ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 18, פרוטוקול מספר 560, 2012-02-13 09:45

אלכס מילר: שלום, אני פותח את ישיבת הוועדה.

אלכס מילר: רק לפני כמה חודשים העברנו את הצעת החוק של משרד החינוך בעניין של הסדר החינוך הבלתי פורמאלי.

אלכס מילר: הנושא הזה בא כחקיקה עוד מהכנסת הקודמת.

אלכס מילר: כמה חברי כנסת קידמו את הסוגיה הזו בחקיקה.

אלכס מילר: זיהינו שהמשרד מעוניין לקדם את הסוגיה, ואמרנו שאנחנו לא מחפשים קרדיט ומה שחשוב לנו זה הפתרון.

אלכס מילר: בסוף זה נעשה בצורה הטובה ביותר.

אלכס מילר: החוק קיים, ואנחנו רוצים לראות האם הדברים נעשים בפועל והאם הם נעשים בצורה מסודרת.

אלכס מילר: אתי אלוני, כל העניין הרגשי, כל משחקי האגו והכבוד לא אצלי.

אלכס מילר: אני מזכיר לכם שאתם נמצאים בוועדת הכנסת.

אלכס מילר: אתם ביקשתם את הדיונים.

אלכס מילר: הוועדה נותנת לכל מי שנמצא פה, על פי סדרי עדיפויות, להתבטא בסוגיה.

אלכס מילר: אנחנו לא מקיימים כאן פאנל כזה, שכל מי שמגיע לכאן צריך כמה שיותר לדבר ולהיכנס לפרוטוקול בשביל שהדברים שלו יושמעו.

אלכס מילר: אנחנו מנסים לטפל בסוגיות כלליות.

אלכס מילר: נציגים שלכם קיבלו בצורה מסודרת את זכות הדיבור, מהיו"ר ועד ראשי ערים, כולל חופרי.

אלכס מילר: יש ביטוי לכך גם בסיכום של הוועדה.

אלכס מילר: אם יש דברים שלא מתאימים לכם, זו בעיה שלכם.

דרור אלוני: אנחנו בשלטון המקומי מאמינים בכך שילד צריך חינוך לאורך כל היום.

דרור אלוני: את הפערים בחינוך לאורך כל היום אנחנו מגלים במיוחד במקומות בהם ההורים אינם מתפנים – מסיבות כלכליות, מבחינת יכולות, מבחינת מוגבלויות - לספק לילדים שלהם את מה שהחברה הישראלית אמורה או רוצה לספק לבני הנוער.

דרור אלוני: בהמשך לדיון הקודם שנערך כאן בנושא של סוגי הכשרה, אני יכול לומר שגם ילדים הם לא מקשה אחת.

דרור אלוני: אנחנו נמצאים בוועדת החינוך, ואנחנו מכירים את הנושא של מענה לריבוי אינטליגנציות.

דרור אלוני: ילדים שונים זקוקים לפתרונות שונים, לסוג שונה של פעילות לאחר אותה מסגרת פורמאלית.

דרור אלוני: דווקא רשויות חלשות מבחינת האיתנות הכלכלית שלהן – ואני לא אומר שאין בהכרח קשר בין האיתנות של הרשות לאיתנות של התושבים - אינן מסוגלות לספק את החינוך לאורך כל היום.

דרור אלוני: יום החינוך הפורמאלי מסתיים ב-13:00-14:00, כאשר יום הלימודים בבית הספר מסתיים.

דרור אלוני: אנחנו מאמינים, שחברה שהיא חפצת חיים חייבת לספק לילדים או לבני הנוער חינוך מבוקר.

דרור אלוני: החינוך המבוקר גם יקנה להם ערכים, וגם ייצור מסגרות נכונות שימנעו מהם להידרדר למחוזות שאנחנו איננו מעוניינים שלשם הם יגיעו.

דרור אלוני: המפגש על הברזלים הוא מפגש מסוכן.

דרור אלוני: האלטרנטיבה חייבת להיות אלטרנטיבה אטרקטיבית.

דרור אלוני: פעילות בלתי פורמאלית היא פעילות ספורטיבית, פעילות לנוער שוחר מדע, פעילות לנוער שוחר קריאה וכו'.

דרור אלוני: צריך לספק את זה.

דרור אלוני: אם, לדוגמא, ניקח את תשתית הספורט ברשויות, נראה שברשויות איתנות יש תשתית ספורט סבירה.

דרור אלוני: ברשויות חלשות יותר תשתית הספורט היא פחות זמינה, ואם יש תשתית ספורט זמינה היא ניתנת לעסקנים שיש להם כסף לממן את זה ולא לאותם ילדים, הזקוקים לזה באמת, עם מדריכים מוסמכים, בוגרי מוסדות חינוך להכשרת מורים לחינוך גופני וכו'.

דרור אלוני: עמדתנו היא, שהמדינה צריכה לקחת אחריות גם על החינוך שנמשך מעבר ליום הלימודים: חלקו במתנ"סים, חלקו במועדוני ספורט וחלקו במקומות אחרים.

דרור אלוני: מי שמצוי ומכיר בצרכים הן הרשויות המקומיות.

דרור אלוני: לכן, אנחנו פונים לממשלת ישראל באמצעות ועדת החינוך של הכנסת, ומבקשים לאפשר לרשויות לקיים חינוך לאורך כל היום, דווקא במקומות בהם הרשות אינה מסוגלת.

אלכס מילר: איך זה שונה מהחוק הקיים?

דרור אלוני: החוק הקיים הוא חוק, אבל בכדי לממש את החוק צריך את המשאבים.

דרור אלוני: אם היום רשות צריכה להפעיל מועדון ספורט, האם היא מסוגלת להפעיל מועדון ספורט?

דרור אלוני: האם יש ברשותה את המדריכים והמשאבים להפעיל מועדון ספורט?

דרור אלוני: אני אומר לך – ואני ברשות איתנה – שמאחר ואני מסיבות של התייעלות לא מעסיק רכז ספורט, אני לא מתוקצב על ידי משרד הספורט.

דרור אלוני: זאת אומרת, שהמשאבים הם או שההורים מממנים או שהרשות מממנת.

אלכס מילר: מבחינת המדיניות, האם החשיבה היא לתת תעסוקה לנוער אחרי שעות הלימודים, או שאנחנו מדברים על דרך של רשויות או מדינה לזהות פוטנציאל של נוער בתחומים מסוימים.

דרור אלוני: זה בהחלט רעיון.

אלכס מילר: מערכת החינוך, עם כל הכבוד, לא יכולה לזהות ספורטאים פוטנציאליים.

אלכס מילר: אין סיכוי שבעולם.

אלכס מילר: אולי מורים בודדים לחינוך גופני יכולים לזהות מישהו ספציפי שיש לו פוטנציאל מתוך כיתה של 30 ומשהו תלמידים.

אלכס מילר: בתחום הפרטי - אם זה מועדון חזק, הוא יודע לדחוף את הספורטאים שלו קדימה.

אלכס מילר: אם זה מועדון יותר קטן, העניין קצת שונה.

אלכס מילר: השאלה היא, האם ניתן היום לשלב ידיים עם אותם הגופים העוסקים בצורה מקצועית בתחומים שונים הקשורים לחינוך הבלתי פורמאלי, כך שהם יהיו חלק ממתן פתרונות.

אלכס מילר: אני מדבר על הוועד האולימפי, הספורט הלא אולימפי, התאחדויות שונות.

דרור אלוני: אגב, גם להתאחדות התעשיינים יש מסגרת לנוער שוחר מדע, והם מקדמים את הנושא הזה.

אלכס מילר: עד היום לא זיהיתי אסטרטגיה של גופים, המשתמשים בכלים העומדים היום לרשות השלטון המקומי או משרד זה או אחר.

אלכס מילר: אתה מבין, שברגע שהם מתחילים להתעסק בזה, הפוטנציאל של כל גוף וגוף עולה כי יש יותר אנשים שמזהים אותם בגיל צעיר.

אלכס מילר: אם זה בתחומים אחרים: דברים הקשורים לתנועות הנוער, לחוגי צילום וכו'.

אלכס מילר: בסופו של דבר, לא רק שאנחנו נותנים פתרון בלתי פורמאלי לתלמידים שנמצאים בחוגים במקום בפארקים, אלא שאנחנו גם יודעים בגיל צעיר מאוד לזהות את הילדים שיש להם כישרון.

