ועדת הכנסת, כנסת 18, פרוטוקול מספר 242, 2012-02-14 13:00

יריב לוין: שלום, אני פותח את הישיבה.

יריב לוין: יש בקשה לקביעת ועדה לדיון בהצעת חוק לתיקון פקודת ביטוח רכב מנועי (שינוי מרכיב ההעמסה בתעריף הביטוח), התשע"ב-2012, הצעת חבר הכנסת כרמל שאמה-הכהן, פ/3941/18.

יריב לוין: נוכח חשיבות העניין לציבור הרוכבים על רכב דו-גלגלי ועל מנת לא לעכב את הדיון בנושא הזה, שהוא באמת דחוף, ואחרי שבאתי בדין ודברים עם כל הגורמים הנוגעים בדבר, אני מציע להעביר את ההצעה לדיון בוועדת הכלכלה, שבה גם נדון התיקון הקודם שנעשה לחוק בעניין הזה.

יריב לוין: זו גם המלצת הלשכה המשפטית.

יריב לוין: מי בעד?

יריב לוין: מי נגד?

יריב לוין: בעד – פה אחד

יריב לוין: הנושא יעבור לדיון בוועדת הכלכלה.

יריב לוין: אני קובע שאושר להעביר לוועדת הכלכלה פה אחד.

יריב לוין: אודיע היום למליאה והם יוכלו להתחיל לעבוד.

יריב לוין: אנחנו עוברים לפרק הוועדות.

יריב לוין: ארבל, בבקשה.

ארבל אסטרחן: אנחנו בסעיף 11.

ארבל אסטרחן: הנוסח שבפניכם כולל כבר את ההערות מהישיבות הקודמות ועכשיו נמשיך בסעיף 11, שיהיה בפרק הרביעי בתוך חלק הוועדות, שעניינו ישיבות הוועדות.

ארבל אסטרחן: הוא מאחד לתוכו הוראות שונות שקיימות היום בפרק הוועדות בסעיפים שונים.

ארבל אסטרחן: אפנה למקומות הרלוונטיים.

ארבל אסטרחן: הסעיף הראשון עוסק בקיום הישיבות במשכן, והוא אומר: "ישיבותיהן של ועדות הכנסת יתקיימו במשכן הכנסת; ועדה רשאית, באישור יושב ראש הכנסת ובמקרים מיוחדים, לקיים ישיבות מחוץ למשכן הכנסת.

ארבל אסטרחן: " היום יש לנו כוכבית בעניין הזה, שהיא החלטה של ועדת הכנסת משנת 73', שאומרת שישיבות ועדות יכולות להתקיים בתל-אביב ביום ו', כפי שסוכם על-ידי יושב ראש הכנסת עם יושבי ראש הוועדות, אך יכול יושב ראש הכנסת לאשר לוועדה להתכנס בתל-אביב ביום ה' במקום יום ו' אם ראה הצדקה לכך.

דורית ואג: למה רק תל אביב?

ארבל אסטרחן: זו ההחלטה מ-73'.

דורית ואג: מחוץ לכנסת.

דורית ואג: אם אנחנו עושים ישיבות בשדרות, למשל?

אתי בן-יוסף: נכון, אפשר לכתוב "מחוץ לכנסת".

ארבל אסטרחן: הנוסח הנוכחי מר על כך שהכלל הוא בכנסת; מחוץ לכנסת – באישור היושב ראש ובמקרים מיוחדים.

ארבל אסטרחן: זוהי הוראה שהיא על דעת יושב ראש הכנסת.

ארבל אסטרחן: כאן הייתה הערה של מנהל ועדת החוץ והביטחון.

ארבל אסטרחן: הוא אומר שמקובל שהכלל יהיה שהישיבות יהיו בכנסת, אבל לא הגיוני לערב את יושב ראש הכנסת בכל עת כשמליאת הוועדה או אחת מוועדות המשנה מעוניינות לקיים דיון מחוץ לכנסת.

ירדנה מלר הורוביץ: אני חושבת שכן צריכים לדעת, כי אז יודעים אם צריך הסעה ויודעים מי הגורם המזמין, איפה מתכנסים.

ירדנה מלר הורוביץ: זה חייב להיות.

ירדנה מלר הורוביץ: השאיפה היא שהישיבות ברובן תתקיימנה בכנסת, לכן לוועדת החוץ והביטחון עשו במתחם רים מיוחדים כדי שיוכלו תמיד, בכל פורום, להתכנס כאן.

ענת לוי: נכון להיום כל סיור שלנו הוא גם ישיבת ועדה.

ארבל אסטרחן: סיורים זה בסעיף קטן (ה), תיכף נגיע לזה.

ארבל אסטרחן: יש כאן אישור על יושב ראש הכנסת על מקרים מיוחדים.

ארבל אסטרחן: אין כאן הכוונה של שיקול הדעת שלו אבל הרעיון הוא שזה לא יהיה ר שבשגרה.

ארבל אסטרחן: אין כאן גם הגבלה על זמנים מסוימים, על ימי כנסת או לא ימי כנסת, מקומות מסוימים.

ארבל אסטרחן: שיקול הדעת הוא של היושב ראש .

ארבל אסטרחן: אז מה שנאמר כאן, על כנס שדרות וכו', נכנס בתוך שיקול הדעת הזה.

משה שיפמן: למה רק במקרים מיוחדים?

יריב לוין: כי הכלל הוא שזה יהיה פה.

יריב לוין: זה לא מקרים חריגים, מקרים מיוחדים.

יריב לוין: הכלל הוא שזה נעשה פה משום שיש לעניין הזה עלויות רבות, משום שקיום ישיבה לא במשכן הכנסת צריך להיות החריג ולא הכלל.

יריב לוין: אני חושב שזה נכון.

משה שיפמן: היום הוועדות עושות ישיבות בתל-אביב בימי חמישי.

יריב לוין: בסדר, הוא יכול לאשר אבל זאת לא דרך המלך.

ארבל אסטרחן: נכון, זו לא דרך המלך וזה לא אמור להיות ר שבשגרה ורים קבועים.

ארבל אסטרחן: "(ב) יושב ראש הוועדה יקבע את סדר יומה של הוועדה ויזמין את חברי הוועדה לישיבותיה.

ארבל אסטרחן: " היום יש לנו הוראה שאומרת שזמני הישיבות ייקבעו על-ידי הוועדה ולא על-ידי היושב ראש, אבל בפועל גם הר הזה נקבע על-ידי היושב ראש וסדר היום גם היום נקבע על-ידי היושב ראש.

ארבל אסטרחן: היום יש הוראה בסעיף 103 לתקנון שאומרת שסדר היום של ישיבת ועדה יקבע יושב ראש הוועדה, ומוסיף הוראה שלא קיימת כאן – שחברי הוועדה רשאים להוסיף הצעות לסדר היום בהסכמת רוב הוועדה, ובלבד שהדיון בהצעות אלה יהיה לאחר הדיון בסעיפים סדר היום שקבע היושב.

ארבל אסטרחן: זו הוראה שלא משתמשים בה, כי הוראה שמאפשרת לחלק מחברי ועדה לחייב קיום ישיבה נמצאת בהמשך.

ארבל אסטרחן: לכן, סדר היום וזמני הישיבה - הכול נקבע על ידי היושב ראש.

ארבל אסטרחן: יש היום עוד הוראה שאומרת שזכות קדימה תינתן לדיון בהצעות חוק הכלולות בסדר היום, אבל זה גם ר שלא מיושם.

ארבל אסטרחן: בפועל יושב ראש הוועדה קובע את סדר היום.

ארבל אסטרחן: כאן מסומן כ-(ב1) איזושהי הצעה - - -

יריב לוין: אני חושב שמיותר לדון בזה, כי יש התנגדות של יושב ראש ועדת החוקה, וגם אני מתנגד.

יריב לוין: לכן אי-אפשר להגיע להסכמה על זה.

ארבל אסטרחן: יושב ראש הכנסת ביקש ממני לומר את הרים.

ארבל אסטרחן: דיבר יושב הכנסת על השאלה כמה זמן מראש צריך להודיע על הישיבות.

ארבל אסטרחן: בסדר הרים הרגיל מקובל שהוועדות מודיעות לפחות שבוע לפני, יש ועדות שקובעות אפילו שבועות נוספים אבל אין על זה חובה או איזושהי הוראה בתקנון, אנחנו גם יודעים שמעת לעת מצטרפות ישיבות במהלך השבוע.

ארבל אסטרחן: הציע היושב ראש להגיד שסדר היום של השבוע הבא ייקבע עד יום רביעי ושינויים יוכלו להיעשות רק באישור יושב ראש הכנסת, למעט ועדת הכנסת שבה יש שינויים.

יריב לוין: חבל על הזמן, זה מיותר.

יריב לוין: יש הצעה בסעיף (ב1), היא מונחת לפניכם.

יריב לוין: אין לה הסכמה של יושב ראש ועדת החוקה וגם אני לא מסכים לה, ולכן חבל על הדיון בה בכלל.

ארבל אסטרחן: "(ג) ישיבות ועדות הכנסת לא יתקיימו בשעה שבה מתקיימת ישיבה של הכסת, אלא אם כן אישר יושב ראש הכנסת, מטעמים מיוחדים, וכפי שיקבע".

ארבל אסטרחן: כאן הציע יושב ראש הכנסת להוסיף שאם "התקיימה ישיבת ועדה בשעת ישיבה של הכנסת, לא תתקיים הצבעה בוועדה בשעת קיום הצבעה בכנסת, אלא באישור יושב ראש הכנסת".

דורית ואג: זה ממילא נעשה היום.

ארבל אסטרחן: ובכל מקרה, יש לו אפשרות לתת אישור.

ארבל אסטרחן: "(ד) יושב ראש הוועדה יזמין לדיון חבר כנסת שאינו חבר הוועדה אם הציע הצעה שהועברה לדיון בוועדה או הצעת תיקון או הסתייגות להצעת חוק שנדונה בוועדה כדי שיציג את הצעתו; הייתה הישיבה חסויה, יקבע יושב ראש הוועדה את מידת השתתפותו של המציע בדיון הנערך לאחר שהציג את הצעתו".

יריב לוין: ברור.

יריב לוין: סעיף (ה).

ארבל אסטרחן: פה יש לנו החלטה של ועדת הכנסת משנת 75' שאומרת:

ארבל אסטרחן: סיורי עבודה וביקורת היזומים על-ידי ועדה מוועדות הכנסת או על-ידי ועדת משנה ייערכו בתיאום עם יושב ראש הכנסת מתקציב הכנסת.

ארבל אסטרחן: כאן מוצע להפוך את ההחלטה הזאת לסעיף שאומר – אנחנו משתמשים באותו מינוח: "סיורי עבודה וביקורת של ועדה ייערכו באישור מראש של יושב ראש הכנסת, מתקציב הכנסת, וככל האפשר בימים שאינם ימי ישיבות של הכנסת.

ארבל אסטרחן: " גם הוראה זו היא על דעתו של יושב ראש הכנסת.

ארבל אסטרחן: עכשיו אנחנו מגיעים לאפשרות שיש לחלק מחברי הוועדה לדרוש ישיבה.

ארבל אסטרחן: "12.

