ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 18, פרוטוקול מספר 557, 2012-02-07 11:00

אלכס מילר: שלום לכולם, אנחנו ממשיכים בסדר היום.

אלכס מילר: הנושא: הצעה לסדר היום (דיון מהיר), שביתת מורי קבלן, של חברי הכנסת וילף, הורוביץ, גנאים, חנין, כבל וזוארץ.

אלכס מילר: רבותי, אתן לכל חברי הכנסת שביקשו זכות דיבור בקצרה כדי שיוכלו להתייחס לעניין.

אלכס מילר: אחר כך נמשיך לכל אורחינו כאן ולקראת השעה 12:00 נסכם.

אלכס מילר: אני רק רוצה לציין בפניכם שהוועדה דנה על העניין לפני כשלושה-ארבעה שבועות.

דב חנין: אז הוא גם עלה במליאת הכנסת.

אלכס מילר: אני מקווה מאוד שהמלצות ועדת החינוך הן חלק מהדיונים שמשרד החינוך מקיים כדי לפתור את המשבר.

אלכס מילר: אני יודע שעובדי היל"ה נמצאים בשביתה מאתמול, אם אני לא טועה.

אלכס מילר: כמובן שאנחנו מעדיפים שילדי ישראל יהיו על ספסל הלימודים ולא בביתם ושהמורים יקבלו את מה שמגיע להם, כמו כל מורה בישראל, במיוחד כאשר אנחנו מרים על מקצועות שיש להם עדיפות לאומית.

אלכס מילר: חברת הכנסת וילף, בבקשה.

עינת וילף: תודה רבה.

עינת וילף: כמו שנאמר כאן, קצת בדומה לנושא של החזרת האחיות לבתי-הספר, זה הופך להיות אחד מהנושאים הקבועים שאנחנו דנים בהם.

עינת וילף: בכל פעם נשמע טיעון שבגלל שהאוכלוסייה שמורי היל"ה נמצאים אתה בקשר היא אוכלוסייה שבמובן מסוים אינה יציבה, מכך נגזרים תנאי העסקה לא יציבים למורים עצמם.

עינת וילף: אני חושבת שמדובר כאן בגזירה שהיא לא הגיונית.

עינת וילף: בעיניי זה צריך להיות להיפך.

עינת וילף: כלומר, דווקא המצב הלא יציב של האוכלוסייה שעימה מתמודדים מורי היל"ה מחייב העסקה יותר יציבה של המורים האלה כדי שהם יהיו גורם יציב עבור הילדים האלה, יוכלו להיות שקטים לגבי תנאיהם והעסקתם שלהם.

עינת וילף: לכן אני שמחה שהנושא הזה נידון שוב ושוב בכנסת.

עינת וילף: כמו שבנושא האחיות לאט לאט חל שינוי לעבר החזרת האחיות לבתי-הספר, אני מקווה שגם כאן יהיה ברור שלא ראוי לגזור מהאוכלוסייה שאתה עוסקים המורים לגבי תנאי העסקתם של המורים.

עינת וילף: תודה.

אלכס מילר: תודה.

אלכס מילר: חבר הכנסת הורוביץ, בבקשה.

ניצן הורוביץ: ביקשנו את הדיון המהיר הזה כי הסיפור של עובדי קבלן, או במקרה הזה מורי קבלן, זו רעה חולה שצריך להיאבק בה והציבור והחברה הישראלית סופגים את התוצאות של השיטה הזו של העסקה.

ניצן הורוביץ: כשיש לך מוסד – למשל, בית-ספר או עירייה או איזו מרפאה - אותו עובד, אותו ר, אותה עבודה, אבל תנאי העסקה, שכר ואופק שונים לחלוטין - זה מצב בלתי נסבל.

ניצן הורוביץ: בדיוק כמו שאמרה חברתי, חברת הכנסת עינת וילף, דווקא בגלל האופי המיוחד של העבודה העובד צריך שתהיה לו יציבות, הוא צריך שיהיה לו אופק בחיים, הוא צריך שתהיה לו אפשרות לתכנן את עתידו ואת זה אפשר להשיג על-ידי העסקה ישירה.