דרור אלוני: הנושא הוא הראייה המערכתית.

דרור אלוני: אנחנו עדים עכשיו להתרעות מפני תופעת השמנה בקרב ילדים ובני נוער.

דרור אלוני: אנחנו יודעים שבשביל למנוע השמנה בקרב בני נוער, אי אפשר לשחרר את הילד כדי שילך ויאכל ג'אנק פוד.

דרור אלוני: צריך למצוא מסגרת, שתלמד אותו לקיים אורח של תזונה נכונה ופעילות ספורטיבית על פי המאפיינים שלו.

דרור אלוני: אם אני אוהב כדורגל, יש אחרים שלא אוהבים כדורגל, בעיקר הבנות, ולכן אני צריך למצוא אלטרנטיבה: כדורגל, כדור יד, טריאתלון, ריצה ושחייה.

דרור אלוני: ניקח לדוגמא את השחמט.

דרור אלוני: סביב הנושא של שחמט אני יכול לרכז קבוצה של ילדים לחשיבה לוגית, וליצור סביב מערכת שלמה של פעילות.

דרור אלוני: אני חושב במפורש, שבית הספר יכול למקד את הילדים.

דרור אלוני: בשעות הקצה, כל בית ספר יקבל שעה או שעתיים של תחום התעניינות נוסף ומשם ילכו איתם למועדונים להמשך הפעילות.

דרור אלוני: מי שמומחה בריצה יתמקצע בריצה.

דרור אלוני: מי שמומחה ברכיבה יתמקצע ברכיבה.

דרור אלוני: מי שמומחה בקריאה, יתמקצע בקריאה.

דרור אלוני: את הדברים האלה אפשר לשלב, אם יש ראייה מערכתית נכונה.

אלכס מילר: אתי אלוני, בבקשה.

אתי אלוני: אני מבקשת לברך אותך, יו"ר הוועדה, על כך שנאותת ביום המיוחד והחגיגי הזה של השלטון המקומי לקיים את הדיונים.

אתי אלוני: אני רוצה לומר, שביום החגיגי הזה, גם בנושא הזה, הזמנו לפה שורה של שותפים חשובים: משרד החינוך, החברה למתנ"סים, מנהלי יחידות הנוער, מועצת התלמידים, מחזיקי תיקים וראשי הרשויות.

אתי אלוני: אני רוצה לשים מסגרת מסוימת לדיון הזה, ולומר מאיפה אנחנו יצאנו.

אתי אלוני: אחר כך אתה לפי הסדר תיתן את רשות הדיבור.

אתי אלוני: בעידן המודרני, יותר ויותר אחוז מהזמן הופך להיות הזמן במרחב הפנוי מאשר הזמן הפורמאלי.

אתי אלוני: אנחנו בדקנו ומצאנו, כי כ-25% מהזמן בלבד מבלים התלמידים במסגרות הפורמאליות.

אתי אלוני: כל היתר זהו זמן פנוי למרחב הבלתי פורמאלי העירוני.

אתי אלוני: זה קורה בעידן המודרני.

אתי אלוני: זה לא רק אופייני למדינת ישראל.

אתי אלוני: תחת הכובע המייצג את ראשי הרשויות – והם נמצאים כאן והם אחר כך ידברו – אני יודעת לומר, שהחינוך הבלתי פורמאלי, שלא רק במשקל הוא מאסה קריטית, הופך להיות לא פחות חשוב – אם לא יותר חשוב – במידת ההשפעה שלו על התנהלות, התנהגות, הטמעת ערכים, עיצוב הדמות, עיצוב הזהות, עיצוב השייכות לבני הנוער.

אתי אלוני: אנחנו מבינים שהנושא הזה של חינוך לערכים לא נגמר בשעה 12:00 או 14:00 בבית הספר.

אתי אלוני: יוצאים מבית הספר, וזה הופך להיות משהו מופקע, בלתי שליט, בלתי נתון למרותו של מישהו.

אתי אלוני: נדמה לי, שהייתי איתך באותה ועדה, שבה אמרנו את זה.

אתי אלוני: אני יודעת שיש פה ראשי רשויות שמתנגדים למינוח הזה.

אתי אלוני: ראשי רשויות יותר ויותר מתגייסים להבנה, שהם רוצים להשקיע בזמן האיכות הזה למרחב קהילתי-חברתי משמעותי מאוד.

אתי אלוני: אנחנו יודעים להגיד, שמתוך 1,570,000 בני נוער שלומדים במסגרות חינוכיות פורמאליות, רק כשליש מהם נמצאים באיזושהי פעילות שהיא פעילות בלתי פורמאלית: תנועות נוער, פעילות במתנ"סים, פעילות של יחידות הנוער וכו'.

אתי אלוני: כדי לא להאריך, אני רוצה לבוא ולומר הנחת יסוד אחת שאני שומעת אותה כל הזמן מראשי רשויות: אנחנו מבינים שהדבר הזה הוא בעל השקעה אדירה, שיוצאת מקופת הרשות בלבד.

אתי אלוני: אנחנו רואים בדבר הזה אתגר משותף, כאחריות להצמחת הנוער, מנהיגות הנוער, איכות הנוער, איכות הזמן הפנוי של בני הנוער.

אתי אלוני: זו השקעה משותפת של המדינה ושל הרשויות המקומיות.

אתי אלוני: יש לנו שותף חשוב מאוד שהוא משרד החינוך.

אתי אלוני: אני רוצה לשוב ולהדגיש, שהאתגר פה הוא אתגר משותף, ולא כמו שמישהו בכיר פה פעם אמר: "זה לפתחן של הרשויות המקומיות".

אתי אלוני: עתיד המנהיגות המקומית הוא לא רק עניינו של ראש הרשות, אלא גם עניינה של החברה כולה.

אתי אלוני: איזו מנהיגות מקרב בני הנוער תצמח כאן, שאחר כך תהפוך להיות מנהיגות מוניציפאלית או מנהיגות צבאית או אחרת, זו עניינה של המדינה ולא רק עניינו של ראש עיר כזה או אחר, שנבחר בקדנציה כזו או אחרת.

אתי אלוני: אנחנו באנו לדיון הזה מתוך עמדה של עוצמה וכוח.

אתי אלוני: הרשויות המקומיות הן חממה יוצרת בלי רגילה לעשייה רבה, שתשתקף כאן על ידי הדוברים, לעשייה חשובה ומשותפת בהשקעות יפות וחשובות של משרד החינוך, החברה למתנ"סים ואחרים, ששותפים איתנו.

אתי אלוני: יש פה הרבה עשייה, ויש גם הרבה הצלחות.

אתי אלוני: אולי אחר כך נעמוד גם על ההישגים בתחומים השונים של בני הנוער.

שלמה מולה: אני גם בין אלה שרוצים לברך אותך, אדוני היו"ר, על ההיענות של השלטון המקומי לקדם את נושא החינוך.

שלמה מולה: אני מאלה שחושב שההגדרה "הבלתי פורמאלי" היא לא הגדרה שצריך להשתמש בה, גם מהפן ההבנתי-תקשורתי.

שלמה מולה: המילה "בלתי" נותן הרגשה של אמירה שלילית ולא של אמירה חיובית.

שלמה מולה: אני הייתי חושב, שהגיע הזמן לחפש את המילה הנכונה יותר, ולקרוא לזה חינוך משלים ולא חינוך בלתי משלים.

שלמה מולה: למה הוא בלתי משלים?

שלמה מולה: הוא משלים מאוד.

שלמה מולה: נאמרו פה מספר דברים.

שלמה מולה: אני אגע בנקודה מסוימת, שהעלה ידידי מכפר שמריהו, בנושא של ספורט.

שלמה מולה: אין קשר בין משרד התרבות והספורט לבין חינוך.

שלמה מולה: זה מעשה שצריך לעשות.

שלמה מולה: אתה צריך לקחת את זה כיוזמה שלך, ולעשות הלימה בין מה שקורה בהתאחדות לכדורגל, בכדורסל, בכדור יד.

שלמה מולה: אלה אותם ילדים שמשחקים בבתי הספר, אחר כך הולכים לליגות השונות ומתבלבלים בין מה שקורה עם אחריות וסמכות של הרשות המקומית שמקדמת ספורט בתוך כתלי בתי הספר.