ארבל אסטרחן: (א) יושב ראש ועדה יזמין את חברי הוועדה לישיבה על-פי דרישה של הממשלה בהודעה בכתב של מזכיר הממשלה, או של שליש מחברי הוועדה, שבה יפורט נושא הישיבה;" הוראה כזאת קיימת לנו היום בסעיף 98, שאומר שישיבות דחופות יזומנו על-ידי היושב ראש לפי יוזמתו, לפי דרישת שליש מחברי הוועדה או לפי דרישת הממשלה.

ארבל אסטרחן: פה אנחנו לא משתמשים במונח "ישיבה דחופה" או "ישיבה רגילה", אלא יש להם סמכות לדרוש ישיבה.

יריב לוין: לסיפא אני מתנגד, כדעתו של יושב ראש ועדת החוקה.

ארבל אסטרחן: גם אמנון כהן, יושב ראש ועדת הפנים התנגד לזה.

יריב לוין: אז אפשר לוותר על זה ולהמשיך הלאה.

ארבל אסטרחן: אנחנו לא משתמשים במונח "ישיבה דחופה", אז לא כתוב תוך כמה זמן היושב ראש צריך לזמן ישיבה כזאת.

ארבל אסטרחן: זאת אומרת, הממשלה דורשת ממנו לזמן ישיבה ולא כתוב תוך כמה זמן הוא צריך לעשות את זה, אפילו לא כהמלצה או כהנחיה.

יריב לוין: אנחנו נשאיר את זה, מתוך תקווה שהרים יתנהלו - - -

ארבל אסטרחן: היום לא כתוב זמן, אבל זה נקרא "ישיבה דחופה".

רונית חייקין: אם זה עניין דחוף יש לזה משמעות.

דורית ואג: תנו קצת שיקול דעת ליושבי ראש הוועדות.

יריב לוין: לא אכתיב ליושבי ראש ועדות מתי לזמן ישיבות.

רונית חייקין: למה להוריד את המילה "דחוף"?

יריב לוין: אני אומר לך, לא כדאי לך, לא למישהו אחר.

יריב לוין: בראש ובראשונה לא כדאי לך, כי אחרת הממשלה תנהל את ועדות הכנסת.

רונית חייקין: אבל אם שליש מהחברים מבקשים?

יריב לוין: אז מבקשים, אבל את מבינה שברגע שתפתחי - - -

רונית חייקין: אבל אולי הוא לא חייב לקבוע.

יריב לוין: הוא חייב לקבוע.

יריב לוין: אם הוא לא יעשה את זה בתוך - - -

רונית חייקין: אני חושבת שאם יש את המילה "דחוף" יש יותר משמעות לעניין של השליש.

אתי בן-יוסף: מי יגדיר מה בדיוק הדחוף?

יריב לוין: אני אומר לך, לא כדאי.

יריב לוין: דיברנו על זה כמה פעמים כאן - האוטונומיה של יושבי ראש הוועדות היא הבלם האחרון בפני זה שהכנסת בכלל לא תוכל לעמוד על רגליה ואסור לנו לפגוע בזה.

יריב לוין: כל פתח כזה אחר כך ייצור בעיות אדירות.

יריב לוין: לא כדאי.

רונית חייקין: אני פשוט חושבת שהפגיעה היא בשליש.

יריב לוין: הפגיעה היא לא בשליש.

יריב לוין: השליש הזה יכול להיות שליש קואליציוני בהרבה יותר מקרים מאשר שליש אופוזיציוני.

יריב לוין: לא כדאי לך, תאמיני לי.

יריב לוין: אני לא רוצה מצב שבו אפשר לכפות על יושב ראש הוועדה ולהציף אותו בכל מיני בקשות בחתימה שליש כדי למנוע דיונים בנושאים אחרים, כדי לעכב רים או כדי להקדים או כדי לאיים עליו.

יריב לוין: לא נכון, לא כדאי.

ארבל אסטרחן: אמנון כהן גם אמר שהוא מתנגד לסמכות הממשלה לזמן ישיבה, גם חנין בישיבה הקודמת כאן אמר שהוא מוטרד מהנושא הזה, אבל זאת הוראה שקיימת גם היום בדיוק כך.

יריב לוין: אני חושב שהם צודקים.

יריב לוין: אפשר לדרוש, אבל נותנים ליושב ראש הוועדה את מרחב התמרון כדי שהוא לא יהיה כבול.

רונית חייקין: אני חושבת שזה כן פוגע קצת ביכולת התפקוד של האופוזיציה.

יריב לוין: תראי את ההערה של חנין, היא לא מקרית.

יריב לוין: אני חושב שהוא צודק, הוא רואה את זה נכון.

אברהם מיכאלי: אדוני היושב ראש, אם חברי הכנסת מבקשים כמשהו דחוף את הסמכות הזאת אני מבין.

אברהם מיכאלי: כדאי אולי לשקול ולהשאיר, אפילו פעם אופוזיציה ופעם קואליציה, זה יוחלט בסוף איפשהו.

אברהם מיכאלי: אבל אם הממשלה מבקשת זה שונה.

יריב לוין: אני לא חושב שזה שונה, משום ששליש קואליציוני אתה יכול להשיג לכל ר בהינף יד באופן אוטומטי.

יריב לוין: אני חושש שהתוצאה תהיה פגיעה בעצמאות של יושבי ראש הוועדות ומתן כוח עודף לממשלה לנהל גם את סדר היום של הוועדות.

יריב לוין: אסור לנו לתת לזה לקרות.

אברהם מיכאלי: אבל יש היום שליש.

יריב לוין: יש שליש, אבל אני לא כופה עליו מתי.

יריב לוין: אני משאיר את השליש, לבקש אפשר, אני רק לא - - -

אברהם מיכאלי: לא אמרתי כפייה, אמרתי מבחינת בקשה של חברי כנסת – לגיטימי שיהיה.

אברהם מיכאלי: מזכירות ממשלה - - -

יריב לוין: זה קיים.

יריב לוין: כל עוד זה לבקש זה בסדר, אנחנו אפילו נותנים לבקשה הזאת משנה תוקף, שיש לו חובת זימון.

יריב לוין: אבל המועד והצורה - - -

קריאות: אין סף - - -?

יריב לוין: אל תקבעו סף, אני אומר לכם - - -

רונית חייקין: אני אומרת להחזיר את המילה "דחופה", זה הכול.

משה שיפמן: לפחות משהו כללי: הישיבה תזומן במהירות האפשרית.

יריב לוין: לא.

יריב לוין: אני אומר לכם, אתם פוגעים פה פגיעה קשה בעצמאות של הכנסת.

יריב לוין: לא כדאי לעשות את זה.

יריב לוין: לא במקרה חנין העיר את ההערה הזאת.

יריב לוין: אני לא ידעתי אפילו שיש הערה שלו.

יריב לוין: זה ברור שזה נותן לממשלה כוח שינוצל לרעה.

יריב לוין: שלא יהיה ספק – הוא ינוצל לרעה.

יריב לוין: אל תעשו את זה.

יריב לוין: לכן דודו מתנגד לזה, זה לא מקרי.

יריב לוין: לא כדאי, הלחצים שאנחנו עומדים בהם, כראשי ועדות מהקואליציה, הם לחצים לא פשוטים גם ככה.

יריב לוין: אם יהיה כלי גם לחייב אותנו נעמוד בעמדה מאוד בעייתית, ואני חושב שזה לא נכון.

ארבל אסטרחן: לאותו סעיף 12 יש המשך שאומר שאם היושב ראש קבע ישיבה לפי דרישה כזאת אבל הוא נעדר, יושב ראש הכנסת יפתח את הישיבה והוועדה תבחר יושב ראש לניהול אותה ישיבה.

ארבל אסטרחן: יושב ראש ועדת החוקה התנגד וכך גם יושב ראש ועדת הפנים.

יריב לוין: במה זה שונה מכל ישיבה אחרת שקבע יושב ראש ועדה?

ארבל אסטרחן: זו ישיבה שכפו עליו, הוא לא רצה לכנס אותה.

דוד רותם: אין ר כזה.

דוד רותם: הוא לא רוצה לכנס אותה, אז יכול יושב ראש הכנסת לפעול בסנקציות כמו שהוא הודיע לי.

ארבל אסטרחן: איזה סנקציות?

דוד רותם: הרי דרשו ממני לכנס ישיבה.

דוד רותם: אמרתי שאני לא רוצה לכנס אותה, אז הוא אמר: לא אאפשר לך להביא את זה, לא לקריאה ראשונה, לא לקריאה שניה ולא לקריאה שלישית.

ארבל אסטרחן: אבל למה זה מעניש אותך?

ארבל אסטרחן: הוא מעניש את יוזמי החוק.

דוד רותם: ואם אביא את החוק לדיון בוועדה אז מה יקרה?

דוד רותם: אז החוק יתהפך ממילא.

דוד רותם: הוא לא מכנס לי ישיבות.

יריב לוין: צריך לזכור שקיום הדיון לא מחייב הצבעות, לא מחייב שום ר.

יריב לוין: גם אנחנו, כראשי ועדות, תלויים ביושב ראש הכנסת, עובדים מול הממשלה.

יריב לוין: יש פה מערכת של איזון עדין, שצריך להיות זהירים מלפגוע בה.

יריב לוין: גם ככה, מהניסיון שלי וגם דודו יאשר את זה, היא מוטה לטובת הממשלה באופן ברור.

דוד רותם: עוד מעט בג"ץ יכפה עלינו.

נאזם בדר: סעיף קטן (ב) מתבסס על הסיפא בסעיף קטן (א), ואם היא לא מתקיימת - - -

יריב לוין: נכון מאוד, אתה צודק.

יריב לוין: זה אותו היגיון.

ארבל אסטרחן: אוקיי, אז גם סעיף קטן (ב) יורד.

ארבל אסטרחן: כמו שאמרתי, אנחנו לא משתמשים במונח "ישיבה דחופה", ולכן אין לנו גם "ישיבה רגילה".

ארבל אסטרחן: אני רוצה להזכיר שכאשר עשינו את הסעיף של סמכות ועדת הכנסת לדון בטענת נושא חדש, נושא שהעלינו כאן

ארבל אסטרחן: לפני כמה ישיבות, אמרנו שוועדת הכנסת תדון באחת משלוש ישיבותיה הרגילות הקרובות.

ארבל אסטרחן: אז אמרתי שכאשר נגיע לפרק הוועדות נצטרך להגיד האם אנחנו רוצים להגדיר מה זו ישיבה רגילה.

ארבל אסטרחן: אין לנו את המונח "ישיבה רגילה".

ארבל אסטרחן: היום יש לנו "ישיבות", ולכן אולי בסעיף נושא צריך להגיד מה זה אומר.

ארבל אסטרחן: לדעתי, צריך פשוט להוריד שם את המילה "רגילות", כי המונח הזה לא קיים בפרק הוועדות.

ארבל אסטרחן: זה יהיה: "ועדת הכנסת תדון באחת משלוש ישיבותיה הקרובות".

דוד רותם: אחת משלוש הישיבות.

יריב לוין: מקובל לחלוטין.

ארבל אסטרחן: זה יהיה בסעיף 85(ד).

ארבל אסטרחן: הסעיף הבא הוא סעיף 13 – ישיבות ועדות בתקופת הפגרה, מה שהיום מוסדר בסעיף 99.