ניצן הורוביץ: התופעה הזאת של עובדים שעובדים באותה עבודה אבל בתנאים שונים היא בושה וחרפה וצריך להיפטר ממנה, בין אם זה בבתי-ספר או במוסדות אחרים.

ניצן הורוביץ: אני חושב שהמאבק של המורים במקרה הזה הוא צודק ביותר.

ניצן הורוביץ: הוא חלק ממאבק יותר גדול, אבל הוא אחד הצודקים שבמאבק הגדול.

ניצן הורוביץ: אני חושב שיש לכם תמיכה של הרבה מאוד חברי כנסת, זה חוצה מפלגות.

ניצן הורוביץ: טוב מאוד שהדיון הזה מתקיים היום, כדי לשים את זה על סדר היום.

ניצן הורוביץ: אני מאחל לכם בהצלחה גדולה.

אלכס מילר: תודה.

אלכס מילר: חבר הכנסת גנאים, בבקשה.

מסעוד גנאים: תודה, אדוני היושב ראש.

מסעוד גנאים: תחילה אזכיר שהיו דיונים בעניין, אולי לפני שנה, בקשר למורי היל"ה במיוחד.

אלכס מילר: לפני ארבעה שבועות.

מסעוד גנאים: אני מקווה רק שתהיה תועלת בסוף ויהיה פרי לדיונים.

מסעוד גנאים: זה מה שאנחנו רוצים.

מסעוד גנאים: אני חושב שהתנאים שבהם מועסקים המורים, במיוחד בהיל"ה, לא נותנים להם לא את ההערכה ולא את הכבוד למשימה ולעבודה שלהם, משום שהם נותנים מענה לנוער ולילדים שבתי-הספר הם לא המסגרת שנתנה להם את המענה.

מסעוד גנאים: הגיע הזמן שמורים אלה, שעובדים אלה, יכובדו ויוערכו דרך שיפור תנאי העסקתם.

מסעוד גנאים: אני מקווה שאנחנו, כוועדה, נלווה את זה מקרוב ונעקוב אחרי ההתפתחויות כדי בסוף להביא פתרון לבעיה הזו ולתת להם את הזכויות שלכם – אם זה בתנאים סוציאליים, אם זה לעבור מהעניין של השעות למשרות.

מסעוד גנאים: העיקר זה לשפר את תנאי העסקתם, שיהיו כמו שאר העובדים ושאר המורים.

מסעוד גנאים: תודה, אדוני היושב ראש.

אלכס מילר: תודה.

אלכס מילר: בבקשה, חבר הכנסת חנין.

דב חנין: תודה רבה, אדוני היושב ראש.

דב חנין: אני מצטרף לרי חבריי, אכן, הנושא שב ועולה גם על שולחנה של ועדת החינוך, העלינו אותו גם במליאת הכנסת, אבל הבעיה לא נפתרת.

דב חנין: אני מסכים למה שאמרו חבריי, אני לא אחזור, רק אומר שזו דוגמה איך התופעה ההרסנית הזו, של עבדות קבלן, עבודת קבלן, הולכת ומתפשטת בחברה הישראלית.

דב חנין: אם בעבר דיברנו תמיד על עובדי ניקיון, הסעדה, לפעמים מאבטחים, היום מדובר על מורים, אחיות, רופאים, עובדי היי-טק.

דב חנין: אין היום תחום שאליו העבודה הקבלנית, ההעסקה העקיפה, לא נכנסה ברגל גסה, שבו המכה הקשה הזאת, עם הפגיעה הדרמטית בזכויות עובדים, במעמד שלהם, ביכולת שלהם לעבוד בצורה ראויה, לא מתפשטת.

דב חנין: מצער וכואב במיוחד כשזה נמצא במערכת החינוך.

דב חנין: מערכת החינוך זה המקום שאמור לתת דוגמה איך החברה רוצה להיראות, איך החברה מכשירה את דורות העתיד וכדומה.