שלמה מולה: זה מוקצן במיוחד במגרש הכדורגל, בליגות הכדורגל של הילדים.

שלמה מולה: יש הרבה מה לעשות בתחום הזה.

שלמה מולה: חייבים לחבר את הילדים למה שאנחנו קוראים "חינוך פורמאלי", ולראות איך אנחנו במסגרת מערכת החינוך העירונית יודעים לעשות את הממשקים הנכונים עם אגודות הספורט ועם פעילות הספורט המגוונת שיש.

שלמה מולה: אני לא מדבר על כך שיש לנו את תנועות הנוער, וצריך לתת את הדעת לימי שלישי ושישי בהם יש פעילות של נוער.

שלמה מולה: צריך לשחרר את התלמידים ולתת להם את חופש הביטוי כך שכמה שיותר ילדים יגיעו לתנועות הנוער.

שלמה מולה: לגבי הפעילויות שהמתנ"ס עושה ברשויות כאלה ואחרות – צריך לתת אפשרות שהחיבור הזה יהיה לאורך כל היום.

שלמה מולה: כאשר הילד מסיים את בית הספר, המתנ"ס או גוף אחר נכנס לכותלי בית הספר ונותן את הערך המוסף המשמעותי לילד.

שלמה מולה: כמובן שחייבת להיות זיקה משמעותית, לאורך כל היום, בין הילדים הלומדים בבית הספר למנהל בית הספר, למחנך בית הספר ולאותו מדריך שמדריך את הילד בתחום כזה או אחר, עם ההורים ביחד.

שלמה מולה: גם ההורים, גם המחנך וגם המדריך, חייבים להיות מרושתים, כדי לדעת מה קורה עם הילד ולבחון ולראות את אותם קשיים שהילד מגלה בבית הספר, להעביר אותם למי שמתעסק בחוג כזה או אחר, וגם להפך.

שלמה מולה: כל זאת על מנת שנוכל להעצים את הילד ולתת לו את היכולות – כל מה שחסר לו במסגרת הלימודית הפורמאלית.

אלכס מילר: החברה למתנ"סים, בבקשה.

איתן מזרחי: אצלנו בחברה למתנ"סים קרוב ל-30% מבני הנוער פעלים במהלך השנה, כאשר לפחות 15% מהם פועלים במהלך שבוע.

איתן מזרחי: כאשר מסתכלים מה משפיע על ילד ומה גורם לצעירים אחרים להיות מה שהם, אנחנו יודעים שההשפעה של תנועות נוער ושל מתנ"סים על החינוך בגיל הזה – כאשר נער או נערה בוחרים להגיע לפעילות הזו, שבאים מתוך בחירה ומקבלים אחריות, מנהלים עניינים, עושים את הפעולה לחבריהם הצעירים יותר.

איתן מזרחי: הם האחראים.

איתן מזרחי: כאשר אתה נותן אחריות לנוער צעיר כזה, הוא תמיד יודע לקחת אותה, אם זה בשעת חירום ואם זה בשוטף.

איתן מזרחי: אין משהו שמאמן ומלמד את הנער הצעיר יותר מלקחת את האחריות על עצמו בחינוך הבלתי פורמאלי, בתנועת נוער, במתנ"סים, בפעילות המד"צים או בפעילויות אחרות.

איתן מזרחי: אנחנו רואים אותם אחר כך מגיעים לשנת השירות, למכינות, בתפקידים הכי טובים בצבא ובשירות האזרחי.

איתן מזרחי: המשמעות היא, שלחינוך הבלתי פורמאלי יש יכולת השפעה רבה ביותר על מה שיהיה עם הנוער בעתיד, לא פחות מבית הספר ואולי יותר.

איתן מזרחי: הוא מתמודד מול שעות הפנאי.

איתן מזרחי: בית הספר, שעות הפנאי והורים, הם הגורמים המשפיעים על הילד.

איתן מזרחי: זמן הפנאי היום מופרט.

איתן מזרחי: מדינת ישראל הפריטה את הפנאי להשקעה של ההורים.

איתן מזרחי: היא פחות משקיעה בו כסף.

איתן מזרחי: אני בא עם ההצעה אליך, אדוני היו"ר, אל השלטון המקומי, משרד החינוך ואחרים, ואומר: שעת הוראה בבית הספר היא באזור ה-6,000 שקלים.

איתן מזרחי: אני מציע שמדינת ישראל תשקיע חצי שעת הוראה שנתית לתלמיד, שזה בערך 3,000 שקלים לשנה, כדי שהילד עצמו יבחר לאיזו פעילות בלתי פורמאלית הוא רוצה ללכת: תנועות נוער, מתנ"סים, מד"צים או כל פעילות אחרת.

איתן מזרחי: אנחנו צריכים להחזיר את האחריות למדינה.

איתן מזרחי: כאשר אנחנו מחזירים את הפעילות הערכית הזאת לילד, אנחנו מעבירים לשוליים את כל תופעת האלימות ותופעות אחרות.

איתן מזרחי: ההצעה שלי, אדוני, היא חצי שנת הוראה שנתית לילד, שעלותה היא 3,000 שקלים.

איתן מזרחי: שהמדינה תשקיע, ותתחיל בפריפריה.

איתן מזרחי: ביחד עם משרד החינוך עשינו בעבר את "התוכנית הלאומית לנגב", והיתה לזה הצלחה מסחררת.

איתן מזרחי: לצערנו, זה הופסק.

איתן מזרחי: אם זה יתחיל בפריפריה ויעבור למרכז אחר כך, תהיה חצי שנת הוראה לילד לחינוך הבלתי פורמאלי.

איתן מזרחי: זו הקריאה שצריכה לצאת מפה.

אלכס מילר: אופק, בבקשה.

אופק הרניק: תודה, אדוני היו"ר.

אופק הרניק: אני שמחה לשבת בישיבה בנושא שהכי קרוב ללבי – כמה חשוב החינוך הבלתי פורמאלי, הפעילות שלנו אחרי הצהריים שהיא חשובה ומשלימה את החינוך בבית הספר.

אופק הרניק: אני רוצה להתייחס לחוק הרשויות, שעבר לא מזמן.

אופק הרניק: עכשיו אסור לנו לנוח ולחשוב שהכל יהיה בסדר.

אופק הרניק: אני רוצה לנצל את הבמה הזו - יש פה ראשי ערים – ולומר שצריך להקצות משאבים לעוד מדריכי נוער, מנחי מועצת ילדים ונוער רשותית, שזה דבר שלא מעוגן בחוק.

אופק הרניק: אם נסתפק בחוק, אני לא חושבת שנגיע להישגים שאנחנו רוצים להגיע.

אופק הרניק: ההשקעה בנוער היא מאוד חשובה.

אופק הרניק: אני בעצמי מרגישה את זה.

אופק הרניק: בשנה שעברה הייתי יו"ר המועצה בעיר חדרה, והתחברתי הרבה יותר לעיר שלי.

אופק הרניק: אני רואה את עצמי אחרי הצבא והלימודים חוזרת לעיר שלי ומפתחת אותה.

אופק הרניק: בגלל זה אני פונה לראשי הרשויות ואומרת:

אופק הרניק: שחשוב שבני הנוער ירגישו שלרשות איכפת מהנוער ומהצעירים, שהיא מקדמת אותם ושהיא משקיעה תקציבים ושלראש העיר איכפת מה בני הנוער עושים אחרי הצהריים ואיזה תוכניות מגוונות יש להם.

אופק הרניק: זו השקעה לטווח ארוך.

אופק הרניק: השאיפה היא שאחרי שהם יסיימו את הצבא והלימודים הם יחזרו לרשות שלהם ויפתחו את הרשות, ולא יברחו למרכז.

אופק הרניק: אם אנחנו מדברים על הפריפריה, החבר'ה יישארו בפריפריה ויפתחו את הפריפריה.

אופק הרניק: אם זה במרכז, הם יישארו וימשיכו לפתח את המרכז.

אופק הרניק: האמירה שאיכפת מה קורה עם הנוער אחר הצהריים, היא אחד הדברים היותר חשובים.

אופק הרניק: לא צריך לחשוב, שאם יש חוק אז הכל עכשיו יהיה בסדר.

