ועדת הכנסת, כנסת 18, פרוטוקול מספר 239, 2012-02-07 11:00

יריב לוין: רבותי, אני פותח את הישיבה.

יריב לוין: על סדר היום עדכון שכר חברי הכנסת בעקבות המלצת הוועדה בראשותו של פרופ' גרונאו המונחת בפניכם, כפי שהונחה על שולחן הכנסת מיום 20.7.2011, שעניינה למעשה הסדרת דבר שהיה על פניו מובן וברור אלא שלא נוסח כך בשעתו, ועל כן הצריך את ההבהרה כמו גם את האישור שלנו.

יריב לוין: ארבל תציג את הנושא, ולאחר מכן, אדוני היושב-ראש, אאפשר לך, ואפתח את הדיון.

יריב לוין: בבקשה.

ארבל אסטרחן: מדובר בהמשך להחלטה שתחילתה בשלהי שנת 2008, אז החליטה ועדת הכנסת, לפי המלצה של הוועדה הציבורית שקיבלה בזמנו פנייה מיו"ר ועדת הכנסת, להקפיא את שכר חברי הכנסת בשנת 2009.

ארבל אסטרחן: החלטה דומה התקבלה במקביל בוועדת הכספים לגבי נושאי המשרה שבסמכותה של אותה ועדה, כלומר נושאי משרה שיפוטית: נשיא המדינה, שרים וסגני שרים.

ארבל אסטרחן: המשמעות של אותה החלטה היתה שבשנת 2009 לא עודכן השכר כפי שהיה אמור להתעדכן כמדי שנה בטייס אוטומטי, בהצמדה לשכר הממוצע במשק.

ארבל אסטרחן: אי העדכון אגב, היה בשיעור של 3.3%, שזה היה שיעור עליית השכר הממוצע בשנת 2008.

ארבל אסטרחן: הגיעה שנת 2010, ואז העדכון לגבי כל אותם נושאי משרה שהזכרתי נעשה כפי שכתוב בהחלטות, כלומר ינואר 2010 מול ינואר 2009, כפי ששולם בינואר 2009, זאת אומרת בהתעלם מהעדכון או בהתחשב באי העדכון שנעשה.

ארבל אסטרחן: וכך אכן היה לגבי חברי הכנסת ב-2010, ב-2011.

ארבל אסטרחן: בפועל כך גם נעשה ב-2012, כי אנחנו כבר אחרי ינואר.

ארבל אסטרחן: הוועדה הציבורית הגישה המלצה כבר לפני מספר חודשים, שבה היא מציינת את אותה החלטה משלהי 2008 שהזכרתי, ומציינת בנוסח שמונח על שולחן הכנסת ומונח גם בפניכם, שהוועדה הציבורית חזרה ודנה בנושא עדכון שכר חברי הכנסת, והחליטה שבעקבות השיפור במצב הכלכלי והתחדשות הצמיחה יש מקום לתקן את השכר, שגם נשחק בשנים האחרונות.

ארבל אסטרחן: ולכן המליצה שהחל מינואר 2011 העדכון השנתי של השכר מדי ינואר ייעשה תוך התחשבות באותו שיעור של אי עדכון שלא התחשבו בו בשל אותה הקפאה של שנת 2009, כלומר יתווספו אותם 3.3% לשכר.

ארבל אסטרחן: ההמלצה היא שהדבר הזה ייעשה החל מינואר 2011.

ארבל אסטרחן: כעת אנחנו נמצאים שנה ומשהו אחרי זה.

ארבל אסטרחן: ההמלצה הוגשה כבר לפני כמה חודשים, אבל כבר אז הומלץ, שאותם תשלומים שלא שולמו החל מינואר 2011, ישולמו לחברי הכנסת כעת, זאת אומרת מיד אחרי פרסומה של ההחלטה.

דוד רותם: ומה עם מה שלא שולם ב-2010?

ארבל אסטרחן: לגבי זה אין המלצה.

