הוועדה המיוחדת לפניות הציבור, כנסת 18, פרוטוקול מספר 135, 2012-01-03 14:00

אורי מקלב: צהרים טובים.

אורי מקלב: אני מתכבד לפתוח ישיבה מיוחדת של הועדה לפניות הציבור בענין סל שירותי "בזק" לעמותת ער"ן, אני נתבקשתי על ידי יושב ראש הועדה, חבר הכנסת , להחליפו, הוא היה אמור להיות אבל מסיבות לא צפויות נמנע ממנו הדבר ולכן אני נתבקשתי על ידו למלא את מקומו.

אורי מקלב: הוא ביקש גם להודיע שהוא מברך את ער"ן על פעילותה.

אורי מקלב: הכנסת מקיימת שבוע של פעילות בכנסת, מיגוון של פעילות ואנחנו היום מציינים את יום ההקשבה הלאומי.

אורי מקלב: ארגון ער"ן, אני מכיר אתכם ואני מבין שעיקר הפעילות שלכם היא הקשבה ושאתם מקום שאפשר לפנות אליו לעזרה, עזרה ראשונה ועזרה מתמשכת לכל הבעיות הנפשיות שהן במיגון דברים ואחרי זה בהמשך אתם תגידו ותעלו אותן, אין ספק שהחשיבות שלכם היא לא פחותה מכל עזרה ראשונה רפואית אחרת.

אורי מקלב: קודם כל עזרה נפשית היא לא פחות חשובה מעזרה גופנית ובמיוחד כשהעזרה הנפשית הזו היא גם עזרה גופנית.

אורי מקלב: אנחנו יודעים שחלק מן העזרה הנפשית היא גם כשיש בעיה של פיקוח נפש, של נפשות, נפש ממש, דהיינו, כשאנשים נמצאים בסכנה ולכן, החשיבות שלכם בעינינו –ואני חושב שזה צריך להיות בעיני כולם כי התפקיד שלכם לא פחות חשוב מכל מענה של הצלת נפשות שדומה לו ולכן, גם ההסתכלות שלנו והעזרה שלנו וההתייחסות שלנו כאן צריכות להיות בהתאם.

אורי מקלב: הנתונים, אתן לכם להציג אותם, הנתונים, כמה פניות?

אורי מקלב: מה הפילוח של הפניות?

אורי מקלב: אבל אני מבין שאנחנו רוצים להתמקד הפעם, לא רק לתת תהילה ולכתור כתרים לער"ן אלא שהם רוצים גם את העזרה עבורם וזה בנושא של החוק, הצעת חוק התקשורת "בזק" ושירותים, תיקון סל תשלומים מוזל, הצעת החוק הזו הונחה על ידי חברת הכנסת - שהוא היום יושב ראש הועדה לפניות הציבור וחבר הכנסת לשעבר חיים אורון, שהמהות והתכלית של החוק הזה הן להוזיל את ההקשרות עם התחנות, ער"ן היא לא תחנה אחת ויש מספר תחנות, והן משרתות את כולם.

אורי מקלב: בכל אופן, לתת את ההנחה ובלי שהם אומרים את זה אני כבר לבד יכול להבין, שאין הכוונה לתת לכל העמותות, אפילו הוולנטריות, שפועלות במיגוון נושאים, לת להן הנחה בטלפון.

אורי מקלב: יצויין ישנן בודדות, שרוב רובה של פעילותן היא ההתקשרות, היא הטלפון, זו ההתקשרות, אינטרנט או טלפון, שזו המהות וזו הליבה ועיקר הפעילות שלהן היא התקשרות בטלפון ולא זו אף זו אלא שלא מדובר, לצורך ההשוואה, על מקרה שבו אתה צריך להזמין אמבולנס כי זה לוקח דקה, חצי דקה או שתי דקות אלא שכאן מדובר על שיחות ארוכות, כשהטיפול והקשר נעשים דרך הטלפון וזה לא בזמן קצר אלא בזמן ארוך ולכן העלויות בהתאם.

אורי מקלב: ודאי שמקובל שכשמישהו קונה משהו בסיטונאות המחיר שלו לא כמו קמעונאי ויש הבדל בין קמעונאי לסיטונאי, יש הבדל בין צרכן גדול לאחרים ובמקרה הזה הם לא הצרכנים אבל האנשים הם הצרכנים, במיוחד כשאנחנו מדברים על דברים כאלה חשובים ולפעמים גם יכול להיות שאצל חלק מן הפונים המצוקות הנפשיות האלו יכולות להיות עם בסיס של מצוקה כלכלית, לפעמים יש גם קשר בין הדברים, ואוי לנו שאנחנו נמנע דברים כאלה, שנמנע את מתן השירות, בגלל שעלויות הטלפון הן גבוהות.

אורי מקלב: כפי שאנחנו יודעים שבארנונה אנחנו מתחשבים בעמותות אנחנו חושבים –וזה מה שהצעת החוק הזו באה להגיד, שבמקרים כאלה, כפי שציינתי, כשזה עיקר הפעילות וזה המענה, ואני מבין שהעמותה משלמת עשרים אלף שקל מדי חודש, ואני מניח שמדובר גם על אנשים שמתקשרים – ואתם תסבירו את הענין הזה - כך שלפי כל קנה מידה מדובר כאן על נתח מאד מאד מכובד מן הפעילות שלכם ואני אתן לכם להציג את זה.

אורי מקלב: לפני כן רק נעשה סבב קצר ברשותכם, שנכיר מי היושבים אתנו.

אורי מקלב: מנהלת הועדה, שלומית אבינח, אסף וינינגר - מרכז המחקר והמידע של הכנסת, דר' שירי דניאלס – מנהלת מקצועית בער"ן, אהרון בן שושן - אחראי תקשורת בער"ן, דוד קורן - מנכ"ל ער"ן, אלי שרון - יו"ר ער"ן, אבנר עורקבי - יו"ר אהב"ה, ליאת זק - מנהלת אגף רגולציה ב"בזק", יעל מלם יפה - הלשכה המשפטית במשרד התקשורת, נתי ביאליסטוק כהן - היועץ הבכיר למנכ"ל המשרד, איל קציר - דובר הועדה.

אורי מקלב: רבותי, לפני הפתיחה שלכם, יש כאן מסמך של מרכז המחקר של הכנסת, ביקשתי מאסף שיגיד מספר מלים כדי להציג את הנתונים שיש לך בנושא.

אסף וינינגר: אוסיף קצת לגבי הנושא העיקרי של הדיון הזה והוא סל שירותי "בזק" לעמותת ער"ן.

אסף וינינגר: מה שהיה בעבר –וזה עד חודש פברואר 2008 הוא שהיו תקנות של משרד התקשורת שדרכן ובאמצעותן עמותת ער"ן ועמותת "קול הדף" קיבלו מ"בזק", היתה רק "בזק" באותו הזמן, איזושהי הטבה שהשיחות הנכנסות לער"ן ולעמותת "קול הדף", היו מוזלות, מוזלות באופן משמעותי.

אסף וינינגר: הסכום המכסימלי לשיחה היה 42 אגורות לשיחה.

אסף וינינגר: בסופו של דבר, משרד התקשורת החליט לבטל את אותן תקנות בטענה שהן לא שוויוניות כלפי גופים אחרים שהם לא ער"ן או "קול הדף" ולכן הוחלט לבטל את אותן תקנות וזה הוביל, בסופו של דבר, לחקיקה של הצעת החק של חברי הכנסת וחיים אורון שדיברה על כך ששר התקשורת - עם הסכמה של שר האוצר ובאישור ועדת הכספים של הכנסת - יוכל לקבוע איזה גופים ואילו עמותות יוכלו לקבל מ"בזק" את אותה ההטבה.