ארבל אסטרחן: היום אומר התקנון שוועדת הכנסת רשאית להטיל על ועדה להמשיך בעבודתה בימי הפגרה – זה מונח קצת מוזר – ושבנוסף, יושב ראש הכנסת יכול לזמן ועדה לפי דרישת הממשלה או שליש מחברי הוועדה.

ארבל אסטרחן: מה שמוצע כאן זה במקום "להטיל" יהיה: "להתיר לוועדה לקיים ישיבות בתקופת הפגרה, דרך כלל או במספר שתקבע, ורשאית היא לקבוע תנאים לקיום הישיבות".

ארבל אסטרחן: זה עולה בקנה אחד עם מה שנעשה בפועל.

קריאה: מה זה התנאים?

ארבל אסטרחן: למשל, הודעה על ישיבות בפגרה תימסר - - -

דוד רותם: אני מתנגד לכל הסעיף הזה.

דוד רותם: אני לא עובד בוועדת הכנסת, חבר כנסת עובד 365 ימים בשנה.

דוד רותם: זה לא מקובל עלי.

יריב לוין: לא, לא, אתה לא יכול ואגיד לך גם למה אתה לא יכול.

יריב לוין: המערכת בנויה בשיטת עבודה מסוימת, שאפשר לנהל עליה דיון נפרד – האם צריך פגרות?

יריב לוין: כמה פגרות צריכות להיות?

יריב לוין: האם נכון שיהיו פגרות?

יריב לוין: זה ויכוח שאפשר לנהל אותו, אבל כל עוד המערכת בנויה בצורה שבה נקבע שיש תקופה שהיא פגרה, אנחנו לא יכולים לקבוע עכשיו תנאים שיהפכו בדלת האחורית את הפגרה ללא פגרה.

יריב לוין: לפגרות האלה יש הרבה מאוד היגיון, לא רק בגלל שיש פריימריס אלא מהרבה מאוד סיבות אחרות.

יריב לוין: משתמשים בהן לצורך כל מיני רים.

יריב לוין: אגב, גם באיזון העדין בין הכנסת לממשלה, לפגרות האלה יש משמעות עצומה וכולנו מבינים אותה.

יריב לוין: לכן אני אומר עוד פעם, אם תרצה לקיים פה דיון עקרוני אם צריכות להיות פגרות - אין בעיה, אבל אתה לא יכול לעשות את זה כאן.

יריב לוין: כל עוד יש פגרה אז ברור שההסדר צריך להיות שונה.

דוד רותם: אתה יכול לראות פה לאיזו ועדה ועדת הכנסת לא אישרה לשבת כמה ישיבות שהיא רוצה.

דוד רותם: אתה מבין, לא הייתה שום הגבלה.

יריב לוין: אגיד לך שני רים.

יריב לוין: קודם כול, היא קובעת תנאים, למשל לעניין הזימון.

יריב לוין: בי"ת, יכול להיות – לשמחתנו, לא נתקלנו בצרה כזאת עד עכשיו – שנגיע למצב שמישהו החליט לנצל את הפגרה כדי לנקות את כל השולחן שלו מערימה שלימה של רים שחברי כנסת ביקשו ממנו באופן מפורש לא לקיים אותם כי הם אינם, הם נוסעים ומדובר בהצעות שלהם ורים מהסוג הזה.

יריב לוין: אם זה יקרה, צריך שיהיה - - -

דוד רותם: זה לא קורה.

דוד רותם: הבעיה שקורית היא שחברי כנסת רוצים לקדם את החוקים שלהם, אבל הם אומרים לי: אל תשב בפגרה כי אנחנו נוסעים.

דוד רותם: אתה תשב מתי שנוח לנו.

יריב לוין: דודו, אני אתאים את כל החופשות שלי למועדים שתקבע לי בפגרה.

יריב לוין: בסדר?

יריב לוין: רק תקבע.

יריב לוין: השורה התחתונה – אי-אפשר.

דוד רותם: אני לא רוצה רק את התנאים לקיום.

יריב לוין: היא חייבת תנאים כי אתה קובע, למשל, חובה לזמן שלושה ימים מראש.

יריב לוין: אתה חייב את זה, זה מה שנעשה.

יריב לוין: דודו, זה סביר.

ארבל אסטרחן: סעיף קטן (ב) גם תואם את מה שקורה היום.

ארבל אסטרחן: נוסף לישיבות שוועדת יכולה להתיר לוועדה, יושב ראש הכנסת יכול להזמין ועדות לישיבות בפגרות לפי דרישה של הממשלה או, הוספנו: "דרישה בכתב של מזכיר הממשלה" – שזה ביטוי שהשתמשנו בו לאורך התקנון, או שליש מחברי הוועדה.

יריב לוין: מה פתאום?

יריב לוין: זה לא בא בחשבון.

יריב לוין: למה?

דוד רותם: מה קרה?

ארבל אסטרחן: זה מה שקיים גם היום.

יריב לוין: לא, אני חושב שזה לא יכול להיות.

יריב לוין: למה בתקופת הפגרה הוא יכול לזמן את הוועדה בעוד שבתקופה רגילה הוא לא יכול לזמן אותה?

יריב לוין: זה לא הגיוני.

יריב לוין: זה לא בא בחשבון.

יריב לוין: ההערה של דודו מקובלת לחלוטין.

ארבל אסטרחן: אם ועדת הכנסת נתנה לוועדה לשבת פעמיים בפגרה והוועדה צריכה עוד פעם או שהממשלה רוצה - - -

דורית ואג: אז היא תבקש אישור.

נאזם בדר: יש לי הצעה.

נאזם בדר: שיהיה כתוב: נוסף על ישיבות לפי סעיף קטן (א), יתיר יושב ראש הכנסת לוועדה לקיים ישיבות בתקופת הפגרה על-פי דרישה.

יריב לוין: זה יכול להיות.

יריב לוין: הוא יתיר, הוא לא יכול להכתיב ליושב ראש הוועדה.

דורית ואג: "יתיר" זה אומר שאתה מחייב אותו להתיר.

ירדנה מלר-הורוביץ: הסעיף הזה היה כשוועדת הכנסת קובעת את המכסות כשיוצאים לפגרה, אז אם היא חרגה היא פונה ליושב ראש הכנסת והוא מתיר לשבת מעבר למכסה שקבעה ועדת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: זה היה הרעיון.

דורית ואג: אם לא תכתבי "רשאי להתיר" אז הוא יהיה חייב להתיר.

יריב לוין: רבותי, לו זה לא היה קיים עד היום אני חושב שלא היה מקום להכניס סעיף כזה.

יריב לוין: אבל מאחר שזה קיים, אני מציע הסדר שיצמצם אותו למינימום.

יריב לוין: קודם כול, הוא יהיה רשאי להתיר, והוא יעשה את זה רק במקרים מיוחדים ולא כר שבשגרה.

יריב לוין: כמובן, זה צריך להיות בנוסח שברור לגמרי, שהוא רשאי להתיר את קיום הישיבה, אבל סמכות יושב ראש הוועדה היא להחליט אם הוא מקיים את הישיבה או לא.

ארבל אסטרחן: אבל להשאיר לפי דרישה של הממשלה או של שליש?

יריב לוין: לא, בגלל שזה בנוסף.

יריב לוין: הייתי כותב: על-פי בקשת יושב ראש הוועדה.

קריאה: למה לא לבוא לוועדת הכנסת?

יריב לוין: מיותר.

יריב לוין: לדעתי, הכי נכון היה להוריד את כל העניין בכלל.

יריב לוין: אז בואו נוריד את כל העניין, כי הסמכות היא של ועדת הכנסת.

יריב לוין: למה שיושב ראש הכנסת פתאום יכנס ועדות באמצע הפגרה?

ארבל אסטרחן: צריך לזכור שהממשלה יכולה לכנס מליאה.

ארבל אסטרחן: מליאה היא יכולה וועדה היא לא יכולה?

יריב לוין: ודאי.

יריב לוין: הרי במליאה הממשלה עושה כמעט מה שהיא רוצה.

ירדנה מלר-הורוביץ: הרי הסעיף הזה הוא סעיף קיים, אפשר לבחון אחורה כמה פעמים יושב ראש כנסת - - -

יריב לוין: אני מניח שזה היה אפס.

יריב לוין: אני מציע לבטל את הסעיף הזה.

יריב לוין: זאת גם העמדה של סהר.

ארבל אסטרחן: אז נשארת סמכות הממשלה או שליש מחברי הוועדה לדרוש מיושב ראש הוועדה להזמין ישיבה.

יריב לוין: בוודאי, בזה אין שום בעיה.

ארבל אסטרחן: ועדת הכנסת, כשהיא תקבע לפני פגרה, תתחשב בכך שאין סמכות ליושב ראש הכנסת.

יריב לוין: בסך הכול המדיניות בעניין הזה היא מאוד ליברלית.

ירדנה מלר-הורוביץ: ועדה חרגה מהמכסה של הישיבות שקבעה ועדת הכנסת - - -

יריב לוין: אז היא תפנה לוועדת הכנסת.

רונית חייקין: אז יעשו ישיבה מיוחדת של ועדת הכנסת בפגרה בשביל לאשר?

יריב לוין: כן, מה לעשות?

ירדנה מלר-הורוביץ: זה שהיושב ראש מתיר זה בדיוק להקל במצבים האלה, שלא יהיה כינוס ועדה.

יריב לוין: יש לכם התנגדות שתהיה לו סמכות להתיר את זה במקרים מיוחדים?

יריב לוין: הרי הסיטואציה שהוועדה חרגה מהמכסה היא כל כך - - -

ירדנה מלר-הורוביץ: זה קורה.

סהר פינטו: במקרים מיוחדים, אבל זה נראה לי מיותר.

דורית ואג: אז תכתוב: יושב ראש הכנסת רשאי להתיר קיום ישיבות נוספות במקרים מיוחדים.

ארבל אסטרחן: אבל לפי דרישת הממשלה או שליש או שלא להגיד?

יריב לוין: לפי בקשת יושב ראש הוועדה או דרישת הממשלה או שליש.

ארבל אסטרחן: היושב ראש רשאי להתיר, בנוסף ל-(א), במקרים מיוחדים, ממשלה, שליש או יושב ראש הוועדה.

ארבל אסטרחן: סעיף 14 - ניהול הישיבות.

ארבל אסטרחן: היום קבוע לנו בסעיף 100 שיושב ראש ועדה רשאי לקיים ישיבות בכל מספר חברים שנוכחים, ובלבד שכל החברים הוזמנו.

ארבל אסטרחן: מוצע לקבוע בנוסח טיפה שונה: "ועדה תדון ותחליט בכל מספר חברים, אם אין בחוק בתקנון זה הוראה אחרת לעניין זה" - למשל, הקוורום שיש בוועדת הכנסת – "ובלבד שכל חברי הוועדה הוזמנו".

ארבל אסטרחן: יש החלטה של ועדת הכנסת משנת 49', שיושב ראש ועדה רשאי לפנות לחבר שנעדר מישיבות הוועדה ולהפנות את תשומת ליבו לזה.

ירדנה מלר-הורוביץ: כמה אלגנטיים ומנומסים הם היו.

ארבל אסטרחן: סעיף קטן (ב) הוא סעיף חדש.

