינה, למרות שבשנים האחרונות חברי כנסת הובילו חקיקה ששינתה את המצב בקצת.

איתן כבל: לגופו של עניין, נקודת המבט שלי היא נקודת מבט של אדם שאוהב בעלי-חיים, ואני לא רוצה שמישהו יטיף לי אם אני אוהב או לא אוהב.

איתן כבל: זו נקודת מבט על.

איתן כבל: כל אחד אוהב את בעל-החיים שלו, אין ויכוח על העניין הזה, אבל אנחנו צריכים לחשוב על כל בעלי-החיים, לא רק מה שיש לכל אחד בבית וזה הכול.

איתן כבל: אנחנו נתקלים ביותר מדי נטישות של כלבים, באלפים, בעשרות אלפים.

איתן כבל: סיפרה לי אתי לא מזמן שאנשים מגיעים לשדה התעופה, במקום לשים את הכלב בפנסיון זורקים אותו לאנחות ואחר כך אומרים: כשנחזור ניקח כלב אחר.

איתן כבל: אלה לא אוהבי בעלי-חיים.

איתן כבל: אנחנו מנסים להניח הצעת חוק, שאני לא אגיד שהיא מושלמת.

איתן כבל: יש שאלות שעולות עם כלבים גזעיים וכל מיני עניינים – אנחנו ערים לעניין הזה.

איתן כבל: הרי ברור לכם שנקודת המוצא שלנו היא לא אלה שמטפלים ועוסקים כמקצוע, זה ברור.

איתן כבל: הכוונה היא, בראש ובראשונה, לאלה שמגדלים כלבים – היום הוא מגדל כלב, מחר הוא מגדל צב, מחרתיים הוא זורק את שניהם לרחוב.

איתן כבל: אדוני היושב ראש, הצעת החוק קובעת שמי שלא יעקר או יסרס את כלבו, מעבר לאגרה הקיימת יצטרך לשלם 300 שקל נוספים.

איתן כבל: אני לא רואה בכך שום דרמה מיוחדת.

איתן כבל: יותר מכך: אומרים לי שזה יגרום לכך שאנשים לא יחסנו את הכלבים שלהם, לא יבואו.

איתן כבל: תראו, בכל פעם שאנחנו, חברי הכנסת, מציעים הצעת החוק מאיימים עלינו שאם נציע את הצעת החוק המסוימת הזו המחירים יעלו, הדלק יעלה.

איתן כבל: תמיד מהלכים עלינו אימים, ובסוף המציאות היא זו שמייצרת מצב סביר.

איתן כבל: קודם כול, אנשים, רובם המכריע, מחסנים את הכלבים שלהם לא בגלל הכלב, בגלל עצמם בראש ובראשונה, זה הדבר שמוביל.

איתן כבל: מעבר לכך, אני רוצה לומר לכם שאם נגרום לכך שאנשים לא ייקחו כלבים או שפשוט יבינו את החשיבות של העניין ויעקרו ויסרסו את הכלב שלהם, יצא שהרווחנו מהעניין.

איתן כבל: אנחנו חייבים לעשות את הכול כדי להתמודד עם השאלה הזאת.

איתן כבל: אני מכיר את המכתבים האלה שאומרים: אני אסרס את הכלב שלי?

איתן כבל: אני אעקר?

איתן כבל: אני מכיר את כל הדברים האלה, גם אני אמרתי את זה לעצמי כשהלכתי לסרס את הכלב שלי.

איתן כבל: היה לי קשה, אבל היה לי ברור שצריך שזה ייעשה.

איתן כבל: לכן, אדוני היושב ראש, אני מסיים ואומר שהצעת החוק הזו היא לא המאה אחוז, היא אפילו פחות מכך, אבל בוודאי שהיא עשויה לשפר את המצב הקיים, כך לפחות אני מקווה.

איתן כבל: יש כל מיני החרגות שנצטרך לעשות בחוק, ואני מניח שנגיע לזה בהסכמה והבנה.

איתן כבל: תודה, אדוני.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה, חבר הכנסת כבל.

כרמל שאמה-הכהן: חברת הכנסת רונית תירוש, בבקשה.

רונית תירוש: תודה רבה, אדוני היושב ראש.

רונית תירוש: הצטרפתי להצעתו של חבר כנסת כבל, ולמעשה התחלתי תהליך בכנסת הקודמת.

רונית תירוש: יש לי חוק, שעבר, שאומר שמשרד החקלאות, שאמון על התקציבים לנושא הזה, הוא שיעביר 4.5 מיליון שקלים לטובת שירותים וטרינריים ברשויות המקומיות על מנת שיגבירו את תהליכי הסירוס והעיקור של כלבים וחתולים משוטטים.

רונית תירוש: המטרה ברורה – אני אומרת את זה כמנכ"לית משרד החינוך לשעבר, שנתקלה בהרבה מאוד תלונות.

רונית תירוש: עד היום, לצערי הרב, אתי אלטמן ואחרים מעבירים אליי תמונות מזעזעות וסיפורים מזעזעים על התעללות של ילדים ובני נוער משועממים בבעלי-חיים, שלא לדבר על כתות כאלה ואחרות שמשתמשות לכל מיני טקסים.

רונית תירוש: המראות מזעזעים.

רונית תירוש: יש חוק בישראל, הנושא של התעללות בבעלי החיים הוא פלילי, אבל המשטרה לא מנסה אפילו לאכוף.

רונית תירוש: אם נסתכל על מספר התיקים שנפתחו, אם בכלל, למתעללים למיניהם - הוא מזערי ביותר ובוודאי לא משקף את היקף התופעה.

רונית תירוש: זה אומר שאין לנו את התמיכה שאנחנו מצפים לה מרשויות האכיפה, קרי משטרת ישראל.

רונית תירוש: במצב הנתון לא נותר אלא לנסות באמצעים אחרים לצמצם את התופעה של בעלי חיים משוטטים, כדי שפחות ופחות ייחשפו לאותם אנשים נכים רגשית, אני חושבת, שמגיעים למעשי התעללות כל כך מזעזעים.

רונית תירוש: הזכרתי את תפקידי כמנכ"לית משרד החינוך משום שראיתי בכך איזשהו סימפטום בדנ"א של הבן-אדם, שאם הוא מסוגל לעקור עיני חתול או ציפורני חתול או לתלות אותו על עץ, וכנ"ל כלבים, לא ירחק היום שהוא יכול לעשות את זה גם לבני-אדם.

רונית תירוש: אם אין לך את הרגש ההומאני הבסיסי אתה אדם אכזר כלפי כל מי שיש נשמה באפו.

רונית תירוש: אני חושבת שצריכות להיעשות פעילויות חינוכיות בעניין הזה, נעשו ונעשות ויש ימי אימוץ מרוכזים, אבל במקביל צריך גם לתקוף את זה ממקומות אחרים, וזה בדיוק לצמצם את המספרים של אותם בעלי-חיים שמשוטטים.