יריב לוין: זה יהיה הכפלת התרומה, בהנחה שנקבל את ההמלצה כמו שהיא.

יריב לוין: זה יהיה בעצם ויתור כפול מהויתור שנעשה בשעתו.

יריב לוין: זאת המשמעות.

ארבל אסטרחן: רק אזכיר שוועדת הכספים נדרשה לדיון דומה בקשר לנושאי המשרה שבאחריותה.

ארבל אסטרחן: לגבי שרים וסגני שרים השאלה לא התעוררה, כי ההצמדה שלהם היא שונה והעדכון שלהם הוא שונה.

ארבל אסטרחן: מזה כעשור הם צמודים למדד ולא לשכר הממוצע.

ארבל אסטרחן: לכן לגביהם לא היה ספק, כי המדד צמוד למדד המקורי, ולכן בעצם ההקפאה אצלם היתה לשנה וזהו.

ארבל אסטרחן: לגבי נושאי המשרה האחרים, כלומר נשיא המדינה ונושאי המשרה השיפוטית: שופטים, דיינים, קאדים וכולי, החליטה ועדת הכספים כבר בשנת 2010 שאותה הקפאה, שאותו עדכון של 2009 יפסיק לחול לגביהם, לגבי עדכונים עתידיים, אבל הוחלט אז להחזיר את זה בשתי פעימות:

ארבל אסטרחן: ב-2010 וב-2011, וכך נעשה.

יריב לוין: זאת אומרת שלמעשה השרים והשופטים קיבלו את הכסף לרבות 2010, נכון?

ארבל אסטרחן: נכון.

ארבל אסטרחן: חצי מ-2010, היות שזה נעשה בשתי פעימות.

ארבל אסטרחן: כעת מונחת בפני הוועדה המלצה של הוועדה הציבורית, שהיושב-ראש שלה גם נמצא כאן.

ארבל אסטרחן: ועדת הכנסת מוסמכת כמובן להחליט בדבר ההמלצה.

ארבל אסטרחן: אם היא מקבלת אותה היא מקבלת תוקף של החלטה.

ארבל אסטרחן: אם היא לא מקבלת אותה, העניין חוזר לוועדה הציבורית.

יריב לוין: ברור.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: אדוני היושב-ראש, בבקשה.

ראובן ריבלין: אדוני יושב-ראש ועדת הכנסת, פרופ' גרונאו, יושב-ראש הוועדה הציבורית, חברותי וחברי חברי הכנסת, הייעוץ המשפטי לכנסת, נושא שכרם של חברי הכנסת תמיד מעורר רגשות והתפרצות של הציבור כלפי נבחרי הציבור.

ראובן ריבלין: הכנסת היא כתובת שבה מפרק לעתים הציבור כל אותם תסכולים שיש לו כלפי הערות כאלה או אחרות בעניין נבחרי הציבור.

ראובן ריבלין: הכנסת היתה ערה לכך בשנת 1996, והיא החליטה אז שלא טוב שבעניין זכויות וחובות חברי הכנסת, חברי הכנסת יקבעו את שכרם.

ראובן ריבלין: למרות שעד אז שלטה בכיפה המחשבה והאידיאולוגיה, שחסינות חברי הכנסת מחייבת אותם שלא להשיל איזה שהם זכויות שיש להם או איזה שהם קביעות לגבי מעמדם לוועדות חיצוניות.

ראובן ריבלין: התחלנו בכך עוד לפני כן, בשנת 1981, כאשר קבענו שחוקי התעבורה לא יחולו על חברי הכנסת בכל הקשור לחסינותם, ולאחר מכן כאשר רבתה הביקורת כלפי חברי הכנסת והמשכורות שהם מחלקים לעצמם.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת נבחרים לאותה תקופה שאליה נבחרו, והם כמו רבים מאנשי הציבור האחרים אשר משכורתם נקבעת מפעם לפעם וגם עולה ויורדת על-פי טייס אוטומטי.