אופק הרניק: זו נקודת ציון מאוד חשובה ומשמעותית שיכולה לתרום לקידום הנושא, אבל זה לא מספיק.

אלכס מילר: עופר, בבקשה.

עופר בביוף: חוק הנוער עבר לפני מספר חודשים ופתח את הדלת לנושא של החינוך הבלתי פורמאלי ברשויות.

עופר בביוף: מחלקת הנוער היום, האמונה על החינוך הבלתי פורמאלי, היא מרכז הכובד.

עופר בביוף: מאחר וחוק הנוער נתן דגש רק למימון שכר מנהל יחידת הנוער או מחלקת הנוער, ולא נתן פתרונות תקציביים ומשאבים לתחומים אחרים, כמו שנאמר כאן, היום כל תקציב בפעילות הבלתי פורמאלית נופל על הרשות המקומית.

עופר בביוף: ראש העין היא רשות איתנה והיא מעמידה תקציב מסוים לטובת הפעילות הבלתי פורמאלית, אבל כולנו יודעים שבכלל הערים בארץ, כאשר ממשלת ישראל מקבלת החלטות מסוימות, הגוזרות על הרשות המקומית לשאת בתשלומים נוספים לא צפויים, הגורמים הראשונים שחרב הקיצוצים עשויה ליפול עליהם אלה אותם תחומים בלתי פורמאליים.

עופר בביוף: בחינוך הפורמאלי יש דברים קשיחים שיותר קשה לגעת בהם.

עופר בביוף: כאשר עוסקים בתחומי שפע ויש הסכמים ארוכי טווח עם קבלנים, קשה לגעת בדברים האלה.

עופר בביוף: קיצוצים כאלה ואחרים או החלטות לצמצם משאבים, בסופו של דבר באים לפתחם של אותם גורמים העוסקים בחינוך הבלתי פורמאלי.

עופר בביוף: זה חשש שאני שם אותו על השולחן, כי בתקופות האחרונות עוצמת המאמצים שהרשויות המקומיות צריכות לשאת על עצמן, עשויה להוביל בטווח של השנה-שנתיים הקרובות לקיצוצים בתחום הבלתי פורמאלי.

עופר בביוף: אני חושש מזה, כי זה יחזיר אותנו אחורנית, למרות החוק המדהים שחוקק.

עופר בביוף: נאמר פה קודם משפט, שהציע חצי שעת הוראה פר כל תלמיד.

עופר בביוף: ועדת החינוך בראשותך חייבת לקחת את היוזמה ולהוביל לשינוי בהקצאת משאבים, בצורה ברורה, לרשויות המקומיות לטובת החינוך הבלתי פורמאלי, בתוכנית רב שנתית.

עופר בביוף: אפשר להתחיל בפריפריה ולעבור למרכז.

עופר בביוף: כל דבר הוא טוב, אבל צריכה להיות תוכנית ברורה על השולחן, כדי שכל מי שעוסק בחינוך הבלתי פורמאלי - ומחר אולי חלקנו לא יעסוק בזה ויעבור לתפקידים אחרים - יראה אופק, שאפשר לבנות את הנושא לטובת הנוער.

עופר בביוף: כולכם יודעים שהחינוך הבלתי פורמאלי נוגע בבני הנוער בכיוונים שהחינוך הפורמאלי לעולם לא ייגע בהם.

עופר בביוף: אנחנו מסוגלים דרך החינוך הבלתי פורמאלי להעצים, לגדל נוער ודור צעיר שיהיה לתפארת מדינת ישראל.

אלכס מילר: נציג משרד החינוך, בבקשה.

יוסי לוי: אני גם מצטרף לברכות לדון בוועדת החינוך ביום החג של המרכז לשלטון המקומי בנושא של הפעילות הלא פורמאלית.

יוסי לוי: דיברו פה על השם, ואנחנו מתלבטים כבר 40 שנה.

יוסי לוי: לא מדובר על חינוך פורמאלי או לא פורמאלי, אלא על זירות עבודה פורמאליות וזירות עבודה לא פורמאליות.

יוסי לוי: בשתיהן אנחנו עוסקים בחינוך חברתי, ערכי-קהילתי.

יוסי לוי: אני חושב, שזה אמור לכסות את כל הדברים.

יוסי לוי: אדוני היו"ר, אתה דיברת על אסטרטגיות.

יוסי לוי: אני רוצה לומר פה כמה מילים בשם משרד החינוך.

יוסי לוי: אני לא מדבר על הרבה או קצת כסף.

יוסי לוי: זה עניין של סדר עדיפויות של המדינה ושל משרד החינוך בעצמו.

יוסי לוי: אתי ידידתי, אמרת שרק מרכז השלטון המקומי או רק ראשי הרשויות נושאים על כתפיהם את החינוך הלא פורמאלי.

יוסי לוי: בספר התקציב של משרד החינוך, הקיים והשקוף, 160,000,000 שקלים מועברים לרשויות המקומיות בגין הפעילות הלא פורמאלית.

יוסי לוי: אולי זה לא מספיק, אולי צריך עוד הרבה, אולי צריך להקים מקומות אחרים, אבל זה קיים.

קריאה: האגף לחינוך תורני אומרים שני מיליארד.

יוסי לוי: אני לא יודע מה לענות לך על זה.

יוסי לוי: אני עונה על מה שאני אחראי.

יוסי לוי: הפעילות הזו מתבטאת בתשלום ישיר לרשויות המקומיות – ועופר אמר שיש סכנה כזו או אחרת, כי לפעמים יכולים להיות קיצוצים.

יוסי לוי: המשרד בקדנציה הזו של השר סער, הביא לאחת המהפכות החשובות ביותר בנושא הזה.

יוסי לוי: יש אופק למערכת הלא פורמאלית.

יוסי לוי: עצם זה שכל הפעילות של מינהל חברה ונוער בספר התקציב של המדינה משנת 2011 הם בבסיס התקציב.

יוסי לוי: זה לא היה פעם.

יוסי לוי: פעם היינו מחכים לעודפים ולכל מיני הסכמים קואליציוניים.

יוסי לוי: היום כל התקציב הוא בבסיס.

יוסי לוי: אנשים היום יודעים לבוא לרשות המקומית, להקים איתה תוכנית חינוכית לטווח של 5 שנים קדימה.

יוסי לוי: גם אם יהיה 5%-3% פלט, הבסיס קיים.

יוסי לוי: בנוסף, מדובר ב160,000,000 שקלים.

יוסי לוי: פעם זה הסתכם ב-20,000,000-30,000,000 שקלים.

יוסי לוי: תנועות הנוער מקבלות תקציב ישירות לתנועות, ובסופו של דבר זה מגיע לתוך היישובים, כולל התוספת של טרכטנברג.

יוסי לוי: אנחנו נתנו עכשיו לפריפריה.

יוסי לוי: בשנת 2012 בתקנות החדשנות של התנועות, אתם תרגישו סבסוד לפתיחת סניפים חדשים ופעילות.

יוסי לוי: זה נוער של היישוב, שנמצא במסגרות הלא פורמאליות, כולל באילת.

יוסי לוי: אני לא יודע איך זה במקומות אחרים.

יוסי לוי: משרד החינוך בנוגע למערכת הלא פורמאלית הולך כתף אל כתף, צעד אחרי צעד, עם מרכז השלטון המקומי, מהרגע הראשון.

יוסי לוי: הוא לא בא ומפתיע אותו בדברים.

יוסי לוי: כל פרויקט, כל תהליך, שאנחנו מתחילים אותו בפגישה הראשונה, נעשה עם מרכז השלטון המקומי ומרכז המועצות האזוריות.

יוסי לוי: החוק התהפך 100 פעמים בגלל העמדות של מרכז השלטון המקומי.

יוסי לוי: זה בסדר, זה מקובל.

יוסי לוי: הם הקליינטים ולא אנחנו.

יוסי לוי: זו גם נקודה שצריך להגיד ביום החג הזה.

יוסי לוי: הדבר האחרון שאני רוצה להגיד, אפרופו אסטרטגיות.

יוסי לוי: כמו שאופק אמרה, מינהל יחידות הנוער ומועצות תלמידים ונוער לא צריכים להירדם עכשיו עם החוק.

יוסי לוי: כמו שהיו"ר אמר, צריכים לראות עכשיו איך זה מתבטא.