רונית תירוש: החוק שהעברתי - קשה מאוד לבדוק שאכן התקציב שמשרד החקלאות צריך להעביר אכן מועבר לכל הרשויות.

רונית תירוש: מאחר שזה מבוזר להרבה מאוד רשויות ומסתתר תחת הרבה מאוד סעיפי תקציב, קשה לפלח ולומר: עשיתי איגום משאבים והגעתי לאותם 4.5 מיליון, שזה מה שהחוק דורש.

רונית תירוש: קראתי אותם לסדר, קראתי למשרד החקלאות לדיון בוועדת החינוך, ששם הם אמונים על נושא בעלי-חיים, ולצערי הרב לא הצלחנו לראות שהכסף הועבר, למרות ששר החקלאות נפגע אישית ואמר הוא מעביר הרבה יותר מ-4.5 מיליון שקלים למחלקות וטרינריות ברשויות המקומיות.

רונית תירוש: אני לא יודעת, הדברים לא נראים כך.

רונית תירוש: גם אין מחשבה אסטרטגית בעניין.

רונית תירוש: אני גרה ברמת-גן על גבול גבעתיים, ואני אומרת לכם שאם לא ייעשה מעשה משותף של גבעתיים, של רמת-גן ושל תל-אביב, לפחות בשכונות הפריפריאליות שנוגעות לגבולות המוניציפליים, אז זה לא יעזור.

רונית תירוש: נעקר פה, אבל החתול חוצה את הקו ושם לא קורה שום דבר ויש התרבות.

רונית תירוש: בנקודה הזאת היה לי קושי לחתום על ההצעה כדי להקשות על אנשים לקבל את הרישיון.

רונית תירוש: אולי יש מקום להפחית, אבל רצינו לעשות איזשהו תמרוץ לאנשים שיסרסו או יעקרו את הכלבים והחתולים.

רונית תירוש: אני מקווה שנצליח להשיג את המטרה המשולבת הזאת בחוקים השונים.

רונית תירוש: תודה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה, חברת הכנסת רונית תירוש.

כרמל שאמה-הכהן: הדובר הבא – עורך הדין גבי הייק מההתאחדות הישראלית לכלבנות.

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה.

גבריאל מרדכי הייק: תודה רבה.

גבריאל מרדכי הייק: אני שותף במשרד גולדפרב זליגמן ואב בית הדין של ההתאחדות הישראלית לכלבנות בהתנדבות, גם הבעלים של שתי כלבות מעוקרות וחתול מסורס, כך שאין לי שום דבר עקרוני נגד עיקור וסירוס.

גבריאל מרדכי הייק: אני מסכים בהחלט עם חברי הוועדה הנכבדים ביחס לתופעת נטישת הכלבים והצורך להילחם בתופעה הזאת.

גבריאל מרדכי הייק: אין שום ספק שדרך אחת ומהותית להילחם בזה זה על-ידי צמצום הילודה של כלבים.

גבריאל מרדכי הייק: אבל אנחנו בכלל לא בטוחים שזו הדרך היחידה, ובטח לא הדרך הכי יעילה לעשות את זה.

גבריאל מרדכי הייק: כמו שחברת הכנסת הנכבדה אמרה, התופעה של נטישת כלבים היא לדעתנו בראש ובראשונה תופעה תרבותית.

גבריאל מרדכי הייק: היא מצביעה על חוסר הבנה, על חוסר אכפתיות, חוסר חינוך ומידה לא מבוטלת של אכזריות.

גבריאל מרדכי הייק: העלאת האגרה על מי שלא מסרס את הכלבים ומעקר את הכלבות, אני חושש שעלול לפספס את המטרה ואולי אפילו להביא לתוצאה הפוכה.

גבריאל מרדכי הייק: אני חושב שיש לנו יסוד סביר להניח שחלק נכבד מהכלבים הנטושים הם כלבים שנולדו או גדלו אצל מי שמלכתחילה לא החזיק ברישיון ולא שילם בכלל אגרה שנתית.

גבריאל מרדכי הייק: לאותם אלה המשתייכים לאוכלוסייה הגבולית הזאת, שבין גילוי לאי-גילוי אכפתיות לטובתו של הכלב, החוק החדש, אני חושש שבמקום לקרב אותם לחינוך לתרבות נכונה עלול להרחיק אותם.

גבריאל מרדכי הייק: החוק צריך לעודד לא רק את הגבלת הילודה, אלא הוא צריך לעודד אחריות לגידולו של הכלב, להבנה לצרכים של הכלב ולתמוך בחינוך כלבים ובחירה נכונה של סוג הכלב.

גבריאל מרדכי הייק: הפעולות האלה נעשות בצורה מאוד מקצועית במסגרת של עמותות מסוימות וחוגי כלבים, שחרתו על דגלם את שמירת בריאותו של הכלב, סביבת גידולו, עזרה באילוף וחינוך המגדלים, הסדרת גידול ושאר הפעולות הנדרשות.

גבריאל מרדכי הייק: ההשתתפות בעמותות האלה, כמו שאתם יודעים, כרוכה בדרך כלל בעלות כספית, והיא בדרך כלל עלות כספית לא מבוטלת.

גבריאל מרדכי הייק: החברים בעמותות האלה הם בדרך כלל אנשים שמגלים אכפתיות לבריאות הכלב, רצון ללמוד יותר על אופן גידול הכלב ומוכנים להשקיע גם את הזמן וגם את הכסף כדי לעשות את זה.

גבריאל מרדכי הייק: במכלאות של הכלבים, לדוגמה, לדעתי לא תמצאו כלבים שננטשו על-ידי חברים בעמותות האלה, למעט מקרים של נשיכה.

גבריאל מרדכי הייק: במסגרות של העמותות והחוגים האלה אתם כן תמצאו כלבי עבודה שונים, כגון כלבי נחייה לעיוורים, כלבי הצלה, כלבים מאולפים – היום זה יותר ויותר מתפתח - עזרה לחולים במחלות מסוימות שבהן החולים מוגבלים.

גבריאל מרדכי הייק: לנו אסור לקנוס את האנשים האלה, אלא אנחנו צריכים לעודד - - -

כרמל שאמה-הכהן: נא לסכם, אדוני.

גבריאל מרדכי הייק: אסכם.

גבריאל מרדכי הייק: המטרה שלנו היא לעודד את הוועדה לקבוע במסגרת החוק שהחוק יחריג מתחולתו את אותם בעלי כלבים שמאוגדים במסגרת של חוגים ועמותות שהשר האחראי יקבע שהן עמותות שחרתו על דגלן את השמירה על אוכלוסיית הכלבים, חינוך בעלי כלבים, אילוף בעלי כלבים.

לאה ורון: החברות בעמותה כרוכה בתשלום כלשהו?

גבריאל מרדכי הייק: החברויות בכל העמותות כרוכות בתשלום.