דב חנין: אבל היום מערכת החינוך היא דוגמה של הרוע בהיבט הזה - גם אחיות בתי-הספר, שהן עובדות קבלן, גם מורי היל"ה.

דב חנין: אלה הם רים בלתי נסבלים.

דב חנין: לגופו של המאבק שעושים העובדים, אמרו חבריי ואני לגמרי מסכים - אין מאבק מוצדק מזה.

דב חנין: המורים האלה עושים עבודת קודש, מתמודדים עם אוכלוסיות מורכבות ולא פשוטות, עם בעיות לא פשוטות, ומתכונת ההעסקה שלהם היא מתכונת פוגענית.

דב חנין: אין להם ביטחון תעסוקתי - הם יכולים לעבוד היום ובעוד חודשיים לא לעבוד; התמורה שהם מקבלים לא תלויה בהם ובעבודה שלהם אלא היא תלויה במגוון של מנגנונים חיצוניים; אין להם עסקה משרתית בכלל - הם לא מקבלים תמורה על חודשי הקיץ, הם לא מקבלים תמורה אם תלמידים מבטלים שיעורים.

דב חנין: רים שהם פשוט לא יאומנו.

דב חנין: לכן, אדוני היושב ראש, אנחנו את הדיון הזה צריכים לסכם בהחלטות מעשיות, והחלטות מעשיות דחופות נדרשות במיוחד מכיוון שאנחנו שומעים שמשרד החינוך יוצא למכרז חדש.

דב חנין: אני לא יודע אם המכרז החדש בכלל נעשה בידיעת

דב חנין: כם, אם אתם שותפים בקביעת התנאים של המכרז החדש הזה.

דב חנין: אנחנו לא רוצים שהסרט הקלוקל שבו אנחנו נמצאים עכשיו יחזור עוד פעם.

דב חנין: ברמת העיקרון, אדוני היושב, החלטות הוועדה צריכות לכלול, לטעמי, שתי מסקנות.

דב חנין: המסקנה הראשונה היא: עובדי היל"ה צריכים להיות מועסקים בהעסקה ישירה על-ידי המדינה במשרד החינוך.

דב חנין: זה המקום שלהם, משם הם צריכים לקבל את המשכורת, משם הם צריכים לקבל את התנאים ואת המעמד.

דב חנין: זו חייבת להיות הגישה העקרונית.

דב חנין: כל עוד זה לא מתרחש צריך להבטיח לעובדים האלה תנאי העסקה הוגנים.

דב חנין: זה אומר משכורת משרתית, זה אומר ביטחון תעסוקתי, זה אומר היענות לדרישות המוצדקות שלהם באופן מלא.

דב חנין: תודה רבה.

אלכס מילר: תודה.

אלכס מילר: חבר הכנסת כבל, בבקשה.

איתן כבל: אדוני היושב ראש, חבריי שהגישו את הדיון המהיר, אני מצטרף לכל מה שנאמר כאן ואני רק רוצה להוסיף עוד כמה נקודות.

איתן כבל: אני נעשה מוטרד מאוד כשאני שומע את המילים: כבר דנו בזה.

איתן כבל: כל פעם שאומרים: כבר דנו בזה, זה אומר שהעסק אבוד, העסק מת, זאת אומרת שאנחנו נכנסים לאיזה לופ.

עינת וילף: לא, בכלל לא.

אלכס מילר: לא נכון.

אלכס מילר: חבר הכנסת כבל, רק אסביר לך.

אלכס מילר: בעקבות הדיונים שלנו משרד החינוך הקים ועדה לבדיקת - - -

איתן כבל: גם אתה לא כל השנה יושב ראש, אתה גם מבקר בוועדות אחרות, נכון?

איתן כבל: וכשאתה שומע את המשפט הזה – לא כי אני אומר שהוועדה לא עושה, אני אומר באופן עקרוני.

איתן כבל: כשאנחנו, חברי הכנסת, נמצאים בדיון ושומעים שכבר דנו בעניין הזה, האמירה הזו, היא עצמה מייצרת את גודל הבעיה, במובן הזה שאנחנו בלופ של עצמנו.