ראובן ריבלין: בדרך כלל הביקורת היא כלפי הכנסת, וטוב שכך, משום שבכנסת אנחנו רואים את הזירה שבה לא רק מתווכחים אלא גם קובעים, והרגישות של הציבור כלפי הכנסת יכולה להיות חיובית, ויכולה גם להיות ביקורתית כזו או אחרת.

ראובן ריבלין: כמו חברי הכנסת כך גם השופטים, כמו השופטים כך גם המנכ"לים, כמו המנכ"לים כך גם השרים.

ראובן ריבלין: אבל בדרך כלל כאשר המדובר בהעלאת משכורתם של חברי הכנסת מתפרצת הביקורת בכל חומרתה, ואני ער לכך, אני מבין אותה, אבל גם אנחנו צריכים בגאון ובכבוד לעמוד מולה.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת אינם קובעים את שכרם.

ראובן ריבלין: הדברים האלה חדים, חלקים וברורים.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת ויתרו על זכותם לקבוע את שכרם, וטוב עשו, ואם היה צריך היום לעשות זאת, הייתי עושה זאת פעם נוספת.

ראובן ריבלין: בסוף 2008, לקראת 2009, בגלל המשבר הכלכלי, החליטו ראשי המדינה ובכללם חברי הכנסת להקפיא את העלאת שכרם, שהיא העלאה אוטומטית.

ראובן ריבלין: כאשר עובדים במשק מקבלים העלאה על-פי העלאת האינדקס, חברי הכנסת ואחרים הצמודים להם אינם מקבלים את אותה העלאה, משום שהעלאת שכרם נקבעת כטייס אוטומטי.

ראובן ריבלין: ייתכן שאם היו מעלים ביוני לא היו כועסים על הכנסת כי היו מעלים לכל המשק.

ראובן ריבלין: הכנסת מקבלת את שכרה רק על-פי טייס אוטומטי, ופעמים אותה תקופה היא תקופה שבה אנחנו מבוקרים ואנחנו נמצאים תחת זכוכית המגדלת של הציבור, ואנחנו צריכים להבין זאת.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת צריכים להתפרנס.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת צריכים להיות במצב שבו לא יעמדו ולא יוכלו לעמוד בשום פיתוי של טובה כזאת או טובה אחרת.

ראובן ריבלין: זה תפקידם של חברי הכנסת וזה תפקידו של הציבור, לדאוג לכך שחברי הכנסת יהיו משוחררים מכל נושא שבו יכולה להיות עליהם השפעה לא נאותה.

ראובן ריבלין: נכון, יש מידות רבות של אנשים אשר לא יודעים גבול, אבל אנחנו מדברים על אותם אנשים אשר הם מן היישוב, ואנשים שהם מהווים את המודל ליישוב.

ראובן ריבלין: אנחנו לא מדברים על חריג.

ראובן ריבלין: ובכן ב-2008, בגלל המשבר הכלכלי, החליטו השופטים, השרים וחברי הכנסת, להקפיא את שכרם.

ראובן ריבלין: צריך לדעת, הקובעת את משכורתם של השופטים ושל השרים היא ועדת הכספים.

ראובן ריבלין: הקובעת או המאשרת את שכרם של חברי הכנסת היא ועדת הכנסת, שכן לכנסת יש בעל בית אחד וגג אחד, הוועדה הנכבדה הזאת הדואגת לכל ענייני הבית, כמו גם המשגיחה על כל ענייני הבית.

ראובן ריבלין: דואגת ומשגיחה.

ראובן ריבלין: ועדת הכספים בסוף שנת 2009, על-פי בקשת הממשלה ועל-פי בקשת השופטים – שבוודאי יש לנו הערכה רבה ככלל הציבור אליהם ואנחנו לא מרבים בביקורת כלפיהם – באו לציבור באמצעות ועדת הכספים, ואמרו: התנדבנו שנה לעכב את העלאת השכר, ואנחנו לא מוצאים מקום שנמשיך בעיכוב זה.