קריאה: לא נכון.

קריאה: אצלנו לא.

גבריאל מרדכי הייק: ברוב העמותות.

גבריאל מרדכי הייק: אני לא רוצה להגיד "בכל", אני לא מכיר את כל העמותות.

כרמל שאמה-הכהן: תשלום מאפס עד - - - ?

גבריאל מרדכי הייק: זה כמה מאות שקלים.

גבריאל מרדכי הייק: רוב חברי העמותות והחוגים האלה משתתפים בפעילויות, כל הפעילויות האלה כרוכות בתשלומים נוספים, תערוכות, אילופים, תחרויות.

גבריאל מרדכי הייק: בעל כלב כזה, שמשתתף בחוג או חבר בעמותה, אני מעריך שההוצאה השנתית שלו, בנוסף לרישוי הרגיל, מסתובבת סביב 1,000 שקלים בשנה, אם לא יותר.

רונית תירוש: אני לא חושבת שהכספים שאתם משלמים לעמותה הם אלה שצריכים לשנות.

רונית תירוש: מקובל עלי שיש כלבים גזעיים ואחרים שיש לנו עניין שיתרבו ולכן אנחנו לא רוצים לסרס ולעקר.

רונית תירוש: אבל אנחנו רוצים גם לוודא שהם לא ננטשים, לא נזנחים, לא משוטטים ולא חשופים.

רונית תירוש: זה כן עונה על ההגדרה הזאת.

כרמל שאמה-הכהן: איתן אטינגר, יושב ראש ההתאחדות הישראלית לכלבנות, בבקשה.

כרמל שאמה-הכהן: מעכשיו כל אחד מדבר שתי דקות.

איתן אטינגר: אני מכהן כיושב ראש ההתאחדות הישראלית לכלבנות.

איתן אטינגר: ההתאחדות הישראלית לכלבנות מאגדת בתוכה כ-26 עמותות, שמטפלות בנושא של גידול וטיפוח כלבים גזעיים.

איתן אטינגר: במסגרת כזאת רחבה אני יכול לומר שבסך הכול, בגדול, הגענו להסכמה עם אתי אלטמן, גם דיברתי עם איתן כבל לפני שנכנסנו לישיבה, גם דיברנו עם משרד החקלאות, ויש איזושהי הסכמה שלא לפגוע בנושא של הכלבים הגזעיים.

איתן אטינגר: לכן אנחנו מבקשים להחריג את הכלבים הגזעיים - - -

איתן כבל: אבל יהיה גם עונש כפול למי שנוטש כלב גזעי.

איתן אטינגר: אין לי שום בעיה, אני מצטרף לזה.

איתן אטינגר: אנחנו מבקשים להחריג את הכלבים הגזעיים הרשומים בספר הגידול של ההתאחדות הישראלית לכלבנות, שמוכר על-ידי הפדרציה הבין-לאומית לכלבנות ב-155 מדינות.

איתן אטינגר: ההתאחדות היא הגוף היחיד בארץ שמטפל בהוצאה של תעודות יוחסין, כמובן שזאת עמותה.

איתן אטינגר: אם מישהו מכם רוצה לעקוב אחרי הפעילות, אני באופן אישי הקמתי את יחידת כלבי ההצלה של צה"ל, יצאתי לעשרות פעולות עם כלבים למען הציבור.

איתן אטינגר: היחידה הזאת הצטרפה אחר כך ל"עוקץ".

איתן אטינגר: אתם רואים את התערוכות שאנחנו עושים.

איתן אטינגר: לצערי הרב, התערוכות שלנו נתפסות לא נכון על-ידי הציבור הרחב – אלה תערוכות שבהן בודקים את בריאותו של הכלב.

לאה ורון: אתה יכול לומר לנו כמה כלבים גזעיים היו רשומים בספר הגידול בשנת 2011?

איתן אטינגר: בשנת 2011 נרשמו כ-2,600 גורים בספר הגידול.

לאה ורון: והם התווספו לאיזה מספר, אם אתה מדבר על גורים?

איתן אטינגר: תעשי חשבון.

איתן אטינגר: זה בערך המספרים שמצטרפים כל שנה.

איתן אטינגר: קחי בחשבון שתוחלת החיים של כלב זה בין שמונה ל – תלוי במידת האחזקה של הכלב, כמובן, ותלוי בגודל שלו – אז אפשר לנחש כמה כלבים גזעיים כאלה יש.

איתן אטינגר: העמותה שלנו מקפידה ביותר.

איתן אטינגר: אני תמיד טוען כלפי משרד החקלאות שאנחנו שומרי החותם של משרד החקלאות.

איתן אטינגר: אנחנו בודקים אם הכלבים שלנו מחוסנים, אנחנו בודקים אם הכלבים שלנו בריאים.

איתן אטינגר: בתערוכות אנחנו בודקים את הבריאות של הכלבים, את צורת ההחזקה של הכלבים.

איתן אטינגר: אני לא חושב שאפשר לקחת את הציבור הזה, שכל כך חרד לבריאותו של הכלב, ואתי מכירה מאוד את הפעילות שלנו - - - אגב, אנחנו מצרפים את אגודות צער בעלי-חיים לפעילות שלנו מאחר שמאוד חשובה לנו גם הפעילות שלהם.

איתן אטינגר: כך שאני קורא לחברי הוועדה להחריג את הנושא של הכלבים הגזעיים, שהם רשומים בצורה מסודרת בהתאחדות ובהתאחדות הבין-לאומית.

אלקנה אפרתי: האם יש לכם הערכה כמה כלבים גזעיים לא רשומים?

אלקנה אפרתי: סדר גודל?

איתן אטינגר: כלב שהוא לא רשום אז הוא לא רשום.

איתן אטינגר: אצלנו נחשב כלב גזעי כלב שיש לו תעודת יוחסין.

איתן אטינגר: תעודת היוחסין – כנראה נחליף את השם שלה – היא למעשה תעודת בריאות של הכלב.

איתן אטינגר: התעודה הזאת מצביעה על בריאותו של הכלב.

איתן אטינגר: כשאנחנו עושים תערוכה אנחנו בוחנים את הבריאות של הכלב ולצערי הרב, אנחנו נתפסים בעיני הציבור כאיזושהי אליטה, וזה לא נכון לעשות את זה.

איתן אטינגר: באתי לכאן כדי שתבינו שזה בדיוק מה שקרה עם חוק הכלבים המסוכנים - האשימו את הכלבים ולא האשימו את האנשים.

איתן אטינגר: היום משרד החקלאות מסכים אתנו שמספר הנשיכות, למשל, לא ירד כתוצאה מזה שפסלו כלבים.

איתן אטינגר: לכן אני קורא לכם לא לשפוך את התינוק עם המים, אל תגיעו לסיטואציה שאתם מחוקקים - - -

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה לך.

כרמל שאמה-הכהן: הזמן עבר מזמן.