אסף וינינגר: בסופו של דבר הוחלט "לרדת" מאותה הצעת החוק, בדיון שהתקיים בוועדת הכספים, היות ורצו להגיע להסכמה ביחד עם "בזק" והוחלט שם שבזמן שהתקנות יוארכו בחודש "בזק" "ער"ן" ו"קול הדף" ינסו לגבש ביניהן הסדר חדש במסגרתו דובר העמותות יעברו למספר שמתחיל ב 1-800 שזה אומר שהעלויות מושתות עליהן ו"בזק" תשפה אותן באמצעות תרומה בסכומים שבהם היא נהגה להיטיב עמן בעבר.

אסף וינינגר: בסופו של דבר, מן הבירור שאנחנו ערכנו עלה שעם "קול הדף" הגיעו לאיזשהו הסדר, לא באמצעות מספר של 1-800 אלא עם איזשהו מספר אחר, 1-700, בסופו של דבר עמותת "קול הדף" ניתקה את ההתקשרות שלה עם "בזק" ועברה לחברה אחרת אבל עם עמותת ער"ן לא הצליחו להגיע להסדר מסיבות כאלו ואחרות.

אורי מקלב: מתי היו הישיבות?

אסף וינינגר: זה היה בשנת 2008.

ליאת זק לינצ'בסקי: ער"ן לא רצו את ההסדר.

אסף וינינדר: מסיבות כאלו ואחרות לא הושג הסדר עם עמותת ער"ן, הנושא לא טופל מאז ולא הובא מחדש לדיון בוועדת הכספים אף שבאותו דיון דובר על כך שיתקיים דיון נוסף לאחר שבועיים.

אסף וינינדר: כך הגענו למצב היום.

אורי מקלב: תודה לאסף על הדברים.

דוד קורן: קודם כל, אורי מקלב, חבר הכנסת, תודה על שאתה מארח אותנו - - -

אורי מקלב: זוהי זכותנו.

דוד קורן: החלק שאני רוצה להציג מתייחס מעבר לעבודה שאנחנו עושים לאורך כל השנה, אתה ציינת משהו לגבי כך שאנחנו פרוסים באחד עשר מוקדים בכל הארץ, יש לנו אלף מתנדבים היום, שנותנים את השירות בטלפון, המוקדים פרוסים מבאר שבע ועד למוקד האחרון שמוקם בימים האלה בתל-חי.

דוד קורן: העמותה פועלת כבר ארבעים שנה.

דוד קורן: אנחנו שמים על השולחן את המצוקה של שני הקצוות, הקצה שלנו והקצה של הפונים.

דוד קורן: ההתייחסות כאן היתה של הפונים, בעיקר שלך, אסף, ואני אגיד על זה מילה.

דוד קורן: היה הסדר היסטורי ונדמה לי שמי ששם אותו על השולחן היה דווקא אמנון רובינשטיין בהיסטוריה שלו כשר התקשורת, שבעצם בחר שתי עמותות, ונכון שההסכם או ההסדר הזה הגיע לקיצו בתאריך שציינת, כפי שהגברת פה ציינה, ואני מניח שזה נכון, שההסדר עם ער"ן לא הושג ו"קול הדף" עברו ל 1-700.

דוד קורן: 1-700 עבורנו הוא לא פתרון כי הוא משית עלינו את העלות שמעבר לפעימה הראשונה ומבחינתנו זה לא סביר.

ליאת זק לינצ'בסקי: אחרי שלש דקות ומחצית.

דוד קורן: צריך לדעת שאצלנו כל השיחות הן - - -

אורי מקלב: צריך להבין שהשיחות פה הן ארוכות.

אורי מקלב: זה חלק מן הטיפול.

אורי מקלב: להבדיל משיחות שהן לקבל שרות או שירות תיקונים ואפילו למד"א, גם למד"א השיחה אורכת דקה או שתיים אם זה לוקח הרבה זמן אז זה סימן לא טוב, זה חייב להיות קצר מאד.

דוד קורן: מאה חמישים אלף שיחות שמגיעות אלינו, הן בממוצע סביב עשרים דקות כך שההסדר של 1-700 שהוא יפה אבל אנחנו לא יכולים לעמוד בו.

דוד קורן: הדבר השני שמבחינתנו הוא צורך –ואני אשים אותו כבר על השולחן- הוא זיהוי השיחות לצורך הצלת חיים.

דוד קורן: יש לנו ביום כתשע שיחות שהנושא של הצלת חיים נמצא בתוכן.

אורי מקלב: האם תפרסמו שהשיחות הן מזוהות?

דוד קורן: אני לא יודע.

דוד קורן: אני לא רוצה להיכנס לזה.

דוד קורן: זו שאלה מעניינת כי היא קריטית.

דוד קורן: כי במוקד צריך לומר שהשיחות מוקלטות.

דוד קורן: הן לא מוקלטות, את זה אני יודע שחייבים להגיד.

אורי מקלב: קח בחשבון שזיהוי יכול להפריע לכם.

דוד קורן: השיחות למשטרה, למשל, הן מזוהות ואני לא יודע אם הציבור יודע את זה אבל זו שאלה - - -

אורי מקלב: דעו לכם שהיום אנשים –ואני נדהמתי לראות את זה- יש לי כאן טלפון כזה וטלפון כזה ואנשים חוזרים אליי עם מספר וקלטתי שאנשים היום מסתובבים עם תוכנות שמזהות אנשים כסטנדרט, תוכנות שמפצחות את כל החסימות.

אורי מקלב: מסתובבים עם - - -

דוד קורן: אנחנו גוף ציבורי, אנחנו לא יכולים להשתמש בזה.

אורי מקלב: אני רק אומר שזה קיים.

אורי מקלב: זה לא דבר מיוחד היום, רק צריך את האישור החוקי, זה לא הדבר הבעייתי.

אורי מקלב: הטכנולוגיה ידועה, היום יש את זה להרבה אנשים.

דוד קורן: הקצה הזה, כאמור, הוא אל"ף, זיהוי השיחות שנכנסות אלינו ובי"ת, ההוזלה - - -

אורי מקלב: אני רק רוצה להבהיר שאתה מדבר על שיחות שהן מצילות חיים, לכן צריך שתהיה לכם האפשרות ושאתם לא עובדים עם המשטרה כי זה תהליך ארוך ולא יעיל.

דוד קורן: אנחנו עובדים עם המשטרה, אנחנו עובדים גם עם המשטרה וגם עם "בזק" וולא תמיד זה מספיק.

דוד קורן: כרגע יש שיחה אובדנית, אנחנו מתקשרים ל"בזק", "בזק" עושה את כל מה שהיא יכולה כדי לסייע לנו, היא נותנת לנו, נאמר, חמישה או ארבעה מספרים אנחנו צריכים להתקשר לשם כדי לזהות וזה לא פשוט.

דוד קורן: לא ניכנס לזה.

אורי מקלב: לא ניכנס לזה.

אורי מקלב: צריך למצוא את העקרון, את הפרודצדורה.

אלי שרון: היום יש החמצה גדולה, הרבה פעמים מחמיצים את המספר ולא יודעים איפה הפונה.

נתי ביאלסטוק: אם יורשה לי, אדוני, כקריאת ביניים, הנושא זה הוא מאד חשוב ומאד רגיש אבל מי שצריכה להיות שותפה לדיון הזה היא הרשות למשפט וטכנולוגיה במשרד המשפטים, שהיא אחראית על הנושא של הגנה על פרטיותו של אדם ויש כאן סוגיות שהן מאד מאד קשות בנקודה הזו, בעיניי לפחות.

אורי מקלב: הנושא העקרוני הוא שאנחנו מסכימים לנושא.