ראובן ריבלין: ואכן ועדת הכספים כדבר מובן מאליו, ומבלי ביקורת גדולה מצד הציבור, באה ואמרה: אתם צודקים, ואנחנו מודים לכם מאוד על כך שהתנדבתם בשנה מסוימת שלא להעלות את השכר בגלל הקשיים הכלכליים, החברתיים והפיננסיים של מדינת ישראל.

ראובן ריבלין: ועדת הכנסת לא עשתה זאת, ולכן המשיכה ההקפאה לגבי חברי הכנסת בשנה נוספת.

ראובן ריבלין: אני מוכרח לומר, מתוך ידיעה, שוועדת הכנסת לא עשתה זאת גם בגלל שזה היה "בין הזמנים", בין כנסת זאת לכנסת אחרת, וגם היה הדבר משום כך שוועדת הכנסת אפילו לא ידעה שוועדת הכספים אכן קיבלה את בקשת הממשלה ובית-המשפט העליון לבטל את אותה הקפאה, מהטעם הפשוט שהצורך בהקפאה הסתיים.

ראובן ריבלין: באנו לרגע שבו נשאלה השאלה, חבר הכנסת רותם שאל ועוד רבים אחרים.

דוד רותם: לא הייתי מגיש את המועמדות שלי לכנסת אם הייתי יודע שלא מעלים.

ראובן ריבלין: אני לא בטוח שלא היית מעמיד את מועמדותך.

ראובן ריבלין: אני גם לא מציע בעניין זה להתלוצץ, כי הדברים חריפים ביותר.

ראובן ריבלין: בדרך כלל, ובצדק, השומרים על נבחרי הציבור, שהיא התקשורת והציבור עצמו, שהתקשורת אינה אלא מביעה את משאלת ליבם, ביקרה אותנו ביקורת חריפה.

ראובן ריבלין: העברנו את העניין לנוגעים בדבר, שהיא הוועדה הקובעת את הזכויות והחובות של חברי הכנסת, ובעיקר את משכורתם.

ראובן ריבלין: ועדת גרונאו וישבה על המדוכה, ובהחלטה לא פה אחד, אלא שניים כנגד אחד.

יריב לוין: למה לא? פה אחד.

ראובן ריבלין: לא, בפעם ראשונה.

ראובן ריבלין: ובהחלטה לא פה אחד היא החלטה לבטל את ההקפאה שהיתה לשנת 2009 ולכן היא נמשכה גם לגבי 2010.

ראובן ריבלין: יושב-ראש הוועדה, משום שהוועדה לא קיבלה את ההחלטה פה אחד, ביקש שלא להעלות את זה על סדר היום, משום שהוא אמר:

ראובן ריבלין: אם בוועדת גרונאו שהיא ועדה ציבורית יש איזושהי עמדת מיעוט, אני לא רוצה כיושב-ראש על סמך רוב דעות לומר לציבור: מבחינתי עשיתי את שלי, ואני רוחץ בניקיון כפי.

ראובן ריבלין: אם יש מישהו מהציבור ומוועדת גרונאו, שמבקש לומר שעדיין ההקפאה צריכה להיות תקפה לגבי חברי הכנסת, למרות שהחלטת הוועדה ברובה היתה בעד לבטל את ההקפאה, אני מתחשב במיעוט ומבקש להחזיר את זה לוועדה.

ראובן ריבלין: ואכן הוועדה חזרה ודנה, ובאמת הגיעה למסקנה, לאחר שהאחרים באותה מערכת של הקפאת שכר: השופטים והשרים, קיבלו את המגיע להם כבר ב-2010, שאנחנו רשאים, זכאים, ואנחנו יכולים כמובן להתייחס על-פי דוח גרונאו לכך שצריכים לבטל את ההקפאה.

ראובן ריבלין: אני לא מבטל אותה רטרואקטיבית, אני לא מבקש לבטל אותה רטרואקטיבית.

ראובן ריבלין: ועדת גרונאו לא התייחסה לעניין זה.