איתן אטינגר: אוקיי, אני מכבד אותך.

כרמל שאמה-הכהן: יהודה בר אור, יושב ראש המועדון הישראלי לכלבי צאן.

יהודה בר אור: שלום לכולם.

יהודה בר אור: אשלים מה שנאמר פה, ואני מסכים עם כל מה שנאמר לגבי הכלבים הגזעיים.

יהודה בר אור: כמובן שאני גם מסכים לזה שכלבים נטושים וכלבים שמגודלים בלי אחריות של מגדלים וננטשים ומגיעים למכלאות, כמובן שהם צריכים לעבור את הסירוס, כי זה טוב לכלב וטוב למדינת ישראל גם יחד.

יהודה בר אור: אבל לקחת כלב בריא, כלב גזעי, כלב שנמצא בטיפול של אנשים ולהפוך אותו להיות במעגל של אנשים שלא מטפלים בכלבים, זה דבר שלא יסולח, לא מבחינה אישית, לא מבחינה הגיונית ובטח ובטח לא מחמלת בעלי-חיים, שכולנו מדברים עליה.

יהודה בר אור: יש פה הרבה אנשים שמדברים על צער בעלי-חיים וחמלה, על דבר קטן הם שלחו מכתבים לכל האנשים, שלא רוצים שיגזרו אוזניים לחתול בני שבעה ימים בגלל שמענים אותם על-ידי זה, אז לסרס כלב זה עוול הרבה יותר גדול מכל דבר אחר.

יהודה בר אור: אז אם כבר עושים את זה, עושים את זה באמת למען סדר ועל הסדר הזה אין חילוקי דעות בין כולנו.

יהודה בר אור: אבל לקחת כלב שהביאו אותו לגידול, שהוא חלק מהמשפחה, ולסרס אותו - זה בלתי נסבל ובלתי מתקבל על הדעת.

יהודה בר אור: לכן חובה להחריג את הכלבים האלה וחובה לחשוב טוב-טוב לפני שמפילים על אנשים סכום נוסף של כסף, כי כל סכום נוסף - - -

לאה ורון: איזה כלבים להחריג, מר בר אור?

יהודה בר אור: את כל הכלבים המסודרים שמחזיקים אותם בבית והם רשומים בהתאחדויות או בכל מקום מסודר.

יהודה בר אור: אני כבן-אדם שמגדל כלבים כבר מגיל 9, שעברתי את כל מסלול הלימודים כלבים ואני עוזר לצער בעלי-חיים מגיל 10 – אני אומר לכם חד-משמעית, אין לי שום מחשבה שהחוק הזה יחול על כולם כי זה יהיה עוול הכי גדול שיכול להיות.

יהודה בר אור: אני מבקש מכולם להכניס את ההיגיון לתוך העניין.

כרמל שאמה-הכהן: תודה.

כרמל שאמה-הכהן: ד"ר אבי צרפתי, ארגון הרופאים הווטרינריים ברשויות המקומיות.

אבי צרפתי: שלום לכולם, אני מייצג את הרופאים הווטרינרים שנמצאים ברשויות המקומיות.

אבי צרפתי: אלה אותם רופאים שבדרך כלל תפקידם הוא לפקח, לבצע את כל פעולות האכיפה בגין נושא של חיסוני הכלבת, החזקת הכלבים, גם תחת האספקט של חוק צער בעלי חיים.

אבי צרפתי: אני רוצה להגיד – זה עדיין לא נאמר פה – שלדעתנו, לפחות לפי מה שאנחנו רואים על פני השטח, מדינת ישראל נמצאת במצב שמתקרב למשברי בנושא של החזקת בעלי החיים.

אבי צרפתי: יש כמויות של כלבים שלא עולות על הדעת, ואחר כך הכלבים האלה, הרבה פעמים אחרי עוול, שוטטות ברחובות, פגיעה על-ידי גורמים כאלה ואחרים, נאספים לכלביות ולעמותות ומספרים גדולים מהם לא זוכים לבית מתאים.

אבי צרפתי: אין ספק שבמסגרת הנוכחית, ואני לא רוצה להיכנס למספרים כי אני חושב שעל זה יש הרבה ויכוחים, חובה להקטין את כמות הילודה של כלבים במדינת ישראל, וזה מטעמים של מחסור בביקוש.

אבי צרפתי: כארגון, אנחנו מברכים על הצעת החוק בנושא של העלאת האגרה, אנחנו תומכים בה.

אבי צרפתי: אני חושב שזה צעד חשוב לקראת צעד אחר.

אבי צרפתי: יש רק דברים טכניים שצריך להסדיר.

אבי צרפתי: הדברים הטכניים החשובים ביותר הם שאנחנו חושבים שהעלאת המחיר צריכה להיות הדרגתית; היא צריכה להיות במסגרת - - -

כרמל שאמה-הכהן: זה כבר בחקיקה של הסעיף.

אבי צרפתי: אוקיי.

אבי צרפתי: אז זה באופן עקרוני.

כרמל שאמה-הכהן: גדי ויטנר מ"צער בעלי חיים", בבקשה.

גדי ויטנר: שלום, תודה רבה על זכות הדיבור.

גדי ויטנר: אנחנו רואים לנגד עינינו את הבעיה, הבעיה היא קשה.

גדי ויטנר: אנחנו ממיתים עם ההמתות, המתות שאף אחד פה לא מר עליהם אבל אנחנו ממיתים כל יום עשרות בעלי-חיים, אנחנו ממיתים כל יום כלבים וחתולים.

קריאות: אתם ממיתים.

גדי ויטנר: סליחה, אי-אפשר לטאטא את הבעיה מתחת לשטיח.

גדי ויטנר: זה כאן, זה קורה.

גדי ויטנר: העלינו את הצעת החוק הזו בפני חבר הכנסת כבל – ותודה רבה שהיא הגיעה עד כאן - אנחנו חושבים ש-300 השקלים שאתם מציעים היום לא יביאו לשום שינוי.

גדי ויטנר: אנחנו אלה שמתמודדים עם הבעיה, גם ארגונים אחרים, שממיתים בעלי-חיים לא מדווחים על כך, לא רוצים לר על העניין.

גדי ויטנר: אנחנו ממיתים כל יום בעלי-חיים ואנחנו רוצים שזה ייפסק, זו הבעיה, ואנחנו חושבים ש-300 שקלים לא יפתרו את הבעיה.

גדי ויטנר: צריכים להעלות את זה אפילו מעל 1,000 שקל.

גדי ויטנר: אני לא נכנס עכשיו להתאחדות הישראלית לכלבנות, לא ועדת חריגים או לא חריגים, אני מר שצריכים לפתור את הבעיה של המתות במדינת ישראל.

גדי ויטנר: ממיתים ברשויות יותר מדי בעלי-חיים, ממיתים בארגונים לרווחת בעלי-חיים יותר מדי.