אורי מקלב: ככל שהעקרון המוסכם אז השאלה 'איך' לעשות את זה היא אחרת.

אורי מקלב: ברור שקודם כל נבדוק אם זה עומד מבחינה משפטית.

אורי מקלב: צריך דיון מקצועי בענין הזה אבל צריכים קודם להסכים.

נתי ביאלסטוק: ער"ן שם את הדבר הזה על השולחן.

נתי ביאלסטוק: אנחנו מודעים לבקשה הזו אבל אנחנו לא הכתובת.

נתי ביאלסטוק: אנחנו לא הכתובת בענין הזה.

דוד קורן: האם אתם לא יכולים לצאת בשימוע?

נתי ביאלסטוק: לא, זה בכלל לא במנדט שלנו.

דוד קורן: בזמנו זה היה לגבי השירותים הציבוריים.

נתי ביאלסטוק: השאלה של המידע, חשיפה של זהות המתקשר היא לא במנדט שלנו, לא בתחום שלנו.

אורי מקלב: מנהלת הועדה מציעה כאן שחלק מן הסיכום שלנו יהיה שאתם תפנו בבקשה לבדוק את הנושא, אנחנו נעקוב, אנחנו חושבים שהדבר הזה מציל חיים, יש לו חשיבות עליונה ולכן צריך לעשות את כל מה שאפשר במסגרת החוק, כדי לאפשר לכם, בתנאים מסויימים, להשתמש בטכנולוגיה, אולי אפשר לעשות מימשק עם המשטרה, עם טכנולגיה כזו, עם סמכות של מישהו והדברים האלה הם שאלה של רצון טוב ושאלה עקרונית שהיעד מקובל.

אורי מקלב: אם היעד מקובל נמצא את הפתרונות.

אלי שרון: אנחנו לא רוצים לקבל את הפרטים של האיש, לא את הכתובת, לא את השם ולא שום דבר, רק מספר ולכן, זה יותר קל מבחינה זו.

אלי שרון: אנחנו עם המספר נלך למשטרה, המשטרה תמצא את האיש, "מגן דוד" ימצאו את האיש, אנחנו רוצים משהו הרבה יותר קל ופשוט.

אלי שרון: אתם מקיימים דיון שאני לא יכול להיות צד בו.

נתי ביאלסטוק: רק תשמע את הדברים באוזניך.

אורי מקלב: בדבריך תתיחס לזה, לשאלה איך אתם רואים את הדבר, חיובי או שלילי.

נתי ביאלסטוק: שוב, אני לא יודע איך לומר את זה, זה לא בתחום שלי הענין הזה, אין לי את הכלים לשפוט את הדבר הזה, הדבר היחיד שאני יכול להגיד - - -

אורי מקלב: אתה כאן ולא שולחים לכאן נציג ש"לא יכול להגיד" דבר של המשרד ביחס לשאלה האם המשרד רואה בעקרון את הדבר כחיובי ונכון לעשות.

נתי ביאלסטוק: אני רגיש לענין הזה.

נתי ביאלסטוק: משרד התקשורת, זו לא שאלה שאמורה להיות מונחת לפתחו.

נתי ביאלסטוק: אני רק רוצה להסב שימת לבו של ער"ן שאם הציבור ידע שהוא מזוהה אז יכול להיות שהוא ימנע מלהתקשר גם.

אורי מקלב: לקחנו את זה בחשבון.

אורי מקלב: אני רוצה להשלים את זה.

אורי מקלב: אתה יכול להגיד 'לא' ואז אנחנו נפנה ונגיד מהן המסקנות שלנו אבל משרד התקשורת צריך להגיע ולומר.

אורי מקלב: אתה יכול לומר שאתה צריך לבדוק את זה אבל - - -

נתי ביאלסטוק: אשמח לבדוק את זה אבל צריך לקחת את זה לרמו"ת כי הם הרגולטור.

אורי מקלב: סליחה, רבותי, משרד התקשורת הוא רגולטור, אתה צריך לתת תשובה, אם זה יישאר באויר לא נגיע לשום דבר, נגיע למקום שלכם, אם אתם טוענים שלא או אתם רוצים לבדוק זה מקובל עלי שאתם רוצים לבדוק אבל, אתם צריכים להביע עמדה.

אורי מקלב: משרד התקשורת צריך להביע עמדה, שלילית או חיובית אבל הוא צריך להביע עמדה.

אורי מקלב: אם תאמר: תלוי בתנאים אלה ואלה אז זו גם עמדה.

אורי מקלב: אם בתנאים מסוימים באופן מסוים, בזמנים, בדברים מסויימים אז נדבר אבל עדיין העמדה מאד חשובה כדי לקדם את התהליך.

דוד קורן: הנושא הבא שמטריד אותנו ומונח פה בתוך החומר הוא העלויות שיש לנו.

דוד קורן: פה בעצם יש שני סוגים של עלויות, שיחות טלפון שאנחנו עושים - שהן לא רבות - והדבר השני הוא התשתיות שעולות לנו המון כסף ואנחנו משלמים היום סדר גודל של עשרים אלף שקל בחודש, על תשתיות שאנחנו צריכים להחזיק כי אלה ההסדרים שיש ככדי שנוכל להפעיל את המערכות שיש לנו, ופה אני רוצה לפתוח סוגריים ולספר על מה שקורה במחוזות דומים באירופה.

דוד קורן: בגרמניה, למשל, חברת דויטשה טלפון, שזו חברת תקשורת, מחזיקה חמישים אחוז מן העלויות של הארגון הדומה לנו, כחלק מן המחוייבות שלה, ואני יודע שזה לא הנושא שבחקיקה אבל אני שם את זה על השולחן כמשהו שקיים בעולם כתפיסה ש"זה חייב להיות".

דוד קורן: אנחנו לא יכולים לשאת בעלות של רבע מליון שקל שאנחנו מעבירים ל"בזק" והם 'עושים עלינו כסף יפה' ואני לא בא בטענות אל "בזק" כי היא צריכה להרוויח, אבל היא 'עושה עלינו הרבה כסף' ואנחנו מספקים להם הרבה שיחות.

אורי מקלב: זה לא מתפקידי אבל נשאלת השאלה האם עשיתם איזושהי תחרות?

דוד קורן: לצערנו עדיין אף חברה לא מסוגלת להתחרות עם "בזק" במענה לדרישות הסף שלנו לשירות שהוא מספיק אמין כי מספר חברות כבר הגיעו אלינו, גם "סלקום" וגם "הוט" והן עדיין לא יכולות להתחרות.

דוד קורן: אני משוכנע שברגע שהן יוכלו להתחרות גם "בזק" תרד אבל אני שם את זה היום על השולחן -ואמרתי את זה ל"בזק" כבר יותר מפעם אחת ובינתיים אנחנו שומעים משם "מסכת ברכות" כמו שאומרים.

אורי מקלב: הסבר לא מקצועי, למי שלא מבין ולא איש טכנולוגי, למה מסובך אצלכם כל כך, מניה וביה לא הבנתי.

אורי מקלב: ראיתי מרכזיות, ראיתי מוקדים כמו המוקד של "יד שרה" למשל, שנראה מוקד די משוכלל.

דוד קורן: הבעייתיות היא בגלל שיש מוקדים מפוזרים בארץ.

אורי מקלב: הסינכרון?

דוד קורן: כן.

דוד קורן: ואלה הם הדברים שנוגעים בלב הדיון שנמצא פה היום.

אהרון בן-שושן: מספר משפטים קצרים.

אהרון בן-שושן: אנחנו היום משתמשים במערכת שנקראת v.p.n.

אהרון בן-שושן: virtual private net work דהיינו, זו רשת פרטית, שלנו, במסגרת ה"בזק".