ראובן ריבלין: אני חושב שכוועדה אנחנו לא צריכים לבוא ולבקש את אותם דמים מהציבור, שאנחנו ויתרנו עליהם בדרך כזאת או אחרת.

ראובן ריבלין: אבל למרות כל הביקורת, ומתוך אמונה מלאה שאנחנו עושים דבר שהוא ציבורי לחלוטין, שכן אנחנו הנחנו לוועדה ציבורית לבוא ולקבוע את שכרינו, אני חושב שהבקשה העומדת לפנינו היא לא רק צודקת, היא גם ציבורית.

ראובן ריבלין: ואני חושב שלאחר שהשופטים והשרים כבר חזרו בהם מהרצון שלהם להקפיא לפני שנתיים, רשאית הוועדה בלב שלם ובניקיון כפיים, ובאמת בניקיון ציבורי מוחלט, להחליט על-פי בקשתה של ועדת גרונאו, שאנחנו נפסיק לוותר, ונחזור לאותה מערכת של טייס אוטומטי, אשר אינו נתון בידינו, אלא נתון בידי ועדה ציבורית, שאנחנו נתנו לה את הסמכות לבוא ולהחליט לגבינו.

ראובן ריבלין: למותר לציין, שאם הוועדה הציבורית היתה קובעת דבר שלא היה נוח לנו, גם אז הייתי ממליץ לקבל כל דבר, שכן איזשהו מוסד ציבורי הממנה ועדה ולא שומע להוראותיה ולהנחיותיה, הוא מוסד ציבורי שיש צורך לפשפש בסדר קבלת ההחלטות שלו.

ראובן ריבלין: אם קבענו ועדה חיצונית, ונכון שאנחנו צריכים לאשר את המלצות הוועדה החיצונית, אבל רק במקרים יוצאי דופן אנחנו יכולים לומר לוועדה: נדמה לנו שטעית.

ראובן ריבלין: בעניין זה בוודאי שאנחנו לא נאמר שטעית, כי הרי מזכים אותנו.

ראובן ריבלין: אבל אני מוכרח לומר שבכל פעם או בכל מקרה, או הייתי אומר ב-99.9% מהמקרים, הוועדה הציבורית היא שקבעה, ועל פיה נשק דבר.

ראובן ריבלין: לכן, אדוני היושב-ראש, אני חוזר על מכתבי, אותו הגשתי, ושאני מוכן להפיץ אותו פעם נוספת לכל מערכות העיתונות, ולכל האנשים אשר נמצאים אתנו כאן יחד, על מנת לעדכן את הציבור בכל הליכותינו ובכל מעשי ידינו והחלטותינו.

ראובן ריבלין: אני חוזר על בקשתי כפי שנכתבה במכתב.

ראובן ריבלין: אני חושב שאדוני היושב-ראש צריך לשמוע את יושב-ראש הוועדה, הפרופ' ראובן גרונאו, ולהחליט על-פי המלצתו.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

יריב לוין: תודה, אדוני היושב-ראש.

יריב לוין: פרופ' גרונאו, אם אתה רוצה להשלים, תוכל בכל שלב להתייחס בוודאי.

פרופ' ראובן גרונאו: אם יהיו שאלות או הערות או השגות, אז אסביר את מהלך העניינים.

יריב לוין: בבקשה.

יריב לוין: אני מבקש לפתוח את הדיון.

יריב לוין: נפלה בחלקי, אדוני היושב-ראש, זכות לנהל ישיבה בהשתתפותו של חבר הכנסת לשעבר יגאל ביבי, אז אנצל את הזכות הזו עד תום, ובבקשה.

יגאל ביבי: רבותי, אני קודם כול רוצה להודות ליושב-ראש הכנסת על הדברים הנחרצים, האמיתיים.

יגאל ביבי: יושב-ראש הכנסת ידוע בצניעותו ובאחריותו הציבורית, ואני כמי שמייצג את חברי הכנסת לשעבר חושב, שלא יכולים להפלות בין שרים לבין חברי הכנסת וסגני שרים, והיה צריך להשוות את הדברים.