ארבל אסטרחן: "יושב ראש ועדה רשאי לקבוע את מסגרת הדיון, ורשאי הוא לקצוב את זמן הדיבור, ובלבד שייתן זמן דיבור שווה לכל אחד מחברי הוועדה".

ארבל אסטרחן: יושב ראש ועדת הפנים העיר בנייר שהוא העביר שצריך להשאיר את הר הזה לשיקול דעתו של היושב ראש, בהתחשב במציע, בדיון.

דורית ואג: לא רק זה.

דורית ואג: בא אחד עם הסתייגות אחת ואחר עם עשר, אז מה?

סהר פינטו: הסיפא היא בעייתית.

יריב לוין: הייתי כותב: ובלבד שייתן זמן דיבור הולם – כדי לייצר אמירה שאומרת שצריך לתת - - -

רונית חייקין: מה זה "הולם"?

דורית ואג: למה לא לגמור אחרי זמן דיבור, נקודה?

יריב לוין: מה מפריע לך שיהיה כתוב שצריך לתת זמן דיבור הולם?

יריב לוין: הכלל הוא שצריך לתת לכולם לר ולהתבטא, אבל זה ברור - - -

ירדנה מלר-הורוביץ: כי יש מצבים שיושב ראש ועדה פותח דיון ואומר: אני מקציב לכל אחד חמש דקות כדי שלא יהיה פיליבסטר ולסגור דיון.

ארבל אסטרחן: ואם הוא אומר דקה?

רונית חייקין: מה זה "זמן הולם"?

רונית חייקין: אני לא מבינה למה לקבוע מסגרת דיון.

רונית חייקין: יש חוקים שהם מאוד בעייתיים.

יריב לוין: מה זאת אומרת, בלי מסגרת דיון?

יריב לוין: אז איך יתקיים הדיון?

רונית חייקין: אז הוא לא ייגמר היום, הוא ייגמר מחר.

יריב לוין: נו, באמת.

דורית ואג: גם היום זה נעשה בפועל.

יריב לוין: יושב ראש ועדה, הסמכות העיקרית שיש לו היא לקבוע את מסגרת הדיון.

יריב לוין: אם הוא לא קובע את מסגרת הדיון, אז מה?

רונית חייקין: דורית, היינו בחוק סדר הדין ורותם בקושי נתן לאנשים לר.

רונית חייקין: זה לא נכון.

סהר פינטו: זו דוגמה לכך שהוא לא נותן זמן דיבור הולם, ואם את מעגנת פה - - -

רונית חייקין: מה זה הולם?

רונית חייקין: הוא יגיד ששתי דקות זה הולם.

סהר פינטו: זה יותר מהכלום שיש עכשיו.

סהר פינטו: זמן דיבור הולם זה בטח לא לתת דקה לכל אחד בחוק מאוד כבד.

רונית חייקין: אבל קרה הרבה פעמים שזה מה שהיה.

סהר פינטו: כי לא היה את זה, אז אנחנו משפרים במשהו.

רונית חייקין: הוא יקבע מסגרת דיון של חצי שעה, כל חבר יר שתי דקות ונגמר.

דורית ואג: שתי דקות זה לא הולם.

יריב לוין: זה ברור הרי שלא אכתיב ליושב ראש הוועדה.

יריב לוין: אם הוא לא יכול לקבוע את מסגרת הדיון, אז חבל על הזמן.

יריב לוין: ממילא הוא לא יכול לאפשר לאף אחד לר ללא גבול.

יריב לוין: זה נשמע למישהו הגיוני?

יריב לוין: לא יכול להיות ר כזה?

רונית חייקין: אמרתי בלי גבול?

ארבל אסטרחן: זה ברור שיושב ראש הוועדה קובע את מסגרת הדיון.

דב חנין: אני לא מתנגד לעיקרון שישנו בסעיף קטן (ב), אבל - - -

יריב לוין: העיקרון הוא לא זמן שווה.

יריב לוין: זה צריך להיות זמן דיבור הולם, בגלל שזה לא תמיד שווה – לאחד יש הרבה הסתייגויות, לאחר מעט.

דב חנין: אני חושב שהמילה "הולם" היא חיונית אבל היא לא מספיקה.

דב חנין: אני חושב שצריך להיות זמן דיבור הולם בהתחשב במהות הטענות וההסתייגויות.

יריב לוין: הרי אתה מבין שאז מישהו יגיש 200 הסתייגויות ויגיד שבהתחשב בזה צריך לתת לו לנאום שעתיים.

רונית חייקין: אז מה?

רונית חייקין: זו עבודה של האופוזיציה.

יריב לוין: רבותי, אם אנחנו נייצר עכשיו דיונים בוועדות שיהפכו לפילבסטרים אין-סופיים, זה שינוי מהותי של המצב הקיים ואי-אפשר לעשות אותו.

יריב לוין: אני בעד אמירה ערכית שאומרת ליושב ראש ועדה לאפשר לכל אחד להביע את דעתו באופן שדעתו תישמע.

יריב לוין: זה צריך להיות.

יריב לוין: להתחיל להכתיב לו לאפשר למי שהגיש 200 הסתייגויות שעתיים דיבור – זה לא היה עד היום, ולא נוכל לעשות את זה.

יריב לוין: זה גם לא נכון.

דורית ואג: בוועדת החוקה, כשחוקק ההסכם עם הרשות הפלסטינית ישבנו לילה שלם.

דורית ואג: אחד, צוקר, הקריא ביאליק, אחד אחר משהו אחר.

דורית ואג: ככה לילה שלם.

דב חנין: לא זו המטרה.

רונית חייקין: וכשמיקי איתן דיבר במליאה על חוק התקציב 11 שעות?

רונית חייקין: אז תוכל להגביל אותו גם?

רונית חייקין: הרי לקואליציה יש רוב בכל מקרה.

יריב לוין: אבל אי-אפשר להפוך את ישיבות הוועדות - - -

רונית חייקין: בן-אדם הגיש 200 הסתייגויות לחוק טל, נניח.

רונית חייקין: לא תאפשר לו לנמק את 200 ההסתייגויות?

יריב לוין: אז הוא ינמק את 200 ההסתייגויות של חוק טל ברבע שעה, אחרת אף פעם לא נגמור.

יריב לוין: בשביל זה יש את המליאה.

יריב לוין: את רוצה לעשות את הסיבוב הזה עוד פעם בוועדות?

יריב לוין: נו, באמת.

רונית חייקין: כשמגישים הסתייגויות מהותיות יושבי ראש הוועדות מחייבים אותנו לנמק את ההסתייגויות.

רונית חייקין: אז אם יש 200 הסתייגויות, שינמקו 200.

יריב לוין: אז ינמקו, רק ינמקו בקצרה.

אברהם מיכאלי: יש ועדת פירושים בעוד שבוע.

דורית ואג: רונית, חלק מזה נפתר כי היום אין הסתייגויות דיבור, היום יש רשות דיבור.

דורית ואג: אז ינמקו רק את ההסתייגויות המהותיות.

ירדנה מלר-הורוביץ: יש לי חדשות בשבילך, יש עדיין גם אי אלו הסתייגויות דיבור.

ירדנה מלר-הורוביץ: בנוסף לזה יש גם בקשות לרשות דיבור.

ירדנה מלר-הורוביץ: לא מחקו את זה כדי לא לחסל את הפיליבסטר, בכל אופן לאפשר למיעוט לעשות את המשחק הזה.

ירדנה מלר-הורוביץ: רוצים לצמצם ולכן ניתן בקשות לרשות דיבור.

יריב לוין: אתם רוצים ליצור עכשיו הסדר חדש שיאפשר לעכב חקיקה בוועדות באופן משמעותי ודרמטי ביחס למה שקיים היום וזה לא נכון.

יריב לוין: זה גם שינוי מהותי במצב, שלא תהיה לגביו הסכמה.

רונית חייקין: אני אומרת שלא ייכנס בכלל סעיף (ב).

רונית חייקין: זו דעתי.

דב חנין: אדוני היושב ראש, אם אתה מעוניין להכניס את סעיף קטן (ב) אני שראוי שהכנסת העיקרון הזה תבוא יחד עם הסייגים שמאפשרים לנו, לא פיליבסטר בוועדה כי לא זו המטרה וגם לא אותו מקרה שדורית מספרת מההיסטוריה של ועדת החוקה, אבל כן יאפשר התייחסות עניינית לכל אחת מההסתייגויות.

דב חנין: הרי בסופו של ר, כמו שאנחנו יודעים, הוועדה זה המקום האחרון שבו יש באמת דיון ענייני על ההסתייגויות.

יריב לוין: , כל מה שאתה אומר הוא נכון.

יריב לוין: יש אתו רק בעיה אחת – הוא שינוי מהותי של המצב הקיים ויביא להתארכות הדיונים ללא גבול.

יריב לוין: אז נשאיר את המצב הקיים.

סהר פינטו: המצב הקיים הוא שהיושב ראש עושה מה שבא לו, כמה שבא לו.

סהר פינטו: זה עובד בסוף לרעתנו.

יריב לוין: קיבלת פה הרבה יותר ממה שהיה לך קודם.

יריב לוין: אבל לא רוצים – גמרנו.

יריב לוין: אנחנו משאירים את המצב כמו שהוא.

ארבל אסטרחן: אז מוחקים את (ב).

יריב לוין: כן, מוחקים את (ב) וגמרנו.

דב חנין: אני מציע עוד רעיון אחד לשיקול.

דב חנין: אנחנו נבחין בסעיף קטן (ב) בין הזכות של יושב ראש הוועדה לקבוע את מסגרת הדיון ולקצוב את זמן הדיבור בדיון כלשהו שהוועדה עושה, לעומת דיון שהוועדה עושה בחקיקה.

דב חנין: בדיון שהוועדה עושה בחקיקה - - -

יריב לוין: מה, שם יהיה זמן לנמק כל ר במשך ימים ולילות?

דב חנין: לא.

דב חנין: היושב ראש, גם בחקיקה, רשאי לקבוע את מסגרת הדיון ורשאי לקצוב את זמן הדיבור, ובלבד שיהיה זמן דיבור ראוי לכל הצעה או הסתייגות.

יריב לוין: זה לא ילך.

יריב לוין: בהתאם לכלל שקבענו, שאם יש מחלוקת נשאר הסעיף הקיים.

יריב לוין: , אני משאיר לכם כמובן את המרחב, אם יהיה לכם נוסח שתרצו להציע נוכל לשקול אותו עוד פעם.

יריב לוין: אבל בשלב זה (ב) יורד כולו ואנחנו נשארים עם המצב הקיים כמו שהוא היום.

יריב לוין: סהר, תשכנע אותם אז נחזיר את זה.

סהר פינטו: המצב הנוכחי הוא בעייתי לכולם.

סהר פינטו: הוא בעייתי ליושב ראש, שכשהוא קובע את מסגרת הזמן אז אומרים לו: מה פתאום אתה קובע את מסגרת הזמן; הוא בעייתי למסתייגים, שבדרך כלל הם נמצאים בעמדת נחיתות מול היושב ראש, שאומר: יש לכל אחד שלוש דקות ולא מעניין אותי מה מספר ההסתייגויות.

סהר פינטו: לכן אני כן חושב שראוי להסדיר את זה, גם כדי שליושב ראש תהיה סמכות מוגדרת לקצוב את מסגרת הזמן - - -

יריב לוין: אותי אתה לא צריך לשכנע, תשכנע אותם.