יוסי לוי: החוק הוסיף 65-70 מנהלים.

יוסי לוי: הצפי הוא לקבלה של עוד 60-70.

יוסי לוי: לאט-אט זה יגדל.

יוסי לוי: זו התשתית.

יוסי לוי: היום יש ועדות שעובדות על זה, וגם מרכז השלטון המקומי שותף.

יוסי לוי: השר ביקש מאיתנו, להגדיר תוכנית עבודה לתרבות הפנאי - זה לא היה אף פעם במשרד החינוך - ואני מתאר לעצמי שזה לא ייגמר רק במחקרים או בהצהרת כוונות.

יוסי לוי: זה יהיה מלווה בתוכנית מסודרת ובתקציב מסוים.

יוסי לוי: זה עדיין לא יספיק.

יוסי לוי: כמה בני נוער אמרו לי פעם: אנחנו לא משתעממים.

יוסי לוי: אני חושב, שיש עוד אופק בנושא וצריך לעשות עוד הרבה.

יוסי לוי: מי שוותיק ומסתכל אחורה, יודע שפרצנו דרך ברשויות המקומיות.

אלכס מילר: אייל צייג, יו"ר האגודה למנהלי יחידות הנוער.

אייל צייג: ראשית, אני מברך על החוק.

אייל צייג: אני חושב, שזה לא מספיק.

אייל צייג: נשמע כאן כאילו אנחנו סוג של בייבי סיטר וחוגים.

אייל צייג: אנחנו לא שם.

אייל צייג: אני רואה את עצמנו כאנשי חינוך ברצף החינוכי, ולא רק כדי לסדר סידורי עבודה לילדים בשעות הפנויות.

אייל צייג: אם נעשה חישוב, נראה כי מרבית השעות הפנויות של התלמידים הם בחינוך הבלתי פורמאלי, בחופשות ובשעות אחר הצהריים.

אייל צייג: לכן, צריך לחשוב על זה.

אייל צייג: מבקר המדינה גם כן נתן את חוות דעתו על הנושא הזה לפני שנה וחצי.

אייל צייג: צריך לתת את המשאבים לעניין.

אייל צייג: זה נכון שמעמדנו הולך ועולה.

אייל צייג: גם הרמה של האנשים שמגיעים לעבוד בחינוך הבלתי פורמאלי עולה.

אייל צייג: אני רואה את עצמנו אנשי חינוך ברצף חינוכי, ביחד עם החינוך הפורמאלי.

אייל צייג: צריך לחשוב, איך אנחנו משפרים את האיכות שלנו.

אייל צייג: בסך הכל, אנחנו רוצים נוער איכותי וביקורתי, שייכנס לחברה בצורה בריאה.

אייל צייג: לא היו הרבה מחקרים, אבל אם אנחנו מסתכלים על המחקרים מחו"ל, אנחנו רואים שהדבר משמעותי לגיבוש הזהות זו הנגיעה האישית של מדריכי הנוער ופעילות בלתי פורמאלית אחרת.

אייל צייג: אני קורא לאלה שיושבים כאן, לחשוב על הנושא מההיבט המשאבי.

אלכס מילר: אמיר ריטוב, ראש מועצה אזורית לב השרון, בבקשה.

עמיר ריטוב: אני מנצל את הבמה שניתנה לי כדי לחשוף פרויקט שאנחנו מקדמים עכשיו במרכז המועצות המקומיות, בשיתוף עם מינהל חברה ונוער, משרד החינוך ותנועות הנוער.

עמיר ריטוב: אנחנו מדברים על כך שבני הנוער שמתנדבים לשנת שירות יעשו את זה בקהילה.

קריאה: תגיד גם משרד הביטחון.

עמיר ריטוב: ומשרד הביטחון, שמסכים להקצות פיילוט גנרי לטובת הפיילוט.

עמיר ריטוב: אנחנו מדברים על תוכנית שבה בני הנוער יישארו בתוך היישוב שלהם, בתוך בית הספר שלהם, ששם הם יהיו מודל לחיקוי והערצה, כדי לעודד את כל מה שקשור בערכים, כל מה שקשור במנהיגות כל מה שקשור לגיוס לצבא, לגיוס משמעותי, כל מה שקשור בערכים הבסיסיים ביותר, כאשר הם אלה שהכי קרובים ויכולים לשמש למודל.

עמיר ריטוב: הדבר הזה נמצא בחיתוליו.

עמיר ריטוב: למה אני מעלה אותו כאן?

עמיר ריטוב: כי אנחנו זקוקים לכל סיוע, בעיקר בפן הפורמאלי.

עמיר ריטוב: משרד החינוך לא יכול להעביר שעות.

עמיר ריטוב: כולם רוצים את הפרויקט, אבל כל אחד תקוע בהיבטים של החוק.

עמיר ריטוב: אני רואה את בני הנוער מאזור המרכז, אחרי שהם מסיימים את הצבא, שיוצאים מהפריפריה ומקימים שכונות או מחזקים שכונות קהילתיות בנגב ובגליל.

עמיר ריטוב: את כל המכלול הזה אנחנו מובילים.

עמיר ריטוב: אני יודע שלא דנים עכשיו בהצעות חוק, אבל יושבים כאן עכשיו הרבה גופים ששומעים אותי, ואני מקווה שבקטע הזה יתנו לנו תנופה.

אלכס מילר: מזכ"ל תנועות הנוער בבקשה.

נפתלי דרעי: תודה על ההזדמנות לומר מספר דברים.

נפתלי דרעי: אני מצטרף לברכות.

נפתלי דרעי: יו"ר ועדת החינוך, זו לא פעם הראשונה שהנושא של החינוך הבלתי פורמאלי עולה לסדר היום של הוועדה.

נפתלי דרעי: בשנים האחרונות אנחנו הדקנו את הקשר ואת התיאום בין המרכז לשלטון מקומי, משרד החינוך ותנועות הנוער.

נפתלי דרעי: התוצאה של זה היתה אותה אמנה שנחתמה כדי להסדיר את פעילות תנועות הנוער ברשויות המקומיות.

נפתלי דרעי: מודל התקצוב אומץ על ידי מרכז שלטון מקומי ומשרד החינוך לתמיכה בתנועות נוער.

נפתלי דרעי: בסך הכל, שיתוף הפעולה בין תנועות הנוער לבין הרשויות המקומיות נמצא על מסלול של התקדמות והתפתחות, שמבחינתנו היא מאוד חיובית.

נפתלי דרעי: כמובן, שאנחנו רוצים להגביר את המספר של ראשי הרשויות שמצטרפים לאמנה ומאמצים אותה ואת המודל של תמיכה בתנועות נוער.

נפתלי דרעי: יש נקודה אחת שחוזרת על עצמה.

נפתלי דרעי: אם שואלים אותי היום מהי הנקודה שצריך לתת עליה את הדעת בהתפתחות של תנועות הנוער וההרחבה של הפעילות שלהן - ופה אני אקדים ואומר, שדיבר יוסי על התוספות התקציביות.

נפתלי דרעי: הנושא הזה גם כן נדון פה בוועדה, והיו"ר תמך בתוספת תקציב לתנועות הנוער.

נפתלי דרעי: הכיוון הוא הפריפריה.

נפתלי דרעי: גם נושא דמי החבר טופל.

אלכס מילר: ציפור קטנה לחשה לי שיהיה בסדר.

קריאה: ציפור על העץ או ביד?

אלכס מילר: מי שלחש לי, יודע על מה הוא מדבר.

נפתלי דרעי: הנקודה שהוזנחה ושנים רבות לא קיבלה ביטוי, היא הנושא של מבנים לתנועות הנוער.

נפתלי דרעי: בחלק לא קטן של מקומות, תנועות הנוער פועלות מתחת לפני הקרקע – במקלטים שלא ראויים לפעילות.

נפתלי דרעי: לפעמים גם את זה אין, וצריכים לפעול בחורשות ובמקומות פתוחים.

נפתלי דרעי: אין שום מדיניות ברורה לנושא של הקצאת מבנים לתנועות הנוער.

נפתלי דרעי: זה כמובן תלוי בראשי ערים, שעושים את המקסימום שהם יכולים, אבל לא תמיד יש את היכולות.