יגאל ביבי: אני חושב שוועדת גרונאו אומנם המליצה באיחור על העניין הזה שנקבל את מה שמגיע, אבל אולי צריך לקבל את ההמלצה של הוועדה.

יגאל ביבי: צודק היושב-ראש, שאם מינינו ועדה צריכים לקבל את ההמלצות שלה, אבל אני חושב שהוועדה יכולה לפנות לוועדת גרונאו ולומר לה שתשקול פעם נוספת את העסק הזה, אם לא צריך להשוות בין ההחלטה של השרים ושל חברי הכנסת.

יגאל ביבי: אני לא ממליץ שהוועדה תקבל החלטה בניגוד לוועדה, אבל הוועדה יכולה לפנות לוועדה לשקול מחדש את העניין הזה, ושאותו דין יהיה לשופטים, לשרים ולחברי הכנסת.

דוד רותם: את זה יכולים גם החכ"לים לעשות.

דוד רותם: החכ"לים יכולים לפנות לוועדה.

יגאל ביבי: יכול להיות שחבר הכנסת רותם צודק.

יגאל ביבי: הרבה מהחכ"לים מקבלים פנסיה זעומה מאוד של 20%, 30%, ואני מקבל תלונות רבות מח"כים לשעבר, שבאמת מצבם הכלכלי קשה מאוד.

יגאל ביבי: ביטלנו את הנושא הרפואי לחברי הכנסת, ביטלנו עוד כמה נושאים, ולכן אני חושב שכל העלאה כזאת היא מוצדקת.

יגאל ביבי: אני רוצה לסיום לומר, רבותי: תדעו, ראש מועצה בכפר תבור או במנחמיה מקבל היום שכר של 900 שקל יותר מחבר כנסת.

יגאל ביבי: משכורת חברי הכנסת נשחקה בצורה גדולה, ואני לא אומר להעלות ולהשוות אותנו לאיזה כפר קטן של ראש מועצה.

יגאל ביבי: ראשי הערים צמודים לשרים.

יגאל ביבי: אני חושב שהדברים של היושב-ראש היו נכוחים, ואני מבקש מחברי, חברי הכנסת, במקרה הזה להתעלות, ושלא יהיה חבר כנסת אחד שיגיד אני נגד או אני בעד, כדי להיראות אחרת.

יגאל ביבי: אני חושב שההחלטה פה אחד תהיה לכבוד כל חברי הכנסת.

ראובן ריבלין: דרך אגב, כל חבר כנסת שיקבל את שכרו ורוצה לוותר עליו, אלי פונים עשרות ארגוני צדקה, ולחלקם אני נענה.

יגאל ביבי: היושב-ראש צודק.

דוד רותם: גם אני חושב שכל חבר כנסת שרוצה להיות ראש עיריית מנחמיה יכול לעשות את זה.

יגאל ביבי: אני רוצה לומר לסיום.

יגאל ביבי: רבותי, כמי שהיה הרבה שנים חבר כנסת, ובכל אופן מילאתי מספר פונקציות, אני פונה לחברי הכנסת, לכולם, שההחלטה תהיה פה אחד.

יגאל ביבי: אני חושב שזה מכובד, זה חברי, זו התחשבות.

יגאל ביבי: שבאמת העניין יהיה פה אחד, ויש לזה משמעות.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: חבר הכנסת רותם, בבקשה.

דוד רותם: אפשר באותה הזדמנות גם להעלות את השכר לעוזרים הפרלמנטריים?

יריב לוין: התשובה היא לא.

דוד רותם: למה?

יריב לוין: ואני גם מזכיר לך, מכיוון שאנחנו לא עוסקים בהעלאת שכר, אלא אנחנו עוסקים רק - -

דוד רותם: עדכון.

יריב לוין: - - בהשבה של סכום שהיה אמור להיות משולם במסגרת הטייס האוטומטי, ולא מעבר לזה כמובן.

ראובן ריבלין: שאנחנו ויתרנו.