גדי ויטנר: אנחנו לא כאן בשביל להמית, אבל זו התוצאה – אנחנו כל הזמן ממיתים וממיתים וזה צריך להיפסק.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: איילת שושן, מגדלת מקצועית של כלבי אלסקן מלמוט.

איילת שושן: שלום, תודה רבה על זכות הדיבור.

איילת שושן: אני רוצה לפתוח צוהר לאנשים מה קורה עם כלב שאני מגדלת.

איילת שושן: חבר הכנסת איתן כבל דיבר על גידול מקצועי, על כלבים מקצועיים.

איילת שושן: הכלבים שאצלי בבית הם אולי כלבים מקצועיים, אבל כלבים שאחרים קונים ממני – אני עושה את הר הזה כבר 12 שנה ובוודאי שאני עושה את זה מתוך אהבה, מתוך זה שאני חושבת שהגזע הזה הוא מדהים, שאני רוצה - - -

קריאה: - -

איילת שושן: לא כסף, אני מוציאה על זה יותר ממה שאני מקבלת על זה, במקרה שלי לפחות.

איילת שושן: אני מגדלת כלבים ברמה מאוד גבוהה, אני מביאה כלבים מחו"ל, אני משקיעה בזה מאמצים מאוד גדולים מאהבה לגזע הזה.

איילת שושן: אז כמובן שהמטרה שלי היא שיהיו עוד כלבים ולא לסרס כלבים ולא יהיו המלטות.

איילת שושן: אני רוצה שתבינו מה קורה עם בן-אדם שמגיע אליי ורוצה לקנות כלב כזה.

איילת שושן: אני יכולה להעיד לפחות על עצמי, ויש עוד הרבה מאוד מגדלים בהתאחדות שהם כמוני.

איילת שושן: היחסים שיש בין בן-אדם כזה לביני לגבי הכלב שהוא קונה משפיעים הרבה על הרים שאתם רוצים להגיע אליהם.

איילת שושן: קודם כול, הם רוכשים כלב במטרה לגדל אותו כבן לוויה לכל החיים.

איילת שושן: הם לא אומרים: אני אחנך את הילד שלי איזה טוב זה להציל כלב מאיזה אירוע או הילד שלי לוח.

איילת שושן: ואביא כלב.

איילת שושן: זה קשה, זה לא נוח, זה לא טוב – אזרוק אותו או אתן אותו.

איילת שושן: ב-12 שנה שאני מגדלת שני כלבים חזרו אליי שיש להם בעיה עם הכלב – אחד נסע לחו"ל והשני התגרש.

איילת שושן: לשני הכלבים האלה יש היום בתים חדשים, שקיבלו את הכלבים ללא כסף.

איילת שושן: הם בקשר אתי והם שומרים על הכלבים.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה לך.

איילת שושן: לא, לא, ממש לא, בבקשה.

איילת שושן: אשתדל כמה שיותר לקצר.

לאה ורון: יש לך בדיוק עוד דקה, גברת שושן.

איילת שושן: שניה בבקשה.

איילת שושן: הם עושים אתי סוג של חוזה, שאני מפקחת עליו ואני בקשר עם כולם.

איילת שושן: לא דיברו על זה פה, וזה חשוב.

איילת שושן: החוזה הזה גורם לזה שנפקח גם על הרבעות.

איילת שושן: מי שקונה ממני כלב מתחייב לא להרביע בלי לעשות את הכול בצורה מסודרת.

איילת שושן: זה אומר שהם לא מרביעים כלבה בת פחות משנתיים, זה אומר שהם לא מרביעים כלבה זקנה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

איילת שושן: אבל אלה המטרות, אתם לא יודעים את זה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: ד"ר רפי שחף מארגון הרופאים הווטרינרים לחיות הבית, בבקשה.

רפאל שחף: וגם סגן יושב ראש הסתדרות הרופאים הווטרינרים.

רפאל שחף: חבר הכנסת כבל, כולנו, כל מי שנמצא בחדר, באים מתוך אהבת בעלי-חיים.

רפאל שחף: אבל אנחנו יושבים בשטח.

רפאל שחף: הייתי רופא של רשות, אני רופא שיש לו מרפאה, אנחנו מכירים את הכול.

רפאל שחף: החוק הזה הוא חוק לא נכון.

רפאל שחף: למה?

רפאל שחף: יש בארץ נגיד 300,000 כלבים – זה מספר שהוא די נכון – יותר מחצי מהם הם מתחת לרדאר, כלומר הם לא מחוסנים, לא מטופלים ולא ידועים.

רפאל שחף: מאיפה מתמלאות כל הכלביות?

רפאל שחף: מהבן-אדם שהולך עם הכלב שלו עם רצועה ומחסום ועם ניילון לאסוף את הקקי שלו?

רפאל שחף: לא, הכלב הזה לא יגיע לכלבייה.

רפאל שחף: הכלב יגיע לכלבייה מתוך אותם 50% ממספר הכלבים שהם פרטץ'.

איתן כבל: מרוח הקודש.

רפאל שחף: לא מרוח הקודש, מ-50% מהאנשים - - -

איתן כבל: אתה צודק, אבל כל העניין הוא שזה שסוחב אותו היום עם הרצועה, כשהוא נוסע לחו"ל משאיר אותו.

רפאל שחף: ממש לא.

קריאות: ממש כן.

איתן כבל: זה העניין.

רפאל שחף: יש לי גם הצעה.

רפאל שחף: העניין הוא שאתם מטילים את הקנסות על האנשים הלא נכונים.

רפאל שחף: זה כאילו מי שנוסע בסדר מקבל את הקנס ומי שעובר באדום לא מקבל.

רפאל שחף: אני מעקר ומסרס כל חיי, אני לא נגד, אבל הדרקוניות הזאת, שבעוד שנה – אם החוק יצליח - לא ניתן יהיה לגדל גור במדינת ישראל - - -

קריאה: מחו"ל.

רפאל שחף: נכון, אם תעקר את כל הכלבים והכלבות מאיפה יהיו גורים?

רפאל שחף: יביאו מחו"ל.

רפאל שחף: ההצעה צריכה להיות עיקור - - -

איתן כבל: חבר'ה, קצת נסחפתם בהגנה על העניין.

איתן כבל: כאילו 100,000 הכלבים שנזרקים לרחוב זה החבר'ה שלכם.

קריאה: 300,000.

איתן כבל: 300,000.

איתן כבל: מה שאני מנסה להגיד לכם, בואו לא נפריז.

איתן כבל: הבנו את העניין, אמרנו שנטפל בזה.

איתן כבל: בואו לא נקיים את כל הדיון עליכם, בכל הכבוד.

רפאל שחף: זה לא עליכם.

רפאל שחף: אני וטרינר, אני לא - - -

איתן כבל: לא אתה אישית, אבל העניין.

איתן כבל: כבר לא יהיו כלבים, כולם יעוקרו.

איתן כבל: הלוואי.