סהר פינטו: וגם מצד החברים והמסתייגים, שיקבלו זמן דיבור הולם.

סהר פינטו: מה זה "הולם"?

סהר פינטו: עוד נתווכח מה זה "הולם" עם היושב ראש, אבל לפחות תהיה לנו איזושהי עילה לבוא בוויכוח ובדיון מה זה הולם לנמק 200 הסתייגויות מהותיות.

דב חנין: אני משתכנע.

יריב לוין: זה יבטיח את זה שתקבל יותר מחמש דקות ולא תקבל יותר מ-20 דקות.

יריב לוין: זו התוצאה, והיא התוצאה הנכונה.

סהר פינטו: אחרי שפתרתי בעיה אחת, יש לי הסתייגות לעניין הסיפא – שזה לא יהיה "חברי הוועדה", שזה יהיה "חברי הכנסת המשתתפים בדיון".

סהר פינטו: זה יהיה: זמן הולם לכל אחד מחברי הכנסת המשתתפים בדיון.

יריב לוין: זה לא יכול להיות לכל אחד, כי באופן תיאורטי אתם יכולים להביא 28 חברי כנסת, שיושבים פה בדיוק בדקה שהם מרים ויוצאים מהדלת וכולם יצטרכו לשבת עכשיו ימים ולילות.

דב חנין: אבל זה לא קורה.

יריב לוין: זה לא קורה כי עד עכשיו אי-אפשר, אבל זה עלול לקרות.

דב חנין: גם עכשיו זה אפשרי.

סהר פינטו: יריב, אני מקבל את זה.

סהר פינטו: המטרה של ההערה שלי לא הייתה לגרום לזה שאוכל להביא את ה-28, המטרה הייתה להימנע ממצב שבו שני החברים הקבועים שלי בוועדת החוקה לא יהיו.

יריב לוין: לכן אני אומר, לכל אחד מחברי הוועדה.

ארבל אסטרחן: דינו של ממלא מקום כדין חבר בוועדה, לכל עניין.

יריב לוין: זמן דיבור הולם, ואני אומר את זה לפרוטוקול, הכוונה היא שאם אדם מגיש 200 הסתייגויות יאפשרו לו במקום שלוש דקות לר עוד כמה דקות נוספות.

יריב לוין: שלא תהיינה אי-הבנות – הכוונה היא לא שיאפשרו לו לר שעתיים.

יריב לוין: זה צריך להיות ברור ומובן.

דב חנין: זה לפי העניין.

יריב לוין: לא, זה לא לפי העניין, כי אם אתם רוצים שזה יהיה לפי העניין אז פשוט אין סעיף כי אין הסכמה.

יריב לוין: אני אומר שהמטרה היא שלא יהיה מצב שמונעים ממך ואומרים לך שיש לך דקה.

יריב לוין: נותנים לך להציג טיעון.

סהר פינטו: אם מדובר על תקציב ודיונים שנמשכים ובאמת יש - - -

יריב לוין: בוודאי.

יריב לוין: כאשר דנים, למשל, בפיצולים בחוק ההסדרים ודיון הוא מראש דיון ארוך מאוד שנמשך לתוך הלילה, אז הזמן ההולם הוא ארוך יותר.

יריב לוין: זה ברור, אין ויכוח.

יריב לוין: אבל במהלך הרים הרגיל והברור, גם כשמגישים 100, 200 או 300 הסתייגויות זו אותה תוצאה.

יריב לוין: מה שחשוב הוא לאפשר לך להציג טענות, להציג את העיקר ולעשות את זה בתמציתיות בכמה דקות.

יריב לוין: זה הרעיון, ולא להגיד לך שיש לך דקה באופן גורף, לא משנה על מה.

יריב לוין: מצד שני, אני גם אומר לך שיש לך חצי שעה ולא שעתיים.

יריב לוין: זה הסביר, זה מה שהולם, כדי שנאזן – כמו שאנחנו כל הזמן צריכים לעשות, בין הרצון לקיים פה תהליכים פרודוקטיביים לבין הרצון להביא את הרים, לנמק, להסביר ולהשמיע כל אחד את עמדתו וגישתו.

דב חנין: זו פרודוקטיביות.

יריב לוין: כן, מה לעשות.

יריב לוין: זה חלק מהעניין.

יריב לוין: הרי אף אחד לא טוען שצריך לאפשר לר ללא גבול, תמיד תוחמים בסוף את היכולת באיזושהי נקודה.

יריב לוין: אבל זה יגן עליך במובן הזה שאתה צריך לקבל את היכולת לפחות להביא את ההנמקה והעמדה העקרונית שלך ולא יגידו לך שיש לך שתי דקות ועוברים להצבעה ושולחים אותך הביתה.

יריב לוין: אבל כשתבקש לר ללא סוף גם זה לא ילך.

יריב לוין: זה ברור, לא יכול להיות אחרת.

דב חנין: הזמן שאנחנו מרים עליו הוא זמן ההנמקה.

יריב לוין: זה לא הנמקה, זה דיבור.

ארבל אסטרחן: לא רק הנמקה.

ארבל אסטרחן: כל חבר ועדה שרוצה להשתתף, יושב ראש הוועדה לא יגיד: חברי הכנסת לא מרים, רק אני מר או רק אתה מר.

יריב לוין: , אני אומר שוב: אתם גם לא צריכים להחליט בשניה זו.

יריב לוין: האופציה לחזור למצב הקיים שלא אומרים כלום קיימת.

יריב לוין: אני חושב שזה יותר נכון.

יריב לוין: זו האמירה הנכונה, זה סדר הרים הנכון והוא נכון לגבי כולם, כל אחד איפה שהוא כל פעם נמצא במעגל.

יריב לוין: אם לא רוצים את זה – פתוחה בפניכם הדרך, אין בעיה.

ארבל אסטרחן: אז נשאר סעיף קטן (ב) עם "זמן דיבור הולם".

יריב לוין: כרגע.

ארבל אסטרחן: סעיף קטן (ג) מר על ההצבעות בוועדה.

ארבל אסטרחן: "(1) ההצבעה בוועדה תהיה בהרמת ידיים.

ארבל אסטרחן: (2) יושב ראש הוועדה רשאי, ביוזמתו או לפי בקשה של חבר הוועדה" – שוב, גם כאן חבר זה גם ממלא מקום – "לקיים הצבעה שמית.

ארבל אסטרחן: חבר הכנסת שאמר את הצבעתו א שאמר שאינו משתתף בהצבעה, אינו רשאי לשנות את אמירתו לאחר שחבר הכנסת הבא אחריו נקרא להצביע.

ארבל אסטרחן: " המינוח הזה דומה למה שקיים במליאה.

ארבל אסטרחן: אין כאן את כל מה שיש במליאה על הסבב שני וכו' מטבע הרים, לא צריך את כל זה.

ארבל אסטרחן: הר היחיד שסימנתי כאן בהערה זה שבמליאה כתוב:

ארבל אסטרחן: חבר כנסת שאמר את הצבעתו, אמר שאינו משתתף, אינו רשאי לשנות את אמירתו לאחר שחבר הכנסת הבא נקרא להצביע – אותו ר – או לאחר שיושב ראש הישיבה הודיע כי ההצבעה הסתיימה.

ארבל אסטרחן: בהתחלה כתבתי את זה גם כאן ואז העירו לי שאפשר להבין מזה שמישהו הצביע והבא אחריו נקרא, ועוד נקרא, ואז פתאום ההוא רוצה לשנות את הצבעתו כי היושב ראש עוד לא הודיע שההצבעה הסתיימה.

ארבל אסטרחן: או שנוריד את הסיפא הזאת גם מהמליאה או שנגיד: ולגבי האחרון עד שיושב ראש הוועדה הודיע שההצבעה הסתיימה.

יריב לוין: אני מציע, מה שלא יהיה - שיהיה אחיד בשני המקומות.

ארבל אסטרחן: אני חושבת שזה ברור.

יריב לוין: אני חושב שהתהליך הזה הוא הכי נכון - אמרת וזהו.

יריב לוין: אדם לא יכול לחכות לסוף ההצבעות ואז להחליט לשנות את דעתו.

ארבל אסטרחן: נכון.

ארבל אסטרחן: ברור כשהיושב ראש הודיע שההצבעה הסתיימה אז ההצבעה הסתיימה.

ארבל אסטרחן: לא צריך להגיד את זה.

יריב לוין: לא, אני אומר גם בתהליך – הצבעת אז הצבעת.

ארבל אסטרחן: אז זה יהיה הנוסח, ויתוקן במקביל גם בסעיף 36(ב)(5).

ארבל אסטרחן: אין כאן שום פירוט, אין חובה אלא שיקול דעת של יושב ראש הוועדה, שזה גם הגיוני.

ארבל אסטרחן: לא כתוב לפי איזה סדר היושב ראש יעשה את זה וכו', הכול שיקול דעת של יושב ראש הוועדה.

ארבל אסטרחן: עכשיו יש לנו סעיף חדש כולו - התייעצות סיעתית.

ארבל אסטרחן: הר הזה קיים היום כנוהג ולא מעוגן בכלל בתקנון.

ארבל אסטרחן: חשבנו שהגיע הזמן לעגן את זה.

ארבל אסטרחן: מה שמוצע לקבוע זה ככה: "15(א) בתום הדיון בנושא מסוים בוועדה ולפני ההצבעה עליו, רשאי חבר הוועדה" – קבוע או מממלא מקום בהיעדר הקבוע – "לבקש את דחיית ההצבעה לצורך התייעצות סיעתית בת חמש דקות.

ארבל אסטרחן: " זו הייתה ההצעה של יושב ראש הוועדה, לקבוע שזו בעצם הבקשה.

ארבל אסטרחן: "ומעשה כן, יפסיק יושב ראש הוועדה את הדיון בנושא וידחה את ההצבעה למועד שיקבע.

ארבל אסטרחן: " זאת אומרת, הוא יכול לקבוע את זה לעוד חמש או עשר דקות והוא יכול גם לדחות את זה לשבוע הבא.

ארבל אסטרחן: "דחיית ההצבעה בנושא כאמור תהיה פעם אחת בלבד".

אברהם מיכאלי: בואו נחדד את זה.

רונית חייקין: מה זה קשור חמש דקות אם בכל מקרה הוא לא בטוח מתי הוא קובע את הישיבה - - -

יריב לוין: אגיד לכם מה אני מציע, אולי זה לא בא לידי ביטוי מספיק בניסוח.

יריב לוין: שלב א', לעגן את הזכות להתייעצות סיעתית בתוך תקנון.

יריב לוין: שלב ב', לומר שהמינימום הוא חמש דקות.

יריב לוין: בעיניי אפשר להקטין את הזמן בהסכמת המבקש, לא בהחלטה של יושב ראש הוועדה.

יריב לוין: אם מישהו אומר: אני רוצה התייעצות סיעתית ומספיקות לי שתי דקות – וזה קורה לפעמים – אז צריך לאפשר את הגמישות הזאת, אבל לבקשת המבקש ולא לבקשת גורם אחר.

יריב לוין: שלב ג', ברגע שהוכרזה התייעצות סיעתית בנושא מסוים היא חלה ביחס לכל הסיעות.