יריב לוין: בבקשה, התייחסויות, הערות, אם ישנם.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, אפשר לחסוך את כל הדיונים האלה?

נסים זאב: מה יש לפטפט פה על 2.5% כל כך הרבה זמן?

יריב לוין: נסים, אני ראיתי אתמול שאתה גם בהתעמלות של ההצבעות בלילה התחמקת.

נסים זאב: לא התחמקתי.

נסים זאב: עשו את זה דווקא קצר אתמול.

זאב אלקין: הוא דווקא היה שם והצביע.

זאב אלקין: הוא היה מוכן לוותר על הדיבורים, אבל לא על הזכות שלו להצביע.

נסים זאב: תעשו את זה גם פה קצר.

נסים זאב: מי בעד, מי נגד?

יריב לוין: טוב רבותי, הערות והתייחסויות נוספות, אם ישנם.

יריב לוין: אם ישנם שאלות.

יריב לוין: בבקשה.

אורי אורבך: הכנסת ב-2008 עשתה מעשה התנדבותי, אלטרואיסטי.

ראובן ריבלין: לא אלטרואיסטי.

אורי אורבך: לא, זה היה התנדבותי.

אורי אורבך: הוא היה מעשה של שימוש דוגמה נכון לזמנו וראוי.

ראובן ריבלין: כן.

ראובן ריבלין: מאה אחוז.

אורי אורבך: ועכשיו אנחנו עושים מעשה הגון וישר.

אורי אורבך: ואומנם יש פתגם שאומר שצדיקים מלאכתם נעשית בידי אחרים, במקרה שלנו זה אחרים מלאכתם נעשית בידי צדיקים.

אורי אורבך: לא צריך לחשוש כל הזמן, אף אחד פה לא גונב ולא גוזל כספי ציבור.

אורי אורבך: אנחנו משרתי ציבור, ואם צריך לעבור את הרגע הלא נעים הזה, שיש נגיעה מסוימת שלנו, למרות שאנחנו לא מחליטים בכל ההסתייגויות אלא רק מאשרים, אז צריך לעשות את זה ולא לחמוק מאחריות גם לדבר הלא פופולארי הזה.

אורי אורבך: זה מעשה הגון, ישר, סביר, ולכן נעשה את זה, ולא נפחד כל היום מכל העולם.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: הערות נוספות?

דוד רותם: חבר הכנסת אורבך צודק.

דוד רותם: אנחנו עושים את מלאכתם של הצדיקים.

נסים זאב: אפשר לעבור להצבעות?

יריב לוין: ארבל רק תקריא בבקשה את נוסח התיקון.

ארבל אסטרחן: אז התיקון אומר את הדברים שהסברתי קודם, והוא גם מונח בנוסח שלפניכם כי הוא נכלל בהמלצת הוועדה.

ארבל אסטרחן: הוא מתקן את אותה הקפאה, החלטת שכר חברי הכנסת (הוראת שעה) מ-2008, ומוסיף בה סעיף 2 שיאמר, שביום 1 בינואר 2011 ישתנה שכר היסוד של כל חברי הכנסת על שכרם השונה – יו"ר כנסת, סגני יו"ר, חברי כנסת וכולי – כך שהשכר הכולל יעלה בשיעור שבו היה עולה לפי הוראות סעיף 5 להחלטה, שזה סעיף ההצמדה הרגיל, אותו טייס אוטומטי, אילולא הוראות ההקפאה.

ארבל אסטרחן: תחילתה של ההחלטה ביום 1 בינואר, ותשלומים שלא שולמו מאותו יום ישולמו ב-1 בחודש שלאחר פרסומה של החלטה זו שמתקבלת כעת.

יריב לוין: אוקיי.

יריב לוין: רבותי, אני עובר להצבעה.

יריב לוין: נדמה לי שכל הנוכחים בחדר יכולים להשתתף בהצבעה.

יריב לוין: מי בעד ההצעה?