רפאל שחף: אבל יש לי הצעה.

כרמל שאמה-הכהן: מה ההצעה?

רפאל שחף: ההצעה שלי אומרת שהמדינה תעשה עיקור וסירוס בחינם.

רפאל שחף: זו ההצעה הנכונה.

איתן כבל: כולנו.

איתן כבל: אנחנו גם רוצים שלום באותה הזדמנות.

רפאל שחף: אבל זאת ההצעה הנכונה.

רפאל שחף: אתה כותב בחוק שלך - - -

איתן כבל: אתה צודק, אני אתך.

איתן כבל: רפי, אני מבין לחלוטין.

איתן כבל: גם אני, בכובע השני, נלחם להגדיל את התקציב.

רפאל שחף: אבל פה אתה מטיל קנס על אנשים שלא מגיע להם קנס.

איתן כבל: זה לא קנס.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: יונתן שפיגל מ"תנו לחיות לחיות", דובר אחרון.

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה.

יונתן שפיגל: אני רוצה להודות לחבר הכנסת כבל ולחברי הכנסת שהצטרפו להצעת החוק החשובה הזאת ולוועדה שדנה בה עכשיו.

יונתן שפיגל: זה לא סוד שהורגים בישראל 100,000 כלבים בכלביות בכל שנה; זה לא סוד שכנראה מספר דומה, אם לא יותר גבוה מזה, מת בגלל התנאים בכלביות; זה לא סוד שיש המון עמותות.

יונתן שפיגל: "תנו לחיות לחיות" נלחמת שנים בתופעה הזאת שנים, נלחמת לפעמים, לצערה, גם בעמותות שעושות את זה.

קריאה: אנחנו לא רוצים את זה, אנחנו מתנים - - -

יונתן שפיגל: לא ניגרר לשם.

יונתן שפיגל: כל אמירה נורמטיבית של הכנסת, שמבהירה שמדינת ישראל מעודדת עיקור וסירוס ורואה אחזקה של כלבים – בשאיפה, יום אחד גם חתולים - לא מעוקרים ומסורסים כר שהוא פסול חברתית היא אמירה טובה, והצעת החוק הזאת הולכת בכיוון הזה.

יונתן שפיגל: אני חושב שזו טעות לגרור את הדיון לנושא של ההתאחדות הישראלית עכשיו.

יונתן שפיגל: אני בטוח שניתן יהיה לפתור את העניין הזה.

יונתן שפיגל: לי יש עמדה אישית מאוד ברורה גם בעניין הזה, אני לא חושב שזה המקום.

יונתן שפיגל: ההצעה היא הצעה חשובה, אם צריך אות לכאן או סעיף לשם, כל עוד המהות שלה תישמר, היא הצעה חשובה.

יונתן שפיגל: בימים אלו, וחלק מהאורחים כאן יודעים את זה, אנחנו מקדמים הצעת חוק שתשלים אותה.

יונתן שפיגל: ההצעה הזאת היא בהחלט צעד ראשון ואין שום סיבה לעכב אותה.

יונתן שפיגל: צריך לקדם אותה כמה שיותר מהר, זו אמירה נורמטיבית חשובה, "תנו לחיות לחיות" לגמרי מאחוריה ואני מאוד מקווה שלא תהיה סחבת.

יונתן שפיגל: חשוב שהוועדה תתייצב מאחוריה ותדחוף אותה כמה שיותר מהר, כי המצב היום הוא קשה ואיום.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת כבל, נא להקריא את הסעיף בבקשה.

איתן כבל: "הצעת חוק להסדרת הפיקוח על כלבים (תיקון – סירוס ועיקור כלבים), התשע"ב-2011.

איתן כבל: תיקון סעיף 20. 1.

איתן כבל: בחוק להסדרת הפיקוח על כלבים, התשס"ג-2002, בסעיף 20, אחרי סעיף קטן (ב) יבוא: (ג) השר יקבע בתקנות כי האגרה שתוטל בשל חידוש רישיון לכלבים שלא עברו ניתוח מסוג עיקור או סירוס, תהיה גבוהה ב-300 שקלים חדשים מאגרת רישיון לכלבים שעברו ניתוח סירוס או עיקור".

איתן כבל: ההסכמה עם משרד החקלאות היא שזה יהיה 300 שקל ולא 700.

כרמל שאמה-הכהן: למה הפחתה כזאת דרסטית?

איתן כבל: כדי שלא נגזור גזירה קשה מדי, בשלב הראשון לפחות.

איתן כבל: קיבלתי את העניין הזה.

כרמל שאמה-הכהן: אתה שלם עם זה?

איתן כבל: כשאמרתי 700 שקלים, הייתי לוקח גם 1,000.

איתן כבל: יחד עם זאת, אנחנו רוצים לראות איך נכנסים לתהליך הזה.

איתן כבל: זה חוק די מהפכני בעניין הזה ואנחנו לא רוצים להיכנס בכל הכוח.

כרמל שאמה-הכהן: אני מחויב להסכמה הזאת?

איתן כבל: אני מבקש שגם אתה תהיה מחויב, כי זו ההסכמה שהגעתי אליה ולכן אישרו לי להעביר את החוק.

אלקנה אפרתי: זו אגרה שנתית.

כרמל שאמה-הכהן: בבקשה, גברתי.

אודליה אסולין דגני: אכן הסמכנו להוריד את זה מ-700 שקלים ל-300 שקלים, אבל אנחנו סבורים שנושא של קביעת אגרה ראוי שייקבע במסגרת תקנות.

איתן כבל: מנהלת הוועדה כבר הסבה את תשומת הלב שלי שכל נושא האגרות, ההחרגות וכל זה נעשה במסגרת התקנות.

אודליה אסולין דגני: הרעיון בבסיס ההצעה הזאת מקובל על המשרד שלנו ואנחנו מברכים עליו.

אודליה אסולין דגני: שמענו פה וקיבלנו הערות מארגונים שונים, ואנחנו מציעים להוסיף את האפשרות שהשר יקבע במסגרת התקנות פטורים והנחות מתשלום אגרה גבוהה יותר לכלבים לא מעוקרים ולא מסורסים.

אלקנה אפרתי: בהיבט הזה, אפשר להוסיף הוראה שנוסחה, בגדול, יהיה: השר, באישור ועדת הכלכלה – ועדת הכלכלה כבר מוגדרת בחוק - יקבע מקרים שבהם ההוראה הזאת לא תחול.

אלקנה אפרתי: אני מקווה שזה נותן מענה לעניין שלכם.

אלקנה אפרתי: הערת לנושא הסכום.

אלקנה אפרתי: אתם מבקשים שהסכום יופיע כפי שהקריא חבר הכנסת כבל או שיש לכם הערה גם לעניין הזה?

אודליה אסולין דגני: היום האגרות הקבועות נגבות דרך התקנות.