יריב לוין: כלומר אין מצב שברגע שחזרו מההתייעצות הסיעתית באה סיעה אחרת ורוצה התייעצות סיעתית על אותו נושא, אלא הר הזה חל לגבי כולם.

יריב לוין: ד', מטבע הרים, אין בבקשה לקיים התייעצות סיעתית כדי לכפות על היושב ראש לקיים מיד תוך חמש דקות הצבעה.

יריב לוין: הוא תמיד יכול להגיד, כמו שהוא יכול להגיד בכל שלב אחר של כל התהליך הזה, שהוא דוחה, עושה את זה עוד 20 דקות, עושה את זה עוד שבוע או לא עושה את זה בכלל.

קריאה: אבל מצד שני הוא רשאי, לאחר ההתייעצות, לחדש את הישיבה.

יריב לוין: הוא רשאי להצביע, אבל החובה שמוטלת עליו היא לאפשר את ההתייעצות, לאפשר פרק זמן מינימלי של חמש דקות לעניין הזה.

יריב לוין: זה הכלל.

תמי כנפו: אם תציע סיעה אחרת לנושא אחר, לא לאותו נושא?

יריב לוין: לא לאותו נושא - בסדר.

יריב לוין: אבל זה נושא על סדר היום.

תמי כנפו: לאותה ישיבה.

יריב לוין: נושא זה נושא בסדר היום.

תמי כנפו: באותה ישיבה לנושא אחר סיעה אחרת יכולה לבקש התייעצות.

יריב לוין: בוודאי, לכן זה נושא ולא פר ישיבה.

רונית חייקין: אז למה לא להשוות את זמן הרביזיה לזמן התייעצות?

יריב לוין: כי התייעצות סיעתית היא הפסקה בישיבה.

יריב לוין: מה עשינו ברביזיה?

יריב לוין: אמרנו שהרביזיה מחייבת אותי לקיים ישיבה אחרת לצורך הרביזיה בפרק זמן.

יריב לוין: התייעצות סיעתית זה מהלך שנועד לפעמים באמת לנסות להגיע לאיזה הסכם ולפעמים ליצור איזשהו עיכוב או השהייה.

יריב לוין: לא נהפוך אותו עכשיו למשהו שדוחה כל ישיבה בחצי שעה.

יריב לוין: אני אומר עוד פעם, האיזונים צריכים להיות הגיוניים.

יריב לוין: התייעצות סיעתית, אנחנו יודעים למה היא משמשת.

רונית חייקין: גם רביזיה משמשת לאותו ר כמעט.

יריב לוין: לא, הרביזיה לא משמשת לאותו ר.

יריב לוין: התייעצות סיעתית, בהגדרה שלה, אמורה לפתוח אפשרות לסיעה שרוצה לראות מה היא עושה במצב קיים.

יריב לוין: זה יכול לקרות, לפעמים יש מחלוקות אמיתיות.

יריב לוין: אז אפשר לנצל, כמו כל ר – מותר לנצל את זה כדי להרוויח חמש דקות דחייה.

רונית חייקין: כשיש חבר אחד בתוך ועדה – למשל, לי יש בוועדת הכנסת חבר אחד – הוא הולך להתייעצות סיעתית ומתייעץ עם עצמו חמש דקות?

יריב לוין: לא יודע.

יריב לוין: יכול להיות שהוא יוצא החוצה ומתקשר לחברי סיעתו האחרים, אני לא עוקב אחריו.

יריב לוין: אני נותן לסיעות אופציה לעשות איזשהו בירור לפני הצבעה, אם הן רוצות.

יריב לוין: נכון שכל אופציה כזאת יכולה להיות מנוצלת, הרי אני לא יכול לעקוב אחריו.

יריב לוין: אז הוא יכול סתם לבקש כי הוא רוצה ללכת לשתות כוס קפה חמש דקות וזה נותן לו שהות.

יריב לוין: אני לא יכול למנוע את זה ממנו.

יריב לוין: אבל זאת המטרה, לכן אני חושב שצריך לעגן אותה, לקבוע את החובה, אבל מצד שני לתחום אותה במסגרת הזמן הזו.

נאזם בדר: כל מה שאמרת משכנע, אני רק מר מניסיון העבר.

נאזם בדר: האם חמש דקות זה זמן מינימום סביר?

יריב לוין: כן, כן, זה אפילו הרבה.

יריב לוין: בדרך כלל נותנים אפילו פחות.

סהר פינטו: ההערה שלי היא בדיוק לעניין הזה.

סהר פינטו: אני חושב שזה נכון לעגן את זה, אני לא חושב שצריך להתייחס פה - - -

יריב לוין: אני רוצה להציע חמש דקות כמינימום, כי אתה יודע שהמינימום שניתן היום הוא פחות.

סהר פינטו: הוא שתי דקות, ואין הבדל מבחינתי בין שתי דקות לחמש.

יריב לוין: אני חושב שהמינימום הזה משרת את חברי הכנסת שעומדים מול יושב ראש הוועדה.

ארבל אסטרחן: למה צריך את המכשיר הזה בעצם?

ארבל אסטרחן: כי אם מאפשרים חמש דקות זה לא באמת מאפשר התייעצות סיעתית אלא סתם דחיית הצבעה.

סהר פינטו: נכון, זה מה שיש לי בראש, דוגמה לפעם אחת שבאמת היינו צריכים התייעצות ולא הספיק לנו, לא שתי דקות וגם לא חמש דקות.

יריב לוין: סהר, אין לי בעיה.

יריב לוין: אתה רוצה להוריד את המגבלה?

יריב לוין: חשבתי שמגבלת הזמן מגינה על זה שלא יגידו: טוב, התייעצות סיעתית דקה - ואז אין כלום.

סהר פינטו: אם זה יהיה עשר דקות זה כבר משהו שיכולים - - -לחמש דקות ושתי דקות אין- - -

יריב לוין: מעל חמש דקות זה לא סביר, לא הגיוני.

רונית חייקין: זה הגיוני מאוד.

רונית חייקין: אם באמת זו התייעצות סיעתית, הם לא מספיקים.

רונית חייקין: אני לא מרת על פיליבסטר.

יריב לוין: לא ראיתי שבאת רוצים לעשות איזו התייעצות וביקשו עוד שתי דקות ולא קיבלו.

יריב לוין: זה לא העניין.

יריב לוין: אני אומר עוד פעם, לא אכפת.

יריב לוין: אתם רוצים להוריד את פרק הזמן המינימלי – בבקשה.

רונית חייקין: אני לא מסתכלת רק בעיניים של קואליציה, אני מסתכלת על האופוזיציה.

רונית חייקין: אני כל השנים באופוזיציה, מה לעשות?

רונית חייקין: התחושה היא שחומקים, זה לא נכון.

רונית חייקין: יום אחד אתה פה ויום אחד אתה פה.

יריב לוין: אתם רוצים להוריד את הזמן?

יריב לוין: בסדר, יהיה פחות.

רונית חייקין: אני לא בטוחה שזה נכון להוריד את הזמן.

יריב לוין: אני בטוח שזה לא נכון.

יריב לוין: רונית, אני מנסה לעשות משהו בגדר הסביר.

יריב לוין: היום כשאומרים התייעצות סיעתית שולחים את האנשים לשתי דקות עד שלוש.

יריב לוין: אז אני אומר שאכפיל את הזמן, אעשה חמש דקות.

יריב לוין: לא אצור עכשיו עולם חדש ואגיע לפי ארבעה או פי חמישה.

יריב לוין: אני אומר, קחי את הנתון הקיים.

יריב לוין: ביחס לנתון הקיים זה משפר את מצבך.

דב חנין: אם יש באמת צורך בהתייעצות סיעתית זה לא מספיק.

דב חנין: אני יודע שמשתמשים בזה - - -

יריב לוין: אבל איך אני אדע אם יש באמת?

יריב לוין: מה, אני בוחן כליות ולב?

דב חנין: לכן השאלה היא מה המטרה.

דב חנין: אם המטרה היא לקחת את הקיים ולנסות לעשות בו שיפורים נקודתיים אז מה שאתה אומר הוא נכון.

דב חנין: אתה אומר: הקיים הוא בלתי אפשרי לחלוטין, אנחנו לפחות נעשה את זה חמש דקות, לפחות אפשר להרים טלפון.

דב חנין: אבל אם המטרה היא, כפי שאני חושב שצריכה להיות המטרה, שאם כבר אנחנו עושים את הארגון מחדש הזה של התקנון לחשוב מחדש על הכלים ולראות מה הם הכלים המתאימים, במקרה שיש באמת התלבטות וויכוח – אני חבר בסיעה של ארבעה אנשים.

דב חנין: היה לנו פעם צורך בהתייעצות סיעתית, זה לקח לנו הרבה זמן.

דב חנין: אם כבר אתה מגיע למצב כזה שיש עמדות שונות בתוך הסיעה, אתה צריך לפחות כמה דקות להסביר על מה מדובר.

יריב לוין: לפי השיטה הזאת צריך לדחות בשבוע.

יריב לוין: סיעת קדימה, עם 28 חברי כנסת, אם הם רוצים התייעצות סיעתית הם צריכים לקבוע ישיבת סיעה שלמה ואולי גם לשלוח חומרים ואולי גם לעדכן את כולם בכל החידושים שהיו בדיון.

יריב לוין: אני עוד פעם אומר, אין לי בעיה להוריד את הזמן.

יריב לוין: המטרה הייתה לתחום, שבכל אופן יהיו פה חמש דקות כי לפעמים צריכים את זה לכל מיני צרכים אחרים – להירות בין יושב ראש הוועדה לבין מישהו; הירות בין שני חברי כנסת משתי סיעות אחרות לצורך כל מיני רים.

יריב לוין: זה מאפשר לחברי הכנסת להגיד: תנו לנו עוד איזה מרווח זמן לפני ההצבעה לראות מה אנחנו עושים.

יריב לוין: זה לא אידיאלי, לא מושלם, אבל האיזון - - -

סהר פינטו: מוסכם לעגן את זה.

סהר פינטו: לעניין החמש דקות, נתייעץ ונחזור.

יריב לוין: בסדר.

יריב לוין: לעניין הזמן יש לך שבוע לתת לנו תשובה.

ארבל אסטרחן: "(ב) נקבע בסדר היום כי בסעיף מסוים תהיה הצבעה בלבד, לא תידחה ההצבעה לצורך התייעצות סיעתית.

ארבל אסטרחן: " אכן כך היה בפועל – כלומר, נקבע שתהיה הצבעה בלבד ובאמת כך היה, אז אי-אפשר יהיה התייעצות סיעתית.

יריב לוין: כן, זה ברור לגמרי.

יריב לוין: זה סתם מיותר.

ארבל אסטרחן: את ההתייעצות הסיעתית אפשר לבקש על כל נושא, למעט הגבלה אחת שקבועה בהמשך, כאשר ועדת הכנסת דנה בעניינים שבסמכות שלה לדון כגוף מעין שיפוטי, בענייני חסינות וכו'.

ארבל אסטרחן: שם כתוב במפורש שלא ניתן יהיה לקיים התייעצות סיעתית כי זו הצבעה אישית.

ארבל אסטרחן: סעיף 16 – רביזיה, דיון מחדש.

ארבל אסטרחן: זה סעיף שקיים היום בתקנון.