נפתלי דרעי: לדעתי, צריך לתת את הדעת לנושא הזה ולהכין תוכנית מסודרת בנוגע להקצאת מבנים לתנועות הנוער.

נפתלי דרעי: בזמנו, מפעל הפיס היה שותף לעניין.

נפתלי דרעי: היום המדיניות השתנתה.

קריאה: גם היום אתה יכול לבקש הקצאה.

נפתלי דרעי: אבל בעבר היתה הקצאה צבועה של מפעל הפיס לכמות מבנים לתנועות הנוער בשנה.

נפתלי דרעי: היום כל ראש רשות בוחר בעצמו את סדרי העדיפויות שלו, וזה בסדר.

נפתלי דרעי: אנחנו לא באים בתלונות, אבל על ידי כסף שיועבר ממפעל הפיס אפשר לעבות את העניין הזה.

אלכס מילר: ראש עיריית אילת, בבקשה.

מאיר יצחק הלוי: אני רוצה להגיד, שאני בוגר החינוך הלא פורמאלי, גם כמנהל מתנ"ס וגם כמנהל מחלקת הנוער, כמנהל מדור הנוער.

מאיר יצחק הלוי: אני לא רוצה להגיד חניך בקידום נוער.

קריאה: למה לא?

מאיר יצחק הלוי: אני רוצה לנצל את הבמה, ולהגיד שאפו גדול על חוק הנוער.

מאיר יצחק הלוי: אולי זה מהווה מדרגה לקראת דבר שאנחנו מדברים עליו כבר הרבה מאוד שנים - להכניס את כל הנושא של הטיפול בנוער לחקיקה.

מאיר יצחק הלוי: אני חושב שזה ראוי לכל העוסקים במלאכה.

מאיר יצחק הלוי: אני רוצה להעלות פה שלושה נושאים, שהייתי שמח שתינתן תשומת לב אליהם.

מאיר יצחק הלוי: הדבר האחד הוא, שתימצא הדרך למדוד רשויות על פי אחוז בני הנוער והילדים המשתמשים בפעילות חוץ בית ספרית.

מאיר יצחק הלוי: אני חושב, שהייתי נותן מענקי איזון מוגברים לרשות שהיתה עוברת מכסה של 50% מקרב ילדיה.

מאיר יצחק הלוי: אני אומר את זה בהלצה, אבל הרעיון הוא למצוא מנגנון מתגמל, שבא ואומר: עיר שמעל 50% מבני הנוער והילדים שלה נמצאים בפעילות חוץ בית ספרית, היא עיר המייצרת השבחה של איכות החיים של דור ההמשך.

מאיר יצחק הלוי: אני טוען, שזו אחת התשובות הטובות ביותר למנוע אלימות.

מאיר יצחק הלוי: דבר נוסף: נעלם התפקיד של מדריך הנוער במדינת ישראל.

מאיר יצחק הלוי: פעם היה תפקיד כזה.

מאיר יצחק הלוי: אני חושב שצריך לבנות אותו מחדש – לבנות מדריך נוער של האלף השלישי.

מאיר יצחק הלוי: מדריך נוער אחר.

מאיר יצחק הלוי: צריך לקחת את הקדמה, ולראות איך בונים את התפקיד מחדש.

מאיר יצחק הלוי: בנוסף, צריך לייצר פה מסלולים של למידה אקדמית.

מאיר יצחק הלוי: צריך להחזיר את המסלולים של החינוך הבלתי פורמאלי לתוך האקדמיה.

מאיר יצחק הלוי: לטעמי, צריך להתחיל את זה כבר בבתי ספר התיכוניים.

מאיר יצחק הלוי: צריך להחזיר עטרה ליושנה.

מאיר יצחק הלוי: העידן האינטרנטי יצר דפקטים חברתיים בהתפתחות שלנו.

מאיר יצחק הלוי: אני חושב, שזה דבר שיהיה נכון לעשותו.

מאיר יצחק הלוי: הצעה נוספת, שאני מעלה אותה מהיום שאני הייתי מדריך נוער – והיא היתה קיימת, וצריך להחזיר עטרה ליושנה – היא לראות איך בתוך בתי הספר, כאורגן בתוך הפעילות, מעודדים את מסגרות הנוער.

מאיר יצחק הלוי: יוסי, אתה זוכר את זה.

מאיר יצחק הלוי: בזמנו, יום שלישי היה יום תנועות הנוער.

קריאה: גם היום.

מאיר יצחק הלוי: היום זו שאלה של רצון טוב.

מאיר יצחק הלוי: אני מכיר את זה מאצלי.

מאיר יצחק הלוי: אני חושב, שזה צריך להיות חלק, שבו מקצים במה לכל הגופים המתנדבים, לכל הגופים הארגוניים, לתת חשיפה, לעודד את זה, להקצות לזה קצת משאבים.

מאיר יצחק הלוי: לא צריך יותר מדי.

מאיר יצחק הלוי: בהפסקה הארוכה, כל אחד חושף את מרכולתו ומדביק את השני.

מאיר יצחק הלוי: זה יהיה הרבה יותר טוב מאשר לדפוק סיגריה מאחורי המקלט של בית הספר.

מאיר יצחק הלוי: זו אמירה המעודדת את החינוך החוץ בית ספרי, שיהפוך להיות חלק מתוך החינוך הפורמאלי.

מאיר יצחק הלוי: לסיום - הידד ועידוד לעוסקים במלאכה.

אלכס מילר: ראש עיריית אפרת, בבקשה.

עודד רביבי: כמובן שאני מצטרף לכל הברכות והתשבחות.

עודד רביבי: חוק הנוער הציב רף חדש – איוש תפקיד של מנהל יחידת הנוער.

עודד רביבי: דבר אחד שלא ניתנה עליו תשומת הלב, זה שיתוף הפעולה עם הרווחה.

עודד רביבי: צריך לבוא ולהסדיר את הנושא הזה.

עודד רביבי: לא צריך סיוע תקציבי.

עודד רביבי: צריכה לבוא רגולציה, לתת הנחיות מפורשות איפה מחלקת הרווחה מקיימת ממשק עם ראש מטה הנוער או מנהל יחידת הנוער.

עודד רביבי: הפכנו אותו לתפקיד סטטוטורי, אבל הוא לא קיבל את כל הסמכויות כדי לטפל בכלל הנוער.

זיו בר: אני מרגיש שיש תמימות דעים על כמה הנושא הזה חשוב.

זיו בר: אפילו יש תמימות דעים על כך שיש שינוי מגמה והמצב היום הוא לא כמו בשנים עברו.

זיו בר: החוק הוא דוגמא טובה לכך.

זיו בר: אני כן רוצה לנסות לא להתחמק מהאתגרים שעדיין נותרו לפנינו, כי עדיין מדובר בשינוי מגמה ואנחנו רוצים בדיון הזה להפוך את זה למגמה מובילה.

זיו בר: אני אגיד שני דברים.

זיו בר: מבקר המדינה אמר: "מצבן הכלכלי הקשה של רשויות מקומיות רבות וקיצוץ במענקי איזון של משרד הפנים, מגביל את מעורבותן בהפעלת מסגרות פנאי מוניציפאליות, בין היתר בהקניית חינוך חברתי, ערכי וקהילתי".

זיו בר: כלומר, עדיין אנחנו במצב שרשויות שיש להן עושות יותר בתחום החשוב הזה של חינוך חברתי, ורשויות שיש להן פחות עושות פחות.

זיו בר: זה מצב שאנחנו רוצים לתקן.

זיו בר: עוד נתון חשוב ואחרון שאני אגע בו – מימוש פוטנציאל בקרב אוכלוסיות מוחלשות: נוער בסיכון, נוער עולה ונוער עם צרכים מיוחדים, נמוך מאשר בקרב אוכלוסיות חזקות.

זיו בר: מי שיש לו כסף ובא מבית חזק יותר, זוכה יותר לחינוך מהסוג הזה.

זיו בר: אנחנו רוצים שזה יהיה נחלת הכלל.

זיו בר: עלו פה מספר הצעות, איך אפשר לחזק את המגמה הזו.

זיו בר: אנחנו ריכזנו מספר הצעות בשם השלטון המקומי – 4 הצעות אופרטיביות.

זיו בר: אני רוצה להעביר את זכות הדיבור לאתי.