יריב לוין: בעד ההצעה – 8

יריב לוין: נמנעים – אין

יריב לוין: 8.

יריב לוין: נגד?

יריב לוין: אין.

יריב לוין: נמנעים?

יריב לוין: אין.

יריב לוין: אושר פה אחד.

ראובן ריבלין: אני מבקש להודיע, שאם היתה לי זכות הצבעה הייתי מצביע בעד.

יריב לוין: ואני מבקש להודות כמובן ליושב-ראש הכנסת, ליושב-ראש הוועדה הציבורית.

יריב לוין: פרופ' גרונאו, בבקשה, אם אתה רוצה.

פרופ' ראובן גרונאו: אני רק רוצה להסביר דבר אחד אולי לא לחברי הכנסת אבל לחברי העיתונאים, והוא דבר מאוד טכני, והוא היה המניע לזה שבהזדמנות הראשונה שהתכנסנו הצבענו להחזיר את ההקפאה.

פרופ' ראובן גרונאו: כאשר שכר של מישהו צמוד לשכר הממוצע במשק, בעצם אין מקום לבקשות של הקפאת שכר.

פרופ' ראובן גרונאו: באיזה מובן?

פרופ' ראובן גרונאו: במובן שאם אומנם שכרו של המשק הוקפא בשנה מסוימת, בין אם יבקש ובין אם לא יבקש, שכרו של מי שצמוד לשכר ממוצע במשק יוקפא בשנה שלאחר מכן.

פרופ' ראובן גרונאו: אנחנו נמצאנו במצב שבו בראשון לינואר 2009 לא התקיים עדכון שכר בגלל בקשת ההקפאה, ובראשון לינואר 2010 העדכון היה מזערי בגלל הקפאת השכר במשק.

פרופ' ראובן גרונאו: בעברית פשוטה אומרים: חברי הכנסת "אכלו אותה" פעמיים.

פרופ' ראובן גרונאו: מאחר שחשבנו שמן הראוי שהוויתור הזה, ככל שהוא קיים, יחול שנה אחת, בהזדמנות הראשונה שהתכנסנו, ב-2010, החליט רוב הוועדה להחזיר את העדכון למקומו.

פרופ' ראובן גרונאו: זה מעבר לנורמות מוסריות, זה מעבר לשאלה אם חברי הכנסת מקבלים שכר גבוה מדי או נמוך מדי, זה דבר טכני מאוד, ואנחנו תיקנו אותו בהזדמנות הראשונה שרק יכולנו.

נסים זאב: אני רק הערה קצרה רוצה לומר, אדוני היושב-ראש, שלא ידעתי שקיצצו 2.5%.

נסים זאב: רק אתמול בעקבות הישיבה היום אמרו לי שלפני שנתיים קיצצו והיום מחזירים עטרה ליושנה.

נסים זאב: אז באמת שמחתי להשתתף בישיבה הזאת, החשובה ביותר.

נסים זאב: תודה לך, אדוני.

יריב לוין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני רוצה לומר, אדוני היושב-ראש, שלמרות שחברי האופוזיציה לא השתתפו בישיבה הזאת, מטעמים שברורים להם - -

יריב לוין: מאיר שטרית היה בתחילת הישיבה.

ראובן ריבלין: - - הם יזכו מאותה החלטה שנתקבלה בוועדת הכנסת.

אורי אורבך: אין הבדלים, אין דרגות?

יגאל ביבי: מאיר שטרית תומך בזה גם.

ראובן ריבלין: אין על זה ויכוח.

נסים זאב: צדיקים נעשית מלאכתם על-ידי אחרים.

זאב אלקין: החלוקה מאוד פשוטה, אדוני היושב-ראש.

זאב אלקין: חברי הכנסת מהאופוזיציה לוחצים עליך ועל יריב להביא את זה לפה, אבל כשזה מגיע לפה הם מעדיפים להיות מחוץ לדלת.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש, תודה רבה.

יריב לוין: רבותי, תודה רבה.

יריב לוין: הישיבה נעולה.