אהרון בן-שושן: "בזק" מכרה לנו שירות של רשת פרטית.

אהרון בן-שושן: למה אנחנו עובדים ברשת פרטית?

אהרון בן-שושן: מסיבה פשוטה, אנחנו שואפים לשמור מידע פנימי שלא יגלוש החוצה בשום פנים ואופן.

אהרון בן-שושן: אנחנו לא יכולים לעבוד עם קווים מוזלים יותר -מה שקיים היום בחברות אחרות כמו "הוט" וכל חברות ה- i.s.p. למיניהן כמו 012 או כל חברה אחרת, ואנחנו נאלצים לעבוד עם "בזק".

אהרון בן-שושן: אנחנו ניסינו בעבר לעבוד מול "הוט" כדי להוזיל עלויות ולא הצלחנו.

אהרון בן-שושן: אנחנו עובדים עם "בזק" כבר הרבה מאד שנים, אין לנו טענה או מילה רעה על "בזק" אבל יש לנו בעיה של עלויות.

ליאת זק לינצ'בסקי: אנחנו שמחים שאתם בוחרים להמשיך לעבוד אתנו אבל זה לא מדויק שאין לנו מתחרים.

ליאת זק לינצ'בסקי: אנחנו היינו שמחים אם לא היו לנו מתחרים אבל יש לנו מתחרים.

אהרון בן -שושן: אנחנו הצגנו את זה בצורה הנכונה ביותר.

ליאת זק לינצ'בסקי: אנחנו מאד שמחים שאתם רוצים את איכות השירות אבל להגיד שאין לנו מתחרים זה לא הצגת התמונה הנכונה.

דוד קורן: לא מתחרים שיכולים להחליף אתכם.

ליאת זק לינצ'בסקי: זו בחירה שלכם.

אורי מקלב: האם "הוט" נמצאים כאן?

שלומית אבינח: הוזמנו ולא הגיעו.

דוד קורן: יש שני מרכיבים לתנאי המתחרים.

דוד קורן: האחד הוא מרכיב התשתית שהוא חשוב ביותר והמרכיב השני הוא המספרים שאנחנו עובדים אתם, שהם 1201, שזה מספר שבא דרך "בזק" ואני אישית - - -

אהרון בן -שושן: לא, זה משרד התקשורת.

דוד קורן: סליחה, לוקח מילותי חזרה.

אורי מקלב: כמה שנים אתה עובד בער"ן?

אהרון בן -שושן: עשר שנים.

אורי מקלב: האם הרקע שלך הוא מקצועי בתחום המיחשוב והטלפונים?

אהרון בן -שושן: כן.

אהרון בן -שושן: עוד עשרים ושתים שנים ב"טלרד" לפני כן.

אהרון בן -שושן: לשאלת יושב הראש, לא "טלרד בזק" אלא "טלרד" בלי "בזק", אנחנו סיפקנו את הציוד ל"בזק".

אורי מקלב: אנחנו גדלנו על ציוד של "טלרד".

אלי שרון: אני רוצה לעבור קצת לצד הציבורי כי יש פה דיונים של חוק בוועדת כספים, מה כן אמרו ומה לא אמרו ואני יודע שהאמירה שלי היא באויר והיא לא רגולטורית ולא מחייבת.

אלי שרון: כל הנושא של תמיכה של חברות גדולות בארץ, ציבוריות וגם פרטיות כמובן, בשירותים שניתנים לכלל הציבור, שירותי התנדבות שניתנים לכלל הציבור, בתחום שהם עוסקים בו, אני אגיד 'מינורית' וזה אומר שעשיתי אתם חסד.

אלי שרון: כשבא דוד עם האינפורמציה ש"דויטשה טלקום" תומכת ב 50% מן הארגון המקביל לנו בגרמניה חשבתי לעצמי באותו רגע: הרי ככה זה צריך להיות.

אלי שרון: אני לא מצפה רק מ"בזק", יש עוד חברות תקשורת אבל, כאשר אנחנו, נכנסות אלינו, נענות על ידינו מאה וחמישים אלף שיחות לשנה, ועוד כמאתיים אלף שיחות לשנה נכנסות אבל נגמרות אחרי דקה, בגלל שאנחנו לא מסוגלים להיענות כלומר, מדובר פה במאות אלפי שיחות לשנה, אז אנחנו היינו מצפים ש"בזק" תרים איזושהו כפפה בנושא הזה ותהיה קצת יותר נדיבה גם כלפינו כארגון וגם כלפי הפונים שלנו.

אלי שרון: אני לא מדבר רק על רגולציה כי יש פה ענין ציבורי עם השאלה איך אתה תומך בארגון שמורכב מאלף מתנדבים שתורמים -כל אחד מהם- שעות רבות בחודש מזמנם בחינם וזה שירות לכלל הציבור בישראל.

אורי מקלב: אמרת דברים נכונים אבל באותה המידה צריך לציין שהדבר הבסיסי והמרכזי הוא מיוחד.

אורי מקלב: אם, למשל, הייתי יושב פה עכשיו עם חברה שמספקת כסאות גלגלים אז הייתי אומר לה: שמעי, כיוון "יד שרה" מספקת כסאות גלגלים אז צריך להיות איזשהוא מימשק שנותן את התשובה ואז הייתי אומר: ראו, הם מספקים כסאות גלגלים והם נותנים את השירות במקומכם.

אורי מקלב: אמנם "בזק" היום היא חברה פרטית אבל היא חברה מובילה, והדבר המרכזי בעמותה, המרכזי והעיקר הוא שיחות הטלפון האלה.

אורי מקלב: המענה יכול ויהיה בחדר אחד אבל מה שיהיו בו אלו שיחות הטלפון.

אורי מקלב: אנשים צריכים להגיע אליו דרך הטלפון.

אורי מקלב: זו הפעילות.

אורי מקלב: בנוסף, יש לה פעולה ערכית שהיא מצילת חיים, אז לדברים האלה צריך שיהיה איזה משהו שיחריג את השיקול.

אורי מקלב: אין ספק שלא לכל עמותה אנחנו עושים 'יום' בכנסת ואין ספק שיש כאן, לפי כל קנה מיחדה, החרגה של הפעילות הזו.

ליאת זק לינצ'בסקי: קודם כל אין ספק שמדובר פה בסוגיה מאד חשובה ואני לא חושבת שמישהו שיושב כאן מסביב לשולחן חולק על הענין הזה אבל, יש פה שאלה עקרונית -ודווקא התחברתי למה שאתה אמרת, לא במישור הרגולטורי אלא במישור הוולנטרי.

ליאת זק לינצ'בסקי: לדעתי יש פה שתי דרכים ללכת בהן.

ליאת זק לינצ'בסקי: האחת היא אם המדינה מחליטה שזה מספיק חשוב לה ושהמטרה ראויה אז היא צריכה לממן.

ליאת זק לינצ'בסקי: היתה ועדת הורביץ שישבה בשנת 1998 וקבעה -לגבי שיחות חינם למתקשר- שכל משרד ממשלתי יקבע מי הגופים, יתעדף את הגופים שרלבנטים לו ויממן אותם.

ליאת זק לינצ'בסקי: זו דרך הראויה ממבחינת המדינה.

ליאת זק לינצ'בסקי: במישור הוולנטרי והציבורי זה באמת צריך להישאר ברמה של החלטה של החברות לתרום תרומה לקהילה.

ליאת זק לינצ'בסקי: "בזק" תורמת הרבה מאד לקהילה, בשנת 2011 היא דורגה בין עשרת החברות שתרמו הכי הרבה לקהילה בארץ ואתם יודעים בוודאי שאנחנו תורמים הרבה לער"ן, עושים אתכם הרבה שיתופי פעולה, גיוס של מנתדבים מקרב עובדי "בזק", תרומה של מתקני בזק לטובת הכשרות שלהם, שידרוג אתר האינטרנט וכו'.