ליאת מוסרי: רצינו להציע הצעה אופרטיבית נוספת: דיברנו על כך שיש פחות ופחות מדריכי נוער.

ליאת מוסרי: אם במסגרת עבודה מועדפת לחיילים משוחררים אפשר יהיה להיות מדריך נוער בחינוך הבלתי פורמאלי והם יהיו מתוגמלים על זה בהתאם, יותר ויותר אנשים יגיעו לתחום.

אתי אלוני: לפני שאני אומר כמה המלצות, שישבנו וגיבשנו ביחד, אני רוצה לציין כמה דברים שנעשו עד כה בעשייה משותפת.

אתי אלוני: דובר פה על חוק הנוער.

אתי אלוני: יוסי ושאר אנשי משרד החינוך והשלטון המקומי, אנחנו רואים בזה מהלך דרמטי.

אתי אלוני: זה מהלך שנכנס לספר החוקים הלאומי, לא רק ברמה המשפטית אלא גם בעובדה ששמו בתעדוף הלאומי את העיסוק בחינוך הבלתי פורמאלי ובנוער.

אתי אלוני: אני חושבת, שיש לזה משנה חשיבות.

אתי אלוני: זה מהלך משמעותי, שפותח פתח משמעותי לעשייה.

אתי אלוני: גיוס לצה"ל – אין פה ראש רשות שלא מונה את זה.

אתי אלוני: בכל הביקורים שלנו זה אחד המדדים לאיזושהי איכות יישובית.

אתי אלוני: זה נמצא בעבודה של משרד החינוך, מינהל חברה ונוער, הכוח הסמי מקצועי שעובד בתוך הרשויות.

אתי אלוני: בשנים האחרונות, ישנה מוטיבציה, במגמה עולה באופן דרמטי, לשרת כלוחמים.

אתי אלוני: אחד מתוך ארבעה מלש"בים רוצה להיות לוחם בעדיפות מאוד גבוהה.

אתי אלוני: למעלה ממחציתם רוצים לשרת בחטיבות החי"ר.

אתי אלוני: ישנה גם עלייה משמעותית במספר המתנדבים לצה"ל, של אלה שיכולים להיות פטורים או שקיבלו פטור על בסיס רפואי.

אתי אלוני: אנחנו רואים את זה כהישג של העבודה של האנשים שיושבים כאן:

אתי אלוני: יחידות הנוער, ראשי הרשויות, שמשקיעים בזה ורואים בזה קטע משמעותי, ומשרד החינוך שעושה את כל העבודה והתכלול הפנים יישובי.

אתי אלוני: תנועות הנוער – שמעתי ממלמדיי פה: איתן, יוסי ואחרים, שאם אפשר היה להכפיל את תנועות הנוער ולהפוך אותן לכוח עוצמתי רב תחומי מוביל, זה מה שהיה צריך לעשות.

אתי אלוני: ב-4 שנים האחרונות ישנה עלייה של מספר בני נוער המצטרפים ל-30% ממספר המשתתפים בתנועות נוער.

אתי אלוני: אנחנו יודעים על יותר ויותר סניפים שנפתחו בפריפריה.

אתי אלוני: אני רוצה לברך אותך, נפתלי, ואת אנשי התנועות.

נפתלי דרעי: זו הזדמנות לאחל החלמה מהירה לרון נחמן.

אתי אלוני: רציתי לומר את זה בסוף.

אתי אלוני: רון, שהוא יו"ר ועדת הנוער שלנו, היה מעורב בהכנה לדיון הזה.

אתי אלוני: הוא זה שמוביל את הדיון כולו במסגרת השלטון המקומי, והיה מאוד מעורב בנושא קידום חוק הנוער.

אתי אלוני: אני רוצה לציין את נושא ההתנדבות, שאין ספק שגם הוא פרמטר שרשות מקומית מראה כעוצמה שלה.

אתי אלוני: רמת ההתנדבות עולה וגוברת בקרב בני הנוער.

אתי אלוני: הם גם מתנדבים במסגרת פעילות התנדבותית עירונית וגם מתנדבים לשנת שירות.

אתי אלוני: מניתי 4 פרמטרים, שאין לי ספק שללא כל היושבים כאן אי אפשר היה למנות אותם כהישגים משמעותיים של הפעילות הבלתי פורמאלית.

אתי אלוני: מביקורים שלי ביישובים וגם מביקורים של חבריי פה, אנחנו יודעים שהם עולים בכל השקפים, בכל המצגות, כחץ מוביל שמראה עבודה.

אתי אלוני: למה אנחנו רוצים לקרוא מעל הבמה הזו?

אתי אלוני: יש פה תמימות דעים שהנושא הזה הוא חשוב, אבל זה לא מספיק לומר שהוא חשוב.

אתי אלוני: אמרתי לך, אדוני היו"ר, ואמרתי לשר החינוך, שהעובדה שהחינוך הבלתי פורמאלי עדיין לא מתקיים במסגרת פורמאלית, זה משהו שראוי לשינוי.

אתי אלוני: זה משהו שדורש חשיבה, שבצידה תקצוב.

אתי אלוני: יוסי אמר בצדק: יש הרבה יותר תקצוב.

אתי אלוני: אנחנו ערים לזה ומודים על כך.

אתי אלוני: אנחנו חושבים, שאם זה חשוב לכולנו, זה שדה הפעולה של כולנו.

אתי אלוני: אנחנו בוחרים אם שעות אחר הצהריים יהיו הפקר או לא.

אתי אלוני: אנחנו בוחרים אם יש לנו מה להגיד בהם או לא.

אתי אלוני: כראשי רשויות, כאנשי חינוך נוער מובילים, זו האמירה שלנו.

אתי אלוני: כפי שנאמר, אסור שבעיה תקציבית או קיצוץ במענקי איזון יגרמו לראש עיר כזה או אחר לא לטפל בזה.

אתי אלוני: זה אי שוויון, זה לא נכון, זו לא מדיניות שאנחנו צריכים לדגול בה.

אלכס מילר: האם את מציעה לנו לשקול הצעת חוק, לייעוד כספים לחינוך בלתי פורמאלי, כמו שקיים לגבי ייעוד כספי חינוך?

אתי אלוני: אני קוראת פה להשקעה משותפת.

אתי אלוני: קודם כל, לקריאה משותפת.

אלכס מילר: האם יש תקציב צבוע, שאנחנו יודעים בוודאות שמקבלים אותו והוא גמיש לשיקולו של ראש העיר?

קריאה: אני לא מכיר דבר כזה.

אלכס מילר: אז איפה הבעיה?

אלכס מילר: למה שראש העיר, שלא מקבל כסף, ישתמש בו למשהו אחר?

אלכס מילר: אם הייתם באים אליי ואומרים: "כל שנה, כל רשות מקומית מקבלת איקס כסף.

אלכס מילר: רובם מנצלים את זה לטובת העניין, ויש חלק שעושים עם זה מה שהם רוצים", הייתי בא וצובע את הכסף.

אלכס מילר: כל עוד הכסף לא מגיע, אז אין על מה לדבר.

יוסי לוי: יש כסף שמגיע.

יוסי לוי: למה אתם אומרים שלא מגיע.

אלכס מילר: זה שאני זורק את זה, זה לא אומר שזה נכון.

אלכס מילר: אל תדאג.

אלכס מילר: אנחנו נבדוק כל כסף שמגיע ואיך משתמשים בו.

אלכס מילר: אם יש צורך לצבוע אותו, אנחנו נצבע אותו.

אתי אלוני: הדבר השני שאנחנו מציעים, הוא להקים צוות בין משרדי בהובלת משרד החינוך, עם עוד מספר משרדים רלוונטיים.

אתי אלוני: אנחנו יודעים שיש תקציבים בלא מעט משרדים: במשרד לביטחון הפנים במסגרת פרויקט "עיר ללא אלימות", במשרד הרווחה במסגרת "תוכנית שמיט".

אתי אלוני: אנחנו חושבים שיש מקום לראייה הרבה יותר אינטגרטיבית וכוללת.

אתי אלוני: אנחנו מדברים על מישהו שיוכל לראות את כל הדבר הזה באופן רציף אחד, על פני שולחן אחד רב משרדי, רב תחומי.

אתי אלוני: כולנו יודעים שיש הרבה מאוד תחומים הנוגעים לפעילות בלתי פורמאלית ונוגעים לנוער.