יריב לוין: כאן אעיר שחבר הכנסת גפני ביקש להשתתף.

יריב לוין: שיפמן, אנחנו נדון בזה, נראה לאן מגיעים.

יריב לוין: יש לכם את האופציה, אם יהיו לחבר הכנסת גפני הערות, להביא אותן, בין אתה ובין הוא, בישיבה הבאה ונעשה התאמות, אם יהיה בזה צורך.

ארבל אסטרחן: "(א) החליטה ועדה בנושא מסוים, רשאים חברי כנסת, שר או סגן שר בענייני המשרד שבו הוא מכהן לבקש מיושב ראש הוועדה שהוועדה תדון מחדש בהחלטה שהתקבלה, כל עוד ההחלטה לא הונחה על שולחן הכנסת" – זה מה שכתוב היום, ופה יש תוספת שהיא ברורה – "נמסרה לכנסת או נחתמה, לפי העניין.

ארבל אסטרחן: " זאת אומרת, זו כל החלטה של ועדה.

קריאה: זה כולל גם את ממלא המקום?

קריאה: עכשיו רק החברים הקבועים יכולים לבקש דיון מחדש.

ארבל אסטרחן: אני לא יודעת למה את אומרת את זה, אבל זה לא המצב היום וזה לא המצב המוצע.

דב חנין: זה לא המצב היום, זה לא רק החברים הקבועים.

ארבל אסטרחן: פה זה לא רק חבר ועדה, זה כל חבר כנסת.

ארבל אסטרחן: אבל גם היום ממלא מקום יכול.

ארבל אסטרחן: פה הציע יושב ראש ועדת החוקה שההודעה תהיה בעל-פה בזמן הישיבה או אחר כך בכתב.

יריב לוין: אני לא רואה בזה שום בעיה.

ארבל אסטרחן: ולהבהיר שפקיד לא יכול בשם שר – אני חושבת שזה ברור, כי זה לא כתוב.

ארבל אסטרחן: בהסתייגויות, למשל, כתבנו במפורש שפקיד יכול.

יריב לוין: מאה אחוז.

יריב לוין: אז אנחנו אומרים את זה לפרוטוקול וזו תהיה הפרשנות שלכם, בהנחה שתתעורר טענה או שאלה כזו.

ארבל אסטרחן: נוסיף שזה יהיה בישיבה.

סהר פינטו: בעניין סגן שר ושר זה קיים גם היום?

יריב לוין: לא, זה לא קיים, אבל עשינו את זה באופן אחיד לאורך כל הקו.

יריב לוין: מבחינת הייצוג של הממשלה, לאורך כל התהליך של התקנון, בכל התחנות, עשינו את זה באופן אחיד כדי שלא יהיה מצב מסוים שבו סגן השר כן יכול או לא יכול.

סהר פינטו: זה נכון ששר יבקש רביזיה בוועדה?

יריב לוין: כן, אפשרי.

דב חנין: זה קורה גם היום.

דב חנין: האבחנה היחידה לעומת התקנון של היום נוגעת לגבי שרים שאינם חברי כנסת.

דב חנין: אבל כל סגני השרים הם ממילא חברי כנסת, ושרים שהם חברי כנסת גם היום ממילא יכולים להגיש רביזיה, והם מגישים רביזיה.

יריב לוין: אתה קובע כלל – למשל, שגם שר המשפטים יכול, כי הוא לא חבר כנסת.

יריב לוין: הכלל אומר שחבר כנסת, שר או סגן שר בענייני המשרד.

יריב לוין: את זה עשינו לאורך כל הקו כמהלך אחיד, והוא גם נכון.

יריב לוין: הוא הגיוני.

ארבל אסטרחן: אז פה נוסיף שאם הבקשה נמסרה אחרי הישיבה זה יהיה בכתב.

ארבל אסטרחן: הציע פה דודו רותם לקצוב זמן, כמה זמן אחרי הישיבה - - -

יריב לוין: לא, בגלל שהיושב ראש שולט בתהליך של החתימה ושל הרים האלה.

יריב לוין: הוא יכול פשוט להניח, אם הוא רוצה לגמור או לשים קו.

יריב לוין: להיפך, זה ייצור מצב שמצד אחד החוק לא הונח ומצד שני עבר הזמן כדי לעשות את - - -

רונית חייקין: שימהר להניח אז לא יגישו נגדו - - -

יריב לוין: כשצריך עושים את זה.

יריב לוין: ודאי.

אברהם מיכאלי: מה פירוש נחתמה?

יריב לוין: נחתמה זה כשאתה חותם על המכתב.

יריב לוין: יש רים שאתה צריך לחתום עליהם, לא להניח.

יריב לוין: יש מכתב, למשל, שמודיע שוועדת הכנסת החליטה לקבוע ועדה X או Y. רים מהסוג הזה.

סהר פינטו: מה שקובע זה ההנחה.

יריב לוין: אתן לך דוגמה.

יריב לוין: החלטת שכר חברי הכנסת שקיבלנו, היא נכנסת לתוקף ברגע שאני חותם על המכתב.

יריב לוין: אז כבר אי-אפשר להגיש רביזיה.

ארבל אסטרחן: לא, היא בתוקף עם הפרסום, אבל אי-אפשר להגיש רביזיה - -

יריב לוין: - - ברגע שחתמתי.

יריב לוין: אז ברגע שהביאו לי חתמתי - - -

אברהם מיכאלי: נוסח שהיועצות המשפטיות כותבות או מנהלות הוועדה כותבות.

ארבל אסטרחן: הצעת חוק, למשל, זה עד שמונחת על שולחן הכנסת.

יריב לוין: איפה שזו הנחה מה שקובע זו ההנחה.

יריב לוין: ברים שלא צריך להניח אותם - - -

ארבל אסטרחן: אם זו הודעה למליאה, כמו קביעת ועדה, זה השעה שבה יושב ראש ועדת הכנסת מוסר את זה למליאה.

ארבל אסטרחן: אם זה משהו שהוא רק חותם עליו, כמו החלטת שכר - מאז שהוא חותם.

סהר פינטו: יש רים שדורשים גם חתימה וגם הנחה?

ארבל אסטרחן: אם זה משהו שצריך להיות מונח אז ברור שזה עד שזה מונח.

ארבל אסטרחן: אני חושבת שזה ברור מכאן.

יריב לוין: אפשר לפרט.

יריב לוין: אפשר להגיד: בהחלטה שטעונה מסירת הודעה לכנסת – כל עוד לא נמסרה הודעה; בהחלטה הטעונה חתימה בלבד – כל עוד לא נחתמה.

יריב לוין: אפשר לעשות את זה כך, מה הבעיה?

סהר פינטו: ארבל, אפשר אולי ללכת בכיוון הזה יותר פשוט.

סהר פינטו: שזה יהי:ה כל עוד לא הונחה על שולחן הכנסת; בהחלטה שאינה טעונה הנחה - - - שזה יהיה כאשר נמסרה או נחתמה, לפי העניין.

סהר פינטו: אז יש אבחנה ברורה בין מה שמונח ובין מה - - -

יריב לוין: לא נודיע לכל חברי הכנסת על כל מכתב שנחתם פה.

ארבל אסטרחן: אפשר לעשות מה שסהר הציע: כל עוד לא הונחה; ואם אינה מונחת על שולחן הכנסת – כל עוד לא נמסרה לכנסת או נחתמה, לפי העניין.

ארבל אסטרחן: זה עושה אבחנה.

ארבל אסטרחן: אז הוספנו את זה והוספנו שאפשר אחרי הישיבה בכתב.

ארבל אסטרחן: אמרנו בעל-פה שפקיד לא יכול לבקש.

יריב לוין: זאת הפרשנות הברורה, אבל אנחנו מבהירים אותה לפרוטוקול אם אי-פעם הנושא הזה יעלה.

ארבל אסטרחן: בסדר.

ארבל אסטרחן: "(ב) התבקש דיון מחדש בהחלטה כאמור בסעיף קטן (א), לא תונח ההחלטה על שולחן הכנסת, לא תימסר לכנסת או לא תיחתם, לפי העניין, והיא תהיה בתוקף כל עוד הבקשה לדיון מחדש תלויה ועומדת.

ארבל אסטרחן: "

יריב לוין: זה ברור.

ארבל אסטרחן: "(ג) יושב ראש הוועדה יעמיד להצבעה את השאלה האם לדון מחדש בהחלטה שהתקבלה, במועד שיקבע, ובלבד" – ופה אנחנו מעגנים את הנוהג החדש שקבע היועץ המשפטי – "שחלפו לפחות 30 דקות מעת שנמסרה לחברי הוועדה הודעה על קביעת הבקשה לדיון מחדש בסדר היום של הוועדה".

יריב לוין: זה ברור וזה טוב שזה ככה.

יריב לוין: זה סדר טוב שעשינו בקדנציה הזאת, וטוב שכך.

ארבל אסטרחן: פה העיר יושב ראש ועדת החוקה: חובה שמישהו יבוא לנמק, או מי שביקש את הרביזיה או חבר כנסת אחר.

יריב לוין: אין בעיה, אני מסכים.

יריב לוין: הוא מסמיך מישהו מטעמו שינמק, זה לא חייב להיות הוא.

ארבל אסטרחן: האם צריך להגיד מה קורה אם הוא לא בא?

יריב לוין: יראו את הבקשה כאילו נדחתה, כי אם הוא משך אותה זה מאפשר לו להגיש אותה מחדש שתי דקות אחר כך.

יריב לוין: זו בטח לא הכוונה.

ארבל אסטרחן: אז נגיד שמי שהגיש את הבקשה או חבר כנסת אחר שיבקש - - -

רונית חייקין: מסיעתו.

יריב לוין: לא מסיעתו, שיסמיך מי שהוא רוצה.

יריב לוין: את רוצה רק מסיעתו, שאת עם שלושה חברי כנסת תהיי מוגבלת?

יריב לוין: זה סתם מגביל אותך.

יריב לוין: את עובדת הפוך לאינטרס שלך.

רונית חייקין: אני חושבת בקול.

ארבל אסטרחן: בחקיקה, למשל, אמרנו שיוזם הצעת חוק רשאי להסמיך חבר כנסת אחר.

ארבל אסטרחן: אז גם פה אפשר להסמיך חבר כנסת, שר או סגן שר אחר להציג את זה.

ארבל אסטרחן: מי שביקש או מי שהוא הסמיך לא הגיעו – יראו את הבקשה כאילו נדחתה.

יריב לוין: נכון.

נאזם בדר: אבל לא סגן שר אחר?

נאזם בדר: קבעת רק סגן שר לענייני משרדו.

ארבל אסטרחן: סגן השר הגיש בענייני משרדו, אבל הוא מסמיך מישהו אחר לנמק.

יריב לוין: בסדר גמור.

יריב לוין: הוא יכול תמיד יכול להסמיך את יושב ראש הוועדה.

סהר פינטו: מכריחים לבוא לנמק – אני מציע לעגן קודם את הזכות שיש למי שהגיש את הרביזיה לנמק אותה.

ארבל אסטרחן: הוא או מי שהוא הסמיך.

סהר פינטו: אבל זה לא כתוב.

ארבל אסטרחן: זה מה שאמרתי עכשיו, שמי שהגיש את הרביזיה יבוא לנמק, והוא רשאי להסמיך חבר כנסת, שר או סגן שר אחר.