ליאת זק לינצ'בסקי: זה במישור הוולנטרי, החלטה של חברה פרטית.

ליאת זק לינצ'בסקי: אני לא חושבת שמשהו פה צריך להיות במסגרת של חוק.

ליאת זק לינצ'בסקי: בכל מקרה, הדיון כולו צריך להתייחס לכלל חברות התקשורת כי אני בטוחה שלערן לא מתקשרים רק מבזק, יש היום עוד הרבה חברות תקשורת אחרות וגם מן הסלולאר מתקשרים לער"ן וכל הסוגיה היא נכונה לכלל חברות התקשורת.

ליאת זק לינצ'בסקי: מן הצד השני אמרתי של"בזק" יש מתחרים וכן יש אופציה.

ליאת זק לינצ'בסקי: אני מאד שמחה שאתם בוחרים באיכות השירות שלנו שהיא באמת יותר טובה מזו של המתחרים אבל יש עוד אופציות ואני יודעת שכן ישבו ויושבים אתכם כדי לנסות ולמצוא פתרון כדי להוזיל לכם את העלויות שלכם, ובימים אלה ממשיכים לשבת אבל, גם צריך לזכור שאנחנו מחוייבים לשוויוניות ויש גבול למה שאנחנו יכולים להוזיל כי אנחנו לא יכולים להוזיל רק לכם ולא לאחרים.

אורי מקלב: יש הצעת חוק גם על תקשורת, שהיא בקשר למטה חירום טלפוני לנפגעות ונפגעי תקיפה מינית, הצעה של חברת הכנסת אורלי לוי, ושם, בחוק, שעבר כבר בקריאה טרומית, עם תמיכה של שר התקשורת והממשלה, בידיעת משרד התקשורת, יהיו כל הטלפונים במוקדים האלה גם מנייחים וגם מניידים ללא תשלום, מדצמבר 2011.

אורי מקלב: זה אמור לעלות לקריאה ראשונה אז הדברים בסוף יעשו.

אורי מקלב: אני לא יודע מי ישפה אתכם אבל השאלה היא האם - - -

ליאת זק לינצ'בסקי: אנחנו מודעים להצעה הזו וגם שם אמרנו את מה שאמרנו, ברמה העקרונית, יש פה איזשהו עיוות שבדרים שמדינה אמורה לממן אותם היא לא מממנת ובסוף משיתים אותם על חברות פרטיות ואין לזה סוף.

ליאת זק לינצ'בסקי: היום זה נפגעי תקיפה מינית, מחר זה גם ער"ן ואין לדבר הזה סוף.

ליאת זק לינצ'בסקי: זו לא הדרך הראויה.

ליאת זק לינצ'בסקי: הדרך הראויה היא כמו שאמרתי והתחברתי לדברי יושב ראש ער"ן שאנחנו וחברות אחרות יחליטו שהן תורמות ולמי הן תורמות וגם אמרתי ש"בזק" היא מן התורמות הגדולות במשק הישראלי.

ליאת זק לינצ'בסקי: אני לא חושבת שזה צריך להיות בחקיקה.

אורי מקלב: אני לא נכנס לשאלה מי יממן את זה.

אורי מקלב: בסך הכל ער"ן נותנת משהו וצריך להפריד בין הדברים.

אורי מקלב: אנחנו יודעים בכלל, שהמיגזר השלישי, כל העמותות הוולנטריות שנקראות המיגזר השלישי, הן עומדות במקום המדינה.

אורי מקלב: חלק מהן עומד במקום המדינה, אם לא הן אז המדינה צריכה לעשות את זה.

אורי מקלב: זה לא שהן נותנות שירות נוסף.

אורי מקלב: זה למקום.

אורי מקלב: נניח מוקד חירום טלפוני חינם לתקיפה או דבר כזה, זה יום חלק נדרש וברור שאם "בזק" היתה חברה ממשלתית כמו פעם, אז היום היתה הצעת החוק הזו מתקבלת והיו עושים את זה והיו רואים את זה כדבר טבעי.

אורי מקלב: אנחנו מודעים גם לבעיה שחברה צריכה להתנהל לפי חוק, לא בצורה וולנטרית אלא לחברה יש חוקים ותהליכים איך היא צריכה לפעול.

אורי מקלב: היא לא נותנת תרומות אלא בצורה מסודרת וזה על פי החלטתה.

אורי מקלב: יחד עם זאת, אנחנו כן חושבים שכאן, יש משא ומתן מסחרי, עם קניין גדול, יש איזה שילוב של השיקול הוולנטרי יחד עם השיקול המסחרי ולו רק כדי לשמר אותו אצלכם כי אולי בעוד חצי שנה יהיה כבר מישהו אחר, אז במסגרת שיקולים כאלה, ולהכניס את הקשר הטוב - וחשוב לציין שהם מציינים את זה, כל הדוברים, על הקשר הטוב והשירות הטוב וזה נדיר היום במחוזותינו לא לקבל תלונות, הועדה הזו תעיד ש"בזק" לא תמיד היא עם הצרכנים הכי גדולים ומציינים אותה לטובה אבל חברות שנותנות שירותים לא תמיד המדינה איתן ובמדינה היום, לא על כולם יש תמיד מלים טובות להגיד אבל עובדה שהם אומרים לכם, כצרכנים גדולים וכצרכנים שהתקשורת צריכה להיות עבורם אמינה ומאד יחודית והרי שלחו אתכם לשבת, לשלוח אתכם היום לשבת ולנסות לעשות איזה 1-799 וחצי, אני לא יודע מה, בין הדברים האלה, למצוא איזה מסלול שיוזיל להם את העלויות, או השוטפות או הנוספות ומבחינתי מן הצד של אנשים שמתקשרים, שיידעו שהעלויות הן פחותות, אני לא רוצה לחשוב שיכול להיות שיש אנשים שאין להם טלפון קווי, או שהאדם נמצא באיזה מקום ויש לו רק את הטלפון הסלולארי והעלות עליו אז הוא נמנע ואם הוא נמנע, הרי יכול להיות השיקול הכספי באותו הרגע - וצריך לקחת את זה בחשבון, אלה דברים שלפעמים הם קטנים אבל אלה לא דברים רגילים, לפעמים דבר קטן יכול להיות מעכב הצלה שלמה.

אורי מקלב: השיקול שם הוא לא שיקול מאוזן ושכלי לכן, אנחנו צריכים לעשות הכל כדי לדעת שהכסף הוא לא זה שמעכב את קבלת העזרה.

אורי מקלב: לכן צריך לעשות, לשם כך אנחנו נמצאים פה.

אסף וינינגר: בהקשר הזה –וזה משהו שרציתי לשאול את ער"ן, בדיון שהתקיים בשנת 2008 בוועדת העבודה והרווחה נאמר על ידי מנכ"לית ער"ן בשעתו שמספר השיחות לער"ן באותה השנה היה שלש מאות אלף והיום מספר השיחות הוא מאה וחמישים אלף - - -

אהרון בן -שושן: לא, לא, לא - - -

אלי שרון: אני אחזור, המאה וחמישים אלף הן השיחות שאנחנו נענים להן.

אלי שרון: יש עוד כמות שהיא 40% מן השיחות הנכנסות אלינו.

אלי שרון: מבחינת "בזק" יש אולי שלוש מאות וחמשים או ארבע מאות אלף.

אסף וינינדר: רציתי רק לוודא שאין ירידה.

אהרון בן-שושן: מאה וחמישים אלף השיחות הן שיחות שנענינו דהיינו, הן שיחות של כעשרים דקות בממוצע.