אתי אלוני: זה חותך את כל המשרדים.

אתי אלוני: לכן, אנחנו חושבים שיש מקום לצוות הזה, לראייה הכוללת הזו.

אתי אלוני: היא גם תייצר מדיניות, והיא גם תייצר ניתוב יותר נכון של התקציב.

קריאה: זה ברמת היישוב, כל אחד ברשות הפרטית שלו.

אתי אלוני: אנחנו חושבים, שברמה הלאומית אין מישהו מתכלל.

אתי אלוני: אנחנו חושבים שזה הדבר הנכון.

אתי אלוני: דבר נוסף – ישנה הרחבת התוכנית של תעודת הבגרות החברתית, שתוכר על ידי צה"ל והמוסדות האחרים, שמוביל בגאון משרד החינוך.

אתי אלוני: אנחנו מברכים על זה.

אתי אלוני: אנחנו חושבים שזו אמירה נכונה לקדם את נושא ההתנדבות.

אתי אלוני: הדבר האחרון, הוא לקדם חקיקה המקדמת עבודה מועדפת לחיילים משוחררים שעוסקים בהדרכת בני נוער.

אתי אלוני: יש כל מיני עבודות מועדפות שמגדירים אותן.

אתי אלוני: אנחנו אומרים: שהנושא של הדרכת בני נוער ועבודה בני נוער יהיו בחקיקה של עבודה מועדפת.

אתי אלוני: אנחנו חושבים שזה ייתן פוש, אנחנו חושבים שזה ייתן מרחב נכון לקידום של העניין הזה.

אלכס מילר: ניסינו לעשות את זה בנוגע לאלה שעובדים בתחום החינוך המיוחד, ולא הצלחנו לעשות זאת.

אלכס מילר: אני רוצה לסכם את הישיבה.

אלכס מילר: שמענו את הדברים שנאמרו כאן על ידי כל אורחינו.

אלכס מילר: אין ספק, שוועדת החינוך רואה חשיבות רבה בקידום החינוך הבלתי פורמאלי.

אלכס מילר: אנחנו רואים בזה פתרון לנושאים רבים היום על סדר היום הציבורי: נושא של משמעת, אלימות, התפתחות הילד, עיסוק בתחומים ופיתוח כישרונם של ילדים.

אלכס מילר: כמובן, שאנחנו מכירים את הבעיה: היום המצב הכלכלי של אזרחי ישראל מאפשר חלקית לקחת את הילדים לאותם החוגים.

אלכס מילר: התשלום הוא תשלום לא קטן, וכאשר אותם הילדים מתחילים להתעסק באופן קצת יותר מקצועי בתחומים השונים במסגרת החינוך הבלתי פורמאלי, העלויות הן בהתאם.

אלכס מילר: אני הייתי חושב על סנכרון בין הגופים, שבצורה מקצועית מתעסקים בדברים מסוימים הקשורים לחינוך בלתי פורמאלי.

אלכס מילר: בספורט – היום מדינת ישראל משקיעה לא מעט בספורט.

אלכס מילר: יש את גופי הטוטו, מועצת ההימורים, משרד הספורט, השלטון המקומי ואגף לחינוך גופני במשרד החינוך.

אלכס מילר: אני אמרתי מזמן – ואנחנו נקיים על כך ישיבה נפרדת - שחייב להיות סנכרון בין הגופים האלה.

אלכס מילר: במדינות נורמאליות מזהים ספורטאים בגיל מאוד צעיר.

אלכס מילר: אצלנו בארץ זה תלוי עד כמה ההורים רוצים להשקיע.

אלכס מילר: אגב, חלק גדול מהתלמידים נפלטים בגלל שהופנו לתחומים לא נכונים.

אלכס מילר: בתחומים אחרים - אני מאמין שגם אפשר למצוא דרך.

אלכס מילר: בדרום יש את מכללת ספיר ומכללות אחרות, שיודעות להתעסק עם תחום האומנות.

אלכס מילר: אפשר להקים חוגי צילום, תיאטרון ובמה.

אלכס מילר: יש את אותם סטודנטים שפועלים במסגרת פר"ח.

אלכס מילר: הם מתנדבים, ולכן אפשר להקים חוגים ולחסוך עלויות.

אלכס מילר: אני מאמין, שחברת המתנ"סים תפתח דלתות לכל הפעילות הזו, כאשר יש פעילות התנדבותית של סטודנטים שיכולים לתת מענה במסגרת חינוך בלתי פורמאלי.

אלכס מילר: אתי, אני מסכים איתך שללא סינרגיה וללא סנכרון בין המשרדים והגופים, כל מי שחזק יעשה את זה, וכל מי שחלש וזה לא בסדר העדיפויות שלו לא יעשה את זה.

אלכס מילר: אני לא יכול לסמוך כאן על כך, שהפעילות תהיה קיימת רק בחלק מהארץ, כמו באילת – שם ראש העיר חזק ויכול לעשות דברים כאלה ואחרים.

אלכס מילר: אנחנו יודעים לזהות רשויות, שם ראשי הערים שמים בסדר העדיפות שלהם את הנושא של החינוך הבלתי פורמאלי.

אלכס מילר: לא סתם דיברתי על אילת.

אלכס מילר: הסיור הראשון שלי בפתיחת הקדנציה שלי כיו"ר הוועדה היה באילת.

אלכס מילר: אנחנו נחשפנו שם לפעילות מאוד ענפה של חינוך בלתי פורמאלי.

אלכס מילר: כך גם במקומות אחרים, אבל אי אפשר לסמוך על כך שראש עיר מסוים מחליט שאצלו זה מתקדם, ואילו ראש עיר אחר מחליט אחרת.

אלכס מילר: אנחנו נבדוק את הנושא של ייעוד כספי חינוך בלתי פורמאלי.

אלכס מילר: אם יתגלה צורך בחקיקה, אנחנו נחוקק הצעת חוק כזו.

אלכס מילר: לדעתי, זה ייתן פתרון למקומות שהם יותר בעייתיים מבחינת השלטון המקומי: איפה שיש תחלופה של ועדות קרואות, איפה שאין תקופה ארוכה ראש עיר שיודע מהם סדרי העדיפויות.

אלכס מילר: יש כספים שאנחנו מוצאים לנכון לצבעו אותם.

אלכס מילר: כמובן שמשרד החינוך ומשרד הספורט יכולים לתת כאן מענה.

אלכס מילר: אני לא יודע, למה אנחנו לא עושים חיבור בין המחלקה לחינוך גופני במשרד החינוך לבין משרד הספורט והאיגודים המקצועיים.

אלכס מילר: לדעתי, זה פספוס.

אלכס מילר: שם יש הרבה מאוד פתרונות.

אלכס מילר: אני חושב, שדווקא הישיבה הזו היא דבר נחוץ ביותר.

אלכס מילר: אני פונה למשרד החינוך – משרד הספורט לא נמצא כאן, ולכן נעביר להם את הבקשה - לקיום מפגש בין משרד החינוך, משרד הספורט ואיגודים מקצועיים: ועד אולימפי וועד הספורט הלא אולימפי, והשלטון המקומי.

אלכס מילר: תקיימו ישיבה ותראו איך אפשר לנצל את המצב.

אלכס מילר: מוסדות השכלה גבוהה: מכללות ואוניברסיטאות – יש למצוא דרך לשילוב סטודנטים במקצועות שונים בעניין של חינוך בלתי פורמאלי, במסגרת של התנדבות כזו או אחרת.

אלכס מילר: אני מוכן לשקול את העניין של עבודה מועדפת למדריכי נוער.

אלכס מילר: זה עניין של סדרי עדיפויות של משרד האוצר.

אלכס מילר: אם אני יכול לתת עבודה מועדפת לכל אלה שעובדים אחרי הצבא, אני מעדיף שזה יהיה בחינוך המיוחד, ששם יש משבר עמוק.

אלכס מילר: שם אנחנו מפסידים כוח עצום, שהיה יכול לסייע לתלמידים עם מוגבלויות.

אלכס מילר: זה עניין של תקציב של משרד האוצר, שלצערנו לא נוכח כאן היום.

אלכס מילר: לסיכום, אני שוב מברך את השלטון המקומי.

אלכס מילר: תודה רבה, הישיבה נעולה.