איתן כבל: מכדררים, כל היום ועדות ובעצם אנחנו דורכים במקום, במקרה הטוב, או לעתים גם נסוגים לאחור.

איתן כבל: זו כוונתי.

איתן כבל: אני יודע שהוועדה עושה, בגלל זה גם הבאנו את זה לכאן.

איתן כבל: קיימנו לפני עשרה ימים דיון - מעניין לעניין באותו עניין, בניואנס הכולל - סביב סגירת חברת "בריל".

איתן כבל: הר הכי חשוב שביקשנו מיושב ראש הוועדה, והוא הלך אתנו, זה לעשות מעשה.

איתן כבל: אני עוד לא יודע להגיד שהתוצאה תהיה כמו שאנחנו מצפים, אבל לפחות הוועדה הראתה מעשה במובן הזה שהיא הודיעה למשרד הביטחון שאם הם לא יושבים ומנסים לתת מענה בלוח זמנים, אז כשיובאו תקציבים – ומובאים לשם תקציבים - ועדת הכספים תתייחס לכך בדיוק בהתאם.

איתן כבל: כוונתי היא שהנושא הזה, כל סופרלטיב שניתן רק ימעיט מערך העניין, עד כמה הוא באמת משמעותי ועצום, וכל אחד מחבריי כאן אמר את הרים.

איתן כבל: אני מבקש ממך בסופו של עניין לקבוע לוחות זמנים להתייחסות, שנביא את השר לכאן כדי שיתמודד עם השאלות, או לחילופין, המנכ"ל, כי זה כבר עניין ערכי.

איתן כבל: בוועדה שלך לא כדאי שנושאים מהסוג הזה יעברו כלאחר יד, כי בסופו של עניין כולנו נהיה שותפים למחדל לא פשוט.

איתן כבל: תודה.

אלכס מילר: תודה.

אלכס מילר: עובדי היל"ה, מי מר בשמכם?

אלכס מילר: בבקשה.

עמית רמון: תודה.

עמית רמון: בוקר טוב לכולם.

עמית רמון: אני עמית רמון, מורה בהיל"ה וחבר בוועד העובדים.

עמית רמון: כמו שחברי הכנסת שדיברו לפניי תיארו, ואין צורך לחזור על זה, יש בעיות בתנאי ההעסקה שלנו, בעיות ביציבות התעסוקתית ואין צורך לומר ומה שזה גורם לתלמידים שלנו; תנאי העסקה פוגעניים, כמו שחבר הכנסת חנין דיבר.

עמית רמון: אני חושב שכולנו מכירים את זה, וזה לא עולה פה על השולחן בפעם הראשונה.

עמית רמון: אני רוצה להתמקד במה אנחנו רוצים מהוועדה הזו.

עמית רמון: הוועדה התכנסה לפני כמה שבועות, הוועדה התכנסה גם לפני שנתיים – בדיוק בפברואר לפני שנתיים היה דיון בוועדה - ואנחנו נמצאים באותו מצב.

עמית רמון: כבר כמה חודשים אנחנו נמצאים במשא ומתן עם החברה למתנ"סים, ללא כל התקדמות.

עמית רמון: החברה למתנ"סים טוענת שהיא כבולה על-ידי ההסכם שיש לה עם משרד החינוך.

עמית רמון: כשפונים למשרד החינוך, משרד החינוך טוען שהכול נעשה על-פי חוק - כנראה שזה נכון, אבל התנאים עדיין נשארים פוגעניים - ומפנה אותנו בחזרה להתדיין עם החברה למתנ"סים.

עמית רמון: את מעגל הקסמים הזה צריך לשבור.

עמית רמון: אנחנו מצפים מוועדת החינוך וממשרד החינוך שינקטו יוזמה ויאפשרו לעשות את מה שצריך כדי להתיר את התסבוכת הזאת.