אהרון בן-שושן: יש עוד המון המון שיחות שנקטעות.

אהרון בן-שושן: סתם שיחה כמו של פונים שרגילים לקול מסוים או לאדם מסוים והם יחייגו ומזהים לפי קול, אם הם לא זיהו את הקול הרצוי באותה השניה הם מנתקים אחרי משפט או שניים - - -

אורי מקלב: האם יש לכם הטרדות?

אהרון בן-שושן: כן, יש לנו גם כאלו.

דובר: צפוי שברגע במידה והשיחה חינמית אז מספר ההטרדות יעלה.

אהרון בן-שושן: אבל אם זה יהיה גלוי אז מספר ההטרדות ירד.

ליאת זק-לינצ'בסקי: רק להוסיף למה שאמרת שאנחנו תמיד שמחים לשבת עוד ולקדם יוזמות ואנחנו עושים את זה גם באפיק של תרומה לקהילה וגם בפן העסקי מול ערן ורק חשוב לי, כמו שאתה אמרת, שכל סוגיה שתידון תידון ביחס לכלל המפעילים כי שוב, אנחנו לא לבד.

נתי ביאלסטוק: אני אחלק את זה לשניים.

נתי ביאלסטוק: קודם כל השיחות הנכנסות אל ער"ן והבקשה של ער"ן היא לתת איזושהי הנחה ללקוחות שלה, אני מזכיר שהתעריפים של "בזק" הם מפוקחים והיא החברה היחידה שהתעריפים שלה מפוקחים.

נתי ביאלסטוק: אלה דברים שנקבעים באופן עצמאי ואין לנו דרך לאכוף את הדבר הזה.

נתי ביאלסטוק: רק כדי לשבר את האוזן, שיחה של עשרים דקות, העלות שלה היא שקל בשעות היום וכמעט שני שקלים בשעות הערב כשזה מ"בזק".

נתי ביאלסטוק: כשזה מן החברות האחרות זה יכול להגיע לסכומים של ארבעה או חמישה שקלים.

נתי ביאלסטוק: חמש אגורות לדקה בשעות השפל.

אהרון בן-שושן: תוסיף מע"מ.

נתי ביאלסטוק: אז שקל וחמש עשרה אגורות או שני שקלים וחצי.

אהרון בן-שושן: אנחנו מתייחסים לכמות השיחות בכלל ולא רק ל - - -

נתי ביאלסטוק: רגע, אתם לא משלמים על השיחות הנכנסות.

נתי ביאלסטוק: תנו לי לדבר, לא התפרצתי לדבריו של אף אחד.

נתי ביאלסטוק: מהסלולאר זה יעלה קצת יותר אבל הסלולאר לא נדון פה כי מדברים רק על "בזק".

נתי ביאלסטוק: אולי זה כי נוח לדבר על "בזק" כי היא תחת משטר של תקנות ומשטר התעריפים שלה מוסדר על ידי המשרד, אבל, בואו נזכור ש"בזק" היא חלק מן השוק ולא כולו.

אורי מקלב: האם בזק היא לאומית בהגדרה?

נתי ביאלסטוק: לא.

אורי מקלב: באוריינטציה ודאי.

אורי מקלב: גם חברת חשמל היא פרטית אבל - --

נתי ביאלסטוק: לא, חברת החשמל היא ממשלתית.

אסף וינינדר: אני חושב ש"בזק" נדונה פה כי הסטורית מדובר היה ב"בזק".

אסף וינינדר: אבל האמת היא כלפי כל נותן שרות תקשורת.

נתי ביאלסטוק: רגע, אמרתי שאחלק את הדברים לשניים ברשותכם.

נתי ביאלסטוק: החלק הראשון האו העלות למחייגים.

נתי ביאלסטוק: "בזק" נותנת את השירות, זה לא שהיא לא נותנת את השירות.

נתי ביאלסטוק: כל החברות, הן לוקחות את השיחה ממקום אחד למקום אחר.

נתי ביאלסטוק: בהקשר הזה מגיע להן על זה תשלום.

נתי ביאלסטוק: בהיבט המקצועי גרידא, אני מאד מסכים עם מה שנאמר פה - ונאמר גם בהרבה דיונים אחרים שהמדינה, הממשלה, אם היא צריכה להשית את העלויות האלה כדי שהציבור לא ישא בהן אז היא צריכה לקחת במידה מסוימת את העלויות האלו על עצמה או לפחות לא להפיל אותן על הגופים העסקיים.

נתי ביאלסטוק: לנו יש קושי לגעת בנושא הזה משום שכמו שאמרתי התעריפים של "בזק" הם לפי תקנות וחייבים להיות אחידים לכולם.

נתי ביאלסטוק: התעריפים של חברות אחרות - אנחנו בכלל לא נוגעים בהם.

נתי ביאלסטוק: בהיבט הציבורי אני מסכים שיש פה איזשהו רצון וצורך לבוא לקראת אותם מתקשרים על מנת להקל עליהם את הגישה למוקד הזה, לעתים זה יכול להיות באמת איזשהו קושי כלכלי אבל זה לא רק זה.

נתי ביאלסטוק: גם מן הסיבות האלו הממשלה תמכה בהצעת החוק של חברת הכנסת לוי אבקסיס אבל, גם שׁם, ואני שׂם על השולחן, אנחנו מנסים עדיין לבוא בדברים על מנת לראות איך אפשר בכל זאת להגיע למצב מקובל, אנחנו בודקים קודם כל מה הכמויות ומה המידות כדי להגיע למצב שבו זה לא יהיה ללא תשלום לחלוטין ואגב, לשיחה חינם יש גם צד מאד לא יפה ומכוער שהחברים אולי לא מכירים אותו וזה הנושא של ההטרדות.

נתי ביאלסטוק: אותן שלש מאות אלף שיחות יגדלו בצורה דרמטית ומשמעותית ויכול להיות שהציבור יפגע כי כשנכנס יותר קרוב ממה שהם יכולים להכיל אז הרבה מאד שיחות חשובות נופלות.

דובר: אם נקבל את מספר הטלפון אז המטרידים ירדו.

אסף וינינדר: יש מטרידים גם למשטרה.

נתי ביאלסטוק: כן אבל למשטרה יש דרך אחרת לטפל במטרידים.

נתי ביאלסטוק: והמשטרה היא לא גוף פרטי - - -

אורי מקלב: אם הם מודעים לענין הזה אז נשאיר אותו לשלב אחר.

נתי ביאלסטוק: אני פשוט שם את הדברים על השולחן כדי שנדע מה גדר הדיון כי לכל מטבע יש שני צדדים.

נתי ביאלסטוק: זה בהיבט הזה.

נתי ביאלסטוק: בהיבט האחר של עלויות התקשורת לער"ן, אני לא יכול לקבל את מה שנאמר פה שרק "בזק" יכולה לספק להם את השירותים או לעמוד בתנאי הסף שלהם, יכול להיות שער"ן צריך להנמיך קצת את תנאי הסף שלו, יכול להיות שהוא צריך לחשוב על תיפעול אחר של המערכת אבל, לדעתי, יש יותר מחברה אחת לבד מ"בזק" שיכולה לספק להם שירות, בסטנדרטים סבירים לצרכים שלהם, על מנת שהם יוכלו לתמחר את הדבר הזה.

נתי ביאלסטוק: גם פה, גם בשירותים האלה, חלק מן השירותים של "בזק", ובעצם כל השירותים של "בזק" חייבים להות שוויוניים ואם היא מאבחנת את ער"ן על פי קריטריונים לא בלעדיים אז היא תצטרך לגלגל או לשרשר את ההנחות שהיא תתן להם על כל הצבור שדומה לערן בהקשר הזה.