אודליה אסולין דגני: האגרה לכלבים לא מעוקרים ולא מסורסים עומדת היום על 116 שקלים, לפני חיסון כלבת, 144.5 יחד עם חיסון כלבת, כאשר לכלבים מעוקרים ומסורסים זה 37 שקלים, לא כולל חיסון כלבת.

אודליה אסולין דגני: אנחנו מציעים שבמסגרת החוק ייקבע שהאגרה לכלבים לא מעוקרים ולא מסורסים תהיה גבוהה יותר, ובמסגרת התקנות ייקבע הסכום, שהוא גבוה ב-300 שקלים מסכום האגרה לכלבים מעוקרים ומסורסים.

איתן כבל: ומי שהחזיק את הכלב יותר משלוש שנים כבר ירוויח.

אלקנה אפרתי: אתם מבקשים שלא תהיה התייחסות, לא לסכום ולא לסדרי גודל?

אלקנה אפרתי: כי את זה כבר יש היום, כבר היום קבוע שהאגרה הזאת גבוהה יותר.

אלקנה אפרתי: ממה שאני מבין מחבר הכנסת כבל, הוא רוצה לקבוע בחקיקה איזשהו סטנדרט.

איתן כבל: ברשותֵך, כבר הגענו להסכמות.

איתן כבל: למה לעשות מזה חקאיה טווילה?

איתן כבל: סיכמנו, הגענו, למה עכשיו לטחון את זה?

אלקנה אפרתי: אדוני, אולי יהיה נכון לקבוע שיעור של אחוזים או כך וכך פעמים.

איתן כבל: יש לנו עוד קריאה שניה ושלישית, ונרד לרזולוציות.

רפאל שחף: לאיפה הולך כל הכסף הזה שייגבו?

איתן כבל: אפשר לקבוע שזה ילך לעיקור וסירוס.

איתן כבל: נכניס את זה בקריאה שניה ושלישית.

איתן כבל: רעיון יפה, רפי.

כרמל שאמה-הכהן: משרד המשפטים, בבקשה.

לירון אדלר- מינקה: קודם כל, לגבי קביעת הסכום או השיעור – אנחנו חושבים שיכול להיות שזה יהיה קצת בעייתי לקבוע כאן שיעור מדויק שנקוב בשקלים, בכמה תהיה גבוהה אגרה אחת מהשניה.

לירון אדלר- מינקה: הרים האלה יכולים להשתנות, ולכן נראה לנו קשה לקבוע כאן עכשיו שזה יהיה גבוה ב-300 שקל.

לאה ורון: שמעת את ריה של עורכת הדין אסולין דגני?

לאה ורון: זה יהיה בתקנות.

כרמל שאמה-הכהן: שלא יפחת מ-.

לירון אדלר- מינקה: הבנתי שמשרד החקלאות הסכים שזה יהיה בתקנות, אבל שבהצעת החוק לא יהיה כתוב בכמה יהיה - - -

כרמל שאמה-הכהן: לא מספר מדויק, אבל שלא יפחת מ-.

אלקנה אפרתי: גם היום השיעור הוא שונה, בשביל זה לא צריך את החוק.

לירון אדלר- מינקה: נכון, אבל לא קבוע בחוק שצריך לעשות את זה ולכן יש יתרון בזה שקובעים את זה בחוק.

לירון אדלר- מינקה: היום מבקשים לקבוע ששיעור האגרה הגבוהה יותר יהיה גבוה פי עשרה מאגרה אחרת.

לירון אדלר- מינקה: זה נכון עכשיו, אבל אם האגרה הבסיסית תהיה פעם 200 שקלים לא נרצה לגבות אגרה של 2,000.

לירון אדלר- מינקה: אז זה לא יהיה נכון.

איתן כבל: כשזה יהיה נביא תיקון.

לירון אדלר- מינקה: התקנות ממילא מגיעות לאישור הוועדה, לכן אני חושבת - - -

אלקנה אפרתי: לגבי הסכומים, לא בטוח שהתקנות מגיעות לאישור הוועדה.

לירון אדלר- מינקה: הן מגיעות לאישור הוועדה.

אלקנה אפרתי: גם בכל פעם שיש תיקון זה מגיע לאישור הוועדה?

לירון אדלר- מינקה: כן.

לירון אדלר- מינקה: כתוב באיזשהו סעיף בחוק שתקנות לשינוי אגרות מגיעות.

לירון אדלר- מינקה: עוד הערה אחת, לעניין הפטורים.

לירון אדלר- מינקה: נבקש לציין ברי ההסבר שלקראת קריאה שניה ושלישית נבחן את סוגי הפטורים שאפשר לתת, שתהיה הכוונה כבר בחוק של איזה סוגים של פטורים אפשר לתת.

לירון אדלר- מינקה: אנחנו לא רוצים לתת הסמכה כללית לפטורים.

איתן כבל: מאה אחוז, צודקת.

כרמל שאמה-הכהן: אמות מידה.

כרמל שאמה-הכהן: ד"ר פוגל, בבקשה.

וילי עדן פוגל: אני רופא וטרינר מהסתדרות הרופאים הווטרינרים, אני רופא פרטי.

וילי עדן פוגל: אני מבקש לעשות כל ניסיון להפריד בין אגרת הכלבת לבין האגרה להחזקת כלבים.

וילי עדן פוגל: מדוע?

וילי עדן פוגל: אני גם יושב בוועדת הכלבת של השירותים הווטרינרים, אני רואה שמספר הכלבים המחוסנים נגד כלבת לפי הנתונים שבידיי הוא כ-50%, לפי הנתונים שקיבלתי עכשיו מד"ר בוריס יעקובסון ממשרד החקלאות זה כ-60%.

וילי עדן פוגל: זה נתון לא מספק.

וילי עדן פוגל: על-פי ניסיוני, ואני בוועדות הכנסת כבר שנים, אנשים פשוט לא יחסנו את הכלב נגד כלבת.

וילי עדן פוגל: זה קורה גם בכלבים המסוכנים.

וילי עדן פוגל: באים אליי עשרות כלבים, שמוגדרים ככלב מסוכן, אני מחסן אותם נגד כלבת, את האגרה העירונית הם אף פעם לא ישלמו, ואני גם מנוע מלדווח עליהם.

וילי עדן פוגל: לחסן אותם אני מחסן אותם, על חשבוני אמנם.

וילי עדן פוגל: אני חושב שמדובר בתופעה מאוד רצינית.

יעל ארקין: למה מנוע?

קריאה: הוא עובר עבירה על החוק.

וילי עדן פוגל: כל כלב שנכנס למרפאה שלי, אם תרצו או לא תרצו, מחוסן נגד כלבת על חשבוני.

גדי ויטנר: ומה עם שבב, שצריך חובת דיווח?

וילי עדן פוגל: שוב פעם – כל כלב שנכנס למרפאת ד"ר פוגל או למרפאות של חבריי מחוסן נגד כלבת.

גדי ויטנר: ומה עם שבב?