ארבל אסטרחן: "(ד) החליטה הוועדה לקבל בקשה לדון מחדש, תקיים דיון כאמור והחלטתה הקודמת בטלה; דחתה הוועדה בקשה לדון מחדש, תהא החלטתה הקודמת בתוקף.

ארבל אסטרחן: "

דב חנין: אני רק רוצה שיהיה ברור הנוסח, כי לא הקראת לנו נוסח - אני מתנצל, אני חוזר לסעיף קטן (ג) - ברור מהנוסח שמי שביקש את הדיון מחדש רשאי לנמק אותו.

יריב לוין: התשובה היא כן, צריך להיות כתוב במפורש.

יריב לוין: אין ויכוח.

ארבל אסטרחן: אגיד את זה בשביל שיהיה ברור: מי שביקש רשאי לנמק, ואמרנו שהוא רשאי להסמיך שר, סגן שר או חבר כנסת אחר - - -

יריב לוין: הוא לא רשאי לנמק, הוא זכאי לנמק.

יריב לוין: בעצם זה בסדר, זה אותו ר.

ארבל אסטרחן: בעצם אנחנו צריכים להגיד שהוא ינמק, לא "רשאי", כי אמרנו שאם הוא לא יגיע רואים את זה כאילו נדחה.

רונית חייקין: אבל אם הוא בא והוא לא רוצה לנמק אז הוא לא מנמק, יש הצבעה.

דב חנין: רשאי לנמק, אבל אם הוא לא מתייצב או מישהו אחר מטעמו לא מתייצב - - -

רונית חייקין: אבל הוא יכול לבוא ורק לבקש.

רונית חייקין: יש לי שאלה, נניח שהקואליציה מבקשת רביזיה כדי לדפוק אותךי, שאני לא אגיש, ואז היא לא באה וזה נדחה.

רונית חייקין: זה מונע ממני להגיש רביזיה עניינית.

יריב לוין: את צודקת, הערה נכונה מאוד.

ארבל אסטרחן: את יכולה גם להגיד רביזיה.

יריב לוין: לא, לא.

יריב לוין: זו הערה נכונה מאוד.

ארבל אסטרחן: זה לא מונע.

ארבל אסטרחן: כתוב לנו בסעיף (ה) שהוועדה תצביע פעם אחת.

ארבל אסטרחן: שני חברי כנסת יכולים לבקש רביזיה על החלטה.

עליזה בראשי: זה אף פעם לא היה.

ארבל אסטרחן: לא היה בזה צורך.

עליזה בראשי: תמיד הייתה רביזיה אחת.

רונית חייקין: אבל תמיד היה ברור שמגישים רק רביזיה אחת.

רונית חייקין: עכשיו את כותבת את זה, אז צריך לפרט את זה.

ארבל אסטרחן: כמה יכולים להגיש, הצבעה תהיה רק אחת.

עליזה בראשי: אז יגישו עשר רביזיות, זה לא יסתיים.

יריב לוין: ממש לא.

יריב לוין: הסיכום והמצב צריך להיות כזה: קודם כול, אפשר להגיש רק רביזיה אחת ולא עשר רביזיות, כי אחרת עשרה אנשים צריכים וזה לא ילך.

יריב לוין: לא פותחים את הדיון מההתחלה.

יריב לוין: מאחר שכך המצב, ובהתאם להערה הנכונה של רונית, אז אי-אפשר לקבוע שהרביזיה נדחתה מאליה אם אדם לא הגיע לנמק משום שאז זה יחסום את האפשרות של אחרים להגיש רביזיה.

יריב לוין: הייתי אפילו קובע כלל הפוך – אם נמשכה הרביזיה או אדם לא הגיש, תהיה אפשרות לחבר כנסת אחר לבקש לקיים את ההצבעה על הרביזיה בכל מקרה.

אורית נוקד: אז צריך ליידע על זה.

יריב לוין: ודאי, זה ברור.

אורית נוקד: זו כאילו רביזיה נוספת.

יריב לוין: לא, לא.

יריב לוין: הכלל הוא כלל מאוד פשוט - ברגע שהוגשה רביזיה צריך לזמן ישיבה בהודעה לחברי הוועדה על הצבעה על הרביזיה.

יריב לוין: בהנחה שנמשכה הבקשה לרביזיה או חבר הכנסת לא הגיע, הישיבה תתקיים ויודיע יושב ראש הישיבה שהבקשה נמשכה.

יריב לוין: אם מישהו מעוניין בכל זאת לקיים עליה הצבעה – תתקיים עליה הצבעה.

יריב לוין: אם לא יהיה אדם שמעוניין בזה – העניין נגמר.

ארבל אסטרחן: גומרים ישיבה, מישהו מבקש רביזיה ואתה רוצה לקבוע את זה לעוד שבועיים.

ארבל אסטרחן: עוד לא קבעת מועד.

ארבל אסטרחן: אחרי שעה הוא בא ואומר שבעצם הוא מתחרט.

יריב לוין: אגיד לך ממה אני פוחד.

יריב לוין: הוא יתחרט והשני יבוא במקומו, ניכנס למסלול שאין לו סוף.

יריב לוין: מוכרחים לשים שלב גמר לפרשה הזאת.

רונית חייקין: אבל תבין שזה כלי בידי הקואליציה לא להגיש - - -

יריב לוין: זה ברור.

יריב לוין: חייב להיות מצב שאי-אפשר למנוע קיום הצבעה על רביזיה מצד אחד ומצד שני, לשים קו גבול לזמן בצורה כזאת שזה לא יימשך ללא גבול.

ארבל אסטרחן: אם נאפשר להגיש רביזיה ליותר מחבר כנסת אחד אבל רק הראשון יוכל לנמק, אז אם אחד יחזור בו השניה עדיין נשארת.

רונית חייקין: אבל אולי השני לא הגיע כי הוא יודע שהראשון - - -

משה שיפמן: אל"ף, זה קיים היום.

יריב לוין: כן, אבל ההצבעה עליהן היא אחת.

ירדנה מלר-הורוביץ: זו תמיד הצבעה אחת.

אתי בן-יוסף: אבל אם הראשון מושך את הרביזיה, השני יוכל להגיש.

ארבל אסטרחן: נכון, אני לא רואה עם זה בעיה.

ארבל אסטרחן: ההצבעה תהיה אחת, ואז אם הראשון לא בא אנחנו יכולים להשאיר את ההוראה שאם הוא לא בא יראו כאילו נדחתה, אבל אם השני הגיש אז הרביזיה שלו קיימת.

עליזה בראשי: אז כל אלה שהגישו רביזיה ינמקו?

יריב לוין: לא, רק הראשון ינמק.

אתי בן-יוסף: אפילו אם הם 20, אחד ינמק.

ארבל אסטרחן: רק הראשון ינמק.

ארבל אסטרחן: אנסח את זה לישיבה הבאה.

יריב לוין: אז פה צריך ניסוח שיבהיר את העקרונות הבאים: 1.

יריב לוין: אפשר להגיש כמה רביזיות.

יריב לוין: 2.

יריב לוין: רק הראשון שביקש זכאי לנמק.

יריב לוין: 3.

יריב לוין: יש רק הצבעה אחת.

יריב לוין: 4.

יריב לוין: פה לא כל כך ברור לי מה התשובה – אם הייתה רביזיה ונמשכה - השני מנמק; ואם הייתה רק אחת - אז אין.

ארבל אסטרחן: כן, מה שיש היום.

ארבל אסטרחן: השינוי הוא בגלל שאמרנו שמי שלא התייצב רואים את הרביזיה שלו כנדחתה, אבל אם יש שני - - -

יריב לוין: הרי תמיד היושב ראש יכול בעצמו להגיש רביזיה ואז הוא שם סוף למרוץ הזה.

וילמה מאור: אז נשארת הבעיה שהיא העלתה.

וילמה מאור: אמרנו שאם חבר הכנסת הראשון לא הגיע השני ינמק.

וילמה מאור: כולם מהליכוד וכולם - - -

יריב לוין: אז אם היא רוצה רביזיה – שתגיש.

ארבל אסטרחן: אם היא לא הגישה והם לא באו אז הרביזיה נדחתה.

רונית חייקין: תנסחי ונחשוב עד השבוע הבא עוד פעם.

ארבל אסטרחן: אנחנו אומרים בסעיף (ה) שוועדה תצביע – זה תואם את מה שאמרנו עכשיו – על בקשה לדון במחדש בהחלטה שהתקבלה בנושא מסוים פעם אחת בלבד, אף אם התבקשה על-ידי כמה מבקשים.

ארבל אסטרחן: אני תוהה מה זה נושא.

ארבל אסטרחן: נושא זה הנושא שעל סדר-היום.

ארבל אסטרחן: זאת אומרת, חוק מסוים או משהו כזה.

ארבל אסטרחן: אי-אפשר על כל סעיף בחוק לבקש רביזיה.

יריב לוין: לא, לא, זה ברור.

ארבל אסטרחן: אבל אם היו הצבעות במועדים שונים על פרקים שונים בחוק – לפעמים בחוקים גדולים עושים את זה - אז כן אפשר לעשות.

סהר פינטו: בחוק התכנון והבנייה, למשל, כל פרק - - -

ארבל אסטרחן: אבל אמרנו שאם בישיבה אחת מצביעים על עשרה סעיפי חוק לא יבקשו על כל אחד רביזיה, כי הנושא שעל סדר-היום זה היום החוק של אותו יום.

ארבל אסטרחן: לא כל כך ידעתי איך להבהיר את הר.

אורית נוקד: ארבל, אם מישהו משך את הרביזיה היושב צריך לכנס את הישיבה?

ארבל אסטרחן: לא, זה ירד.

ארבל אסטרחן: אם מישהו משך אז אין רביזיה.

ארבל אסטרחן: אבל כמה יכולים לבקש, אז אם מישהו אחר גם ביקש - - -

יריב לוין: אגיד לך מה אני מציע כדי לחתוך את זה – אני לא יודע איך בדיוק אפשר לנסח את זה.

יריב לוין: הכלל יהיה שעל כל נושא אפשר לעשות פעם אחת, אבל אם התקיימו בעניינו של אותו נושא הצבעות במספר ישיבות, אז אפשר יהיה ביחס לכל מועד לקיים רביזיה אחת נפרדת.

נאזם בדר: כלומר הדגש הוא על ישיבה.

יריב לוין: כן, אני חושב שזה הגיוני.

ארבל אסטרחן: בסדר, אראה איך אנסח.

יריב לוין: כן, שילוב של שני הרים, ואז אם חילקו חוק לפרקים והצביעו על כל פרק בנפרד אז אפשר לקיים על סדרת פרקים שהייתה בישיבה מסוימת רביזיה.

ארבל אסטרחן: יש הערה של חבר הכנסת גפני, אתה רוצה להעלות את זה היום או בישיבה הבאה?

משה שיפמן: אני לא יודע למה את מתכוונת, יש לו הרבה הערות.

יריב לוין: אין לנו כבר זמן.

יריב לוין: נדחה לישיבה הבאה, ואם חבר הכנסת גפני יוכל להיות כאן אז זה כמובן יהיה טוב, ואם לא – אז אתה תייצג אותו.

יריב לוין: תודה רבה, הישיבה נעולה.