נתי ביאלסטוק: זו חברה פרטית אבל היא חיה תחת רשיון ורגולציה.

נתי ביאלסטוק: לכן, יש גם קושי בהיבט הזה ואני מבין את הקושי.

נתי ביאלסטוק: אגב, החברות האחרות לעומת זאת, לגבי השוויוניות, חלקן חייבות גם בשוויוניות מלאה וחלקן בשוויוניות יחסית אבל זה יקרה אצל כולן, זאת אומרת, אי אפשר לתת הטבות רק לער"ן ולא לתת ללקוחות אחרים שיהיו דומים לער"ן.

אורי מקלב: אין רבים שדומים לער"ן.

נתי ביאלסטוק: לא יודע.

אורי מקלב: אז תבדקו.

נתי ביאלסטוק: עכשיו אתה שואל מה תפקידי במרחב.

נתי ביאלסטוק: תפקידי במרחב הוא לעשות רגולציה על בעלי רשיון בתחום התקשורת.

נתי ביאלסטוק: אני לא יודע לעשות רגולציה על עמותות מן הסוג הזה.

נתי ביאלסטוק: או לבוא ולהגיד שער"ן היא דומה או שונה מגורם אחר, מעמותה אחרת שנותנת שירותים חשובים.

נתי ביאלסטוק: זה גם לא בתחום הידע שלי כמשרד תקשורת.

נתי ביאלסטוק: אני לא יכול לקבל החלטות במישור הזה.

אורי מקלב: אי אפשר להסתתר.

נתי ביאלסטוק: אני לא מסתתר.

נתי ביאלסטוק: אני אומר לך את האמת, אני לא מסתתר.

אורי מקלב: אם הדבר היה חשוב אז היינו מוציאים את זה.

אורי מקלב: מה לגבי זיהוי של מספרים?

נתי ביאלסטוק: שוב, אני אומר שאני לא יודע להגיד בדברים האלה מה נכון ומה לא נכון.

נתי ביאלסטוק: פה יש סוגיות שמצד אחד הן הצלת חיים שזה ערך חשוב כפי שטוענת ער"ן ואני לא יודע לאמוד אותו מול הערך של פגיעה בפרטיותו של אדם שאני גם לא יודע להעריך אותו ולכן, בדיון הזה חייבת להיות 'רגל' נוספת שותפה והיא הרבה יותר חשובה ממני, בכפוף לכל החלטה שלהם נשמח לעזור להם בהיבט הזה ככל שניתן.

שירי דניאלס: אני רוצה להגיד שני דברים קצרים מנקודת המבט שלנו.

שירי דניאלס: קודם כל נאמר פה שיש גופים רבים בתחומי הסיוע ואני רוצה רק לתת קנה מידה.

שירי דניאלס: ער"ן היא הקו החם הגדול ביותר במדינת ישראל, אנחנו מדברים על מאה וחמשים אלף פניות בשנה.

שירי דניאלס: רק כדי לשבר את האוזן, הקו החם הגדול הבא וענה על שבע עשרה אלף פניות בשנה.

שירי דניאלס: אנחנו מדברים על סדרי גודל אחרים לגמרי.

שירי דניאלס: הזכירו פה קווים לאוכלוסיות מיוחדות או נפגעי תקיפה או הקו הלבן שהוא לאוכלוסיה של הומואים ולסביות, ובניגוד לקווים האלה, שמקבלים שיחות בודדות ביום, בין שלש לחמש שיחות ביום, אנחנו מדברים פה על שלושת אלפים שיחות ביום.

שירי דניאלס: חלק מן הענין הוא שער"ן הוא לא קו נישה, ולכן, כשאני פונה לער"ן אני לא צריכה להגדיר את עצמי כנפגעת תקיפה, אני לא צריכה להגדיר את עצמי כשייכת למיגזר כזה או אחר ולכן, הרבה מאד נפגעי תקיפה בוחרים להתקשר לער"ן.

שירי דניאלס: לא אאריך - - -

אורי מקלב: אתם הצלחתם לחדור למודעות של כולם כמי שנותנים עזרה ראשונה נפשית, על כל היקפיה וכל הדברים שבהם אתם פועלים.

אורי מקלב: אין ספק בענין הזה.

אורי מקלב: המודעות לער"ן והחשיפה שלכם הן מאד מאד גדולות.

אורי מקלב: לא שאני יודע מה מספר הטלפון אבל אני מניח - - -

שירי דניאלס: 1201.

אורי מקלב: אבל אני מניח שמי שרוצה יודע ומי שרוצה להגיע אז קל לו להגיע.

שירי דניאלס: קל לו להגיע ובחירום אנחנו רואים עלייה של 40% בפניות בדיוק מן הסיבה שאם אנחנו כתובת בשיגרה אז אנחנו כתובת גם בחירום.

שירי דניאלס: אנחנו לפעמים סעד יחיד לאוכלוסיות שידן אינה משגת, אנחנו מדברים על ילדים ונוער בסיכון, אנחנו מדברים על קשישים, יש לנו קו מיוחד לזקן וקו לחייל וקו בשפה הרוסית וקו בשפה הערבית.

שירי דניאלס: אלו אוכלוסיות שממעטות לפנות לעזרה, אין להן תמיכה בלתי מוגבלת.

שירי דניאלס: אז אם הם מתגברים על המחסום של הבושה ועל החשש מתיוג ובכל זאת פונים בחסות האנונימיות והמקצועיות אז אנחנו צריכים להקל עליהם.

שירי דניאלס: משפט אחרון שאומר בהיבט השני של המספרים כגלויים, אספר לכם שבשבוע שעבר התקשרה לער"ן נערה בת שש-עשרה והיא סיפרה שהיא בלעה ששים כדורים כרגע והחליטה לסיים את חייה בעקבות פרידה מחבר והיא מתקשרת כדי לבצע את השיחה האחרונה שלה.

שירי דניאלס: כאלו שיחות יש לנו ארבעת אלפים בשנה, על מחשבות אובדניות, חמש מאות אירועים פעילים, כמו חייל שמתקשר שהוא עם מחסנית מלאה או דוגמת השיחה אנחנו מתחברים במקרה הזה, ואנחנו יוצאים מתוך הנחה שאם מישהו מתקשר לער"ן אז בכל זאת איזשהו חלק בו רוצה לחיות, אנחנו מנסים להוצאי מכסימום פרטים של אותה נערה, למשל, במקרה הזה היא התקשרה מטלפון חסוי, המתנדב ניסה לשכנע אותה לתת פרטים, היא נתנה את שם האם, לא הסכימה לתת את השם המשפחה, בסופו של דבר בשיתוף עם המשטרה ויחידת המשא ומתן הגיעו לאותה נערה והביאו אותה לבית החולים אבל הדקות האלו הן דקות יקרות, בזמן שלקח למשטרה לאתר את הקו ולהגיע לאותה נערה וליצור קשר עם אבא שלה ואני לא אלאה אתכם, זה היה מאד מרגש אבל גם מאד מפחיד, הדקות האלו, כל דקה היא קריטית.

נתי ביאלסטוק: זו בדיוק הסיבה שאני לא יכול להתייחס לדברים האלה כי אני לא יודע להעמיד את התועלת מול הצד השני.

נתי ביאלסטוק: אלה דברים שהם לא בתחום.

אורי מקלב: אתם צריכים להביע עמדה.

אלי שרון: משפט אחד.

אלי שרון: קודם כל היתה לנו פגישה לפני שבועיים או שלשה עם שר התקשורת -שהוא גם שר הרווחה, ונדמה לי שהוא כן הביע תמיכה לענין של המספרים.

אלי שרון: בנוסף, אני רוצה להדגיש לפרוטוקול, כי זה מאד חשוב, שאנחנו מבקשים רק את המספר ולא שום פרטים שמפרים את הפרטיות של הפונה.