גדי ויטנר: חייב שיהיה שבב.

וילי עדן פוגל: הוא לא מוכן לסרס את הכלב.

וילי עדן פוגל: אתה רוצה כלב לא מחוסן?

וילי עדן פוגל: אצלי זה לא יהיה.

איתן כבל: חברים וטרינרים, בואו לא נתווכח כאן, ברשותכם.

איתן כבל: אני מבין את מה שאתה אומר.

איתן כבל: אני רוצה להצביע על זה, ולקראת קריאה שניה ושלישית ננסה להגיע להסכמות יותר רחבות בעניין.

איתן כבל: אבל אני אומר לכם, כל אחד מביא את הבעיה שלו מהבית, לא יהיו פשרות בעניין הזה.

איתן כבל: זה לא הכי טוב שיש, אנחנו בונים כאן עוד מדרגה.

לאה ורון: אני רוצה רק לשאול את נציגת האוצר אם ההצעה כרוכה בעלות מתקציב המדינה.

לאה ורון: אני מניחה שלא, אבל - - -

איתן כבל: גם ככה הם לא מתקצבים.

מעין נשר: אנחנו מצטרפים לבקשת משרד המשפטים, שלא יעוגן בחקיקה ראשית מספר שקובע פי כמה או בכמה יותר, אלא שהר הזה ייקבע בתקנות.

כרמל שאמה-הכהן: אני לא מבין מה ההתנגדות הזאת.

מעין נשר: כמו שאמרה חברתי לדיון בוועדה, תקנות צריכות להיקבע גם ככה.

מעין נשר: כרגע לא מעוגן בחקיקה הראשית שהאגרה של מי שלא עיקר או סירס את הכלב צריכה להיות גבוהה יותר, וזו התקדמות.

מעין נשר: גם אנחנו חושבים שהיא צריכה להיות גבוהה יותר ואנחנו מסכימים - - -

כרמל שאמה-הכהן: אם היא תהיה גבוהה יותר בשקל, אז מה עשינו?

מעין נשר: אנחנו חושבים שהסכום צריך להיקבע בתקנות, וזה לא המקום בחקיקה הראשית.

איתן כבל: אתם גם לא משלמים וגם נותנים לנו עצות.

לאה ורון: את צריכה להתייחס לשאלה האם ההצעה כרוכה בעלות מתקציב המדינה.

מעין נשר: ההצעה אינה כרוכה בעלות מתקציב המדינה.

אלקנה אפרתי: אחזור על הנוסח שהקריא חבר הכנסת כבל, עם ההסכמות שהוצגו כאן.

אלקנה אפרתי: "השר יקבע בתקנות כי האגרה שתוטל בשל חידוש רישיון לכלבים שלא עברו ניתוח מסוג עיקור או סירוס תהיה גבוהה עד פי עשרה".

אלקנה אפרתי: אני מבין שזאת ההסכמה.

איתן כבל: איך הגעת לפי עשרה?

כרמל שאמה-הכהן: זה עד.

כרמל שאמה-הכהן: זה עדיין יכול להיות גבוה רק ב-1 שקל, אז מה עשית בזה?

כרמל שאמה-הכהן: גבוהה ב-300 שקלים לפחות.

כרמל שאמה-הכהן: אתם רוצים עד פי עשרה?

כרמל שאמה-הכהן: אז עד פי עשרה, גבול עליון.

מעין נשר: אנחנו לא מסכימים.

אלקנה אפרתי: מצד אחד אנחנו מרים על מספר, מצד שני עד פי עשרה.

אלקנה אפרתי: אני חושב שצריך שהעניין הזה יהיה יותר ברור.

אלקנה אפרתי: יכול להיות שיש אפשרות כרגע לא לקבוע "עד", לקבוע רק "לפחות".

אלקנה אפרתי: "לפחות פי עשרה מאגרת רישיון לכלבים שעברו - - - "

כרמל שאמה-הכהן: גבוהה בלפחות 300 שקלים.

אלקנה אפרתי: אני מבין שההסכמה היא לעבור לסדרי גודל.

איתן כבל: היושב ראש צודק, כי אם לא - אז הרגנו את כל העסק.

מעין נשר: אנחנו לא מוכנים שייקבע שיהיה לפחות.

מעין נשר: אנחנו מתנגדים לנוסח הזה.

כרמל שאמה-הכהן: התנגדותכם נרשמה.

מעין נשר: כרגע אנחנו מרים על פי שנים, אז הגיוני לכתוב בחקיקה עד פי שלושה ולא לקבוע רף תחתון.

כרמל שאמה-הכהן: לממשלה, כמובן, יש זכות להסתייג.

רפאל שחף: אפשר לשאול מי ישלם לגברת כהן מראש העין את הסירוס של שני הכלבים שלה ב-1,400 שקלים?

יונתן שפיגל: שתבוא אלינו, אנחנו נסרס לה אותם במחיר הכי נמוך בשוק.

קריאות: - -

איתן כבל: חברים, שקט.

אלקנה אפרתי: חברי הכנסת מבקשים שיופיע: "לפחות 300 שקלים חדשים יותר מאגרת רישיון לכלבים שעברו ניתוח סירוס או עיקור.

אלקנה אפרתי: השר, באישור הוועדה, יקבע מקרים שבהם ההוראה הזו לא תחול.

אלקנה אפרתי: "

כרמל שאמה-הכהן: כן, וברי ההסבר תוסיף את מה שהיא ביקשה.

לירון אדלר- מינקה: אפשר להעיר?

לירון אדלר- מינקה: אפשר שהרים האלה יכובדו לקראת קריאה שניה ושלישית?

כרמל שאמה-הכהן: כן.

כרמל שאמה-הכהן: כרגע לא שכנעתם אותנו.

לירון אדלר- מינקה: אז בבקשה שגם זה יצוין ברי ההסבר.

לירון אדלר- מינקה: אני חושבת שהיה הגיוני יותר לכתוב פה שהאגרה תהיה גבוהה יותר והסכום ייקבע - - -

כרמל שאמה-הכהן: אם אקבל את הנוסח שלך לא חוקקנו כלום.

כרמל שאמה-הכהן: הוא קצת יותר מבוגר ממני, אבל בגילי הצעיר הספקתי להבין שאם אתה משאיר פתח אתה משאיר אותו.

איתן כבל: חד-משמעית.

כרמל שאמה-הכהן: יש גבולות.

איתן כבל: אני כבר התפשרתי מאוד.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד הנוסח שהוקרא, עם ההתאמות?

לאה ורון: חבר הכנסת כבל מצביע במקום חבר הכנסת עמיר פרץ.

לאה ורון: בעד – פה אחד

לאה ורון: ההצעה נתקבלה.

כרמל שאמה-הכהן: ההצעה אושרה פה אחד.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה לכל המשתתפות והמשתתפים.

כרמל שאמה-הכהן: הישיבה נעולה.