עמית רמון: אם משרד החינוך צריך לפתוח את ההסכם שיש לו עכשיו ולהוסיף תקציב כדי לשפר את תנאי ההעסקה שלנו כבר עכשיו - כי אנחנו דורשים שיפור כבר עכשיו ולא רק במכרז הבא שאנחנו לא יודעים מה יהיה בו - אז אנחנו רוצים שיעשו את זה.

עמית רמון: אנחנו רוצים לשמוע.

עמית רמון: דיברו פה על לוחות זמנים, בינתיים אף אחד לא מחויב לנו לשום לוח זמנים, אף אחד לא התחייב לנו בשום ר והעניין הזה נסחב.

עמית רמון: אתמול שבתו 23 מרכזים, שבוע לפני כן שבתו 15 מרכזים.

עמית רמון: לצערנו, אנחנו נאלצים להחריף את הצעדים, אבל לא נעצור עד שלא נקבל התחייבות מעשית ולוח זמנים ונדע איפה אנחנו עומדים.

עמית רמון: בינתיים אנחנו לגמרי באוויר.

עמית רמון: הייתה לנו פגישה עם נציגי משרד החינוך, דיברו על כך שבמכרז הבא יהיו תנאים יותר טובים.

דב חנין: אני מבין שמתוכננת לכם פגישה עם המנכ"לית.

עמית רמון: יש לנו ביום רביעי הבא, ה-15 בחודש, פגישה עם המנכ"לית.

עמית רמון: חבר הכנסת חנין שאל, אז אנחנו לא שותפים למכרז.

עמית רמון: לא היו שום דיונים על התנאים של המכרז, על איך המורים רואים מה צריכים להיות תנאי ההעסקה שלהם ומדוע.

עמית רמון: אנחנו בכלל לאל שותפים לכל העניין הזה.

עמית רמון: בנוסף, בינתיים הייתה לנו פגישה עם נציגי משרד החינוך, אבל הם לא מוכנים, מסיבות שלהם או מאילוצים שלהם, לפרט במה התנאים במכרז החדש עומדים להיות יותר טובים.

עמית רמון: אנחנו, המורים של היל"ה, לא יכולים להישאר תלויים באוויר.

עמית רמון: אנחנו דורשים שיפור בתנאי ההעסקה שלנו אבל הבטחות אבסטרקטיות, שבשנה הבאה יהיה יותר טוב, לצערי זה לא הבטחות שאנחנו יכולים לקבל.

אלכס מילר: מה אתם מלמדים?

אלכס מילר: באיזה חטיבות ואילו מקצועות בעיקר?

עמית רמון: תוכנית היל"ה היא המענה היחיד והבלעדי של המדינה לבני נוער שנשרו ממערכת החינוך.

עמית רמון: אין משהו אחר.

עמית רמון: זו ה-תוכנית, זה ה-מענה של המדינה לבני נוער שנשרו ממערכת החינוך.

אלכס מילר: זאת אומרת, אתם מלמדים את כל מקצועות הליבה.

אלכס מילר: בבעלות מי נמצאים המוסדות שאתם עובדים בהם?

אלכס מילר: זה הרי לא משרד החינוך.

עמית רמון: תוכנית היל"ה פועלת בצורה כזאת שהחברה למתנ"סים, בתור זכיין של משרד החינוך, היא זו שמספקת את המורים.

עמית רמון: יחידות קידום נוער ברשויות המקומיות, תחת פיקוח של משרד החינוך, הן אלה שמפעילות ומנהלות ביום-יום.

אלכס מילר: זאת אומרת, הרוב בבעלות השלטון המקומי?

מסעוד גנאים: יש את החברה למתנ"סים.

מסעוד גנאים: תוכניות הלימודים זה משרד החינוך.

אלכס מילר: אתה יודע שכל החינוך המוכר שאינו רשמי אינו שייך למשרד החינוך.

אלכס מילר: התוכניות הן של משרד החינוך, אבל הם לא הבעלים.

אלכס מילר: משרד החינוך, בבקשה.

מסעוד גנאים: אולי משרד החינוך ישיב על השאלה שהוא שאל: מה השיפור בתנאים?