אלי שרון: לא נחפש אותו ב 411, המספר ההפוך של 144, ולשאלת יושב הראש אני אומר שיש אפשרות לתת מספר ולדעת מי בעל הקו.

אלי שרון: יש שירות כזה.

נתי ביאלסטוק: לפי דעתנו זה לא חוקי אבל - - -

אלי שרון: אני יודע שאתם חושבים שזה לא חוקי ואתם צודקים.

אורי מקלב: זה משהו פיראטי, כמו שאמרתי, יש אפליקציות שמזהות את המספרים.

אלי שרון: רק עוד משפט אחד.

אלי שרון: אנחנו לצערנו, ואני אומר לצערנו, כי בענין הזה מאד מאד קשה לנו להיכנס לתחרות מול "הוט" או "סלקום" או כל חברה אחרת, והן לפתחנו חדשות לבקרים, הן ניסו ולא הצליחו.

אלי שרון: הסיבה העיקרית היא כי "בזק" מהיותה ותיקה והיותה ממשלתית בעבר, היא בעלת התשתיות הגדולות ביותר, כל אחד אחר שיבוא היום במקום "בזק" לשים תשתיות חדשות יעלה לנו הרבה יותר יקר ממה שעולה לנו היום כך שזה לא בר ביצוע חברים, זה לא בר ביצוע.

ליאת זק לינצ'בסקי: זה בר ביצוע רק יהיה לך יותר יקר.

אלי שרון: אז זה לא בר ביצוע.

נתי ביאלסטוק: סליחה, שיהיה ברור, גם חברת "הוט" חייבת בשירות עם פריסה של 100% ולמיטב ידיעתנו היא פרוסה כיום על מעל 90%, אולי לא במקום ספציפי.

אורי מקלב: אני מציע שתנהלו ישיבה, יכול להיות שתוכל לגלות את אוזניו ולפרוש בפניו דברים.

אורי מקלב: אולי צריך פגישה בין משרד התקשורת לער"ן, אולי יתגלו דברים שלא יודעים היום, ביכולות - - -

אלי שרון: אבל אם חברה באה ואומרת שהיא לא מסוגלת לתת שירות אחרישהיא ניסתה - - -

אורי מקלב: בתפקידי הקודם הייתי חבר מועצה בעירית ירושלים והייתי חבר ועדת המכרזים.

אורי מקלב: אני מכיר את הדילמה הזו.

אורי מקלב: זה לא משנה מה, זה יכול להיות עם אחזקת מעליות או מוקדים כאלה או מתן שירות.

אורי מקלב: כולם אמרו: שמע, אף חברה לא יכולה לתת את המחיר כי ה"מח" נמצא אצלה, הידע נמצא אצלה וכל חברה אחרת שתרצה להיכנס היא צריכה להשקיע ולא כדאי לה אבל מצאו פתרונות גם לדברים האלה.

אורי מקלב: אחרת בהרבה דברים לא היה מכרז ולא היה שוק חופשי.

אורי מקלב: בהרבה דברים מחזיקים את הידע אנשים שהשקיעו והלקוח הוא כאילו שבוי אבל לפעמים יש פתרונות.

אורי מקלב: לפעמים אתה מתחייב לטווח ארוך ומקבל אשראי כדאי, במשא ומתן רציני, והמסקנה שלי מן הדברים, בלי להעביר ביקורת, שאתם צריכים להפנים שאתם ברי-תחרות.

אורי מקלב: אל תציג את עצמך כמי שלא יכול כי זה מחליש את המשא והמתן.

אורי מקלב: אם תהיה חזק אז לא רק שתוכל ללכת עם מישהו אחר אלא שהמשא ומתן שלך מול "בזק" יהיה יותר טוב.

אורי מקלב: אתם עמותה וולנטרית אבל אתם צריכים להיות קצת סוחרים.

אורי מקלב: לסיכום, קודם כל אני רוצה להודות לכולם על שהשתתפו בדיון.

אורי מקלב: זה לא היה רק דיון מעשי אלא גם דיון ערכי.

אורי מקלב: לאחר מכן גם דיון מעשי.

אורי מקלב: אנחנו פונים לער"ן לפנות למשרד המשפטים ולרשות למשפט וטכנולוגיה עם בקשה מסודרת כדי לאשר לכם חשיפה של מספרי הטפון במגבלות שאמרת.

אורי מקלב: אנחנו נגבה את המכתב ואני מניח שיהיה ממשק, כמובן עם משרד התקשורת, אני במאמר מוסגר מציע לכם בכל אופן להיפגש, האם אתה יכול להסכים שתהיה תועלת?

נתי ביאלסטוק: אנחנו קודם כל הוצאנו לפני זמן מה איזשהוא מכתב עם רשימה של בקשות, שחלקן גם מעבר למה שנדון פה, אנחנו נקיים אתם דיון על סך הכל הפנייה ואנחנו נראה במה אנחנו יכולים לעזור ולקראת מה אנחנו כן יכולים ללכת.

נתי ביאלסטוק: אני מבין את החשיבות של הארגון.

אורי מקלב: זה ארגון שהוא באמת חריג בהיקפו ובמהותו עם השירות שהוא נותן.

אורי מקלב: אין הרבה.

אורי מקלב: אתה יכול להגיד "אני לא יודע" אבל הרי "אין לדיין אלא את מה שעיניו רואות", אנחנו חיים במציאות ואנחנו יודעים שבהיקפים האלה הם עומדים במקום המדינה כגוף מרכזי עם הוותק שלו, עם החשיפה שלו ועם ההטמעה שלו שעל ידה אנשים יודעים שהוא משמש ככתובת שתטפל בדברים האלה, ואנחנו צריכים למצוא דרך לעזור להם בחלק מן ההוצאות.

אורי מקלב: הכל יחד עם יעוץ משפטי.

אורי מקלב: למצוא את הדרך איך להחריג אותם.

אורי מקלב: אני יודע שאי עפשר להכריח וגם אין לנו שום ביקורת על "בזק", שלא ישמע ספק, צריך לברך אתכם על השירות, אתם נותנים להם שירות טוב ואמין, היה הרבה יותר קשה לשבת פה ולשמוע ביקורת על השירות המקצועי.

אלי שרון: אין טענות.

אורי מקלב: טוב שאנחנו מדברים עכשיו רק על הכסף אבל הכסף הוא גם משהו.

אורי מקלב: אנחנו צריכים למצוא את הדרך האמיתית.

אורי מקלב: דבר ראשון הבנתי שיש לכם ישיבה נוספת בענין הזה, אנחנו נרצה לשמוע את המסקנות.

אורי מקלב: נראה בהמשך את התוצאות שיגיעו לוועדה ונראה איך נמשיך.

אסף וינינדר: שהועדה תפנה לחברת הכנסת לוי לבדוק את - - -

אורי מקלב: לשלב סינכרון בין החוקים האלה גם כן.

אורי מקלב: עדיף שלא יגיע לחקיקה.

אורי מקלב: אני אומר את זה עכשיו ל"בזק", עדיף גם לכם שזה לא יגיע לחקיקה.

אורי מקלב: קחו בחשבון שהיום השיח החברתי הוא אחר מפעם והיום יש פתיחות אחרת והתייחסות אחרת גם של הציבור וגם של חברי כנסת.

אורי מקלב: עמדות שהיו פעם נחרצות בשלילה הופכות היום חיוביות ודברים שלא נתקבלו מתקבלים.

אורי מקלב: כסוחר אני אומר לשני הצדדים שצריך להשיג משהו כי כל חקיקה היא פחות טובה.

אורי מקלב: תודה רבה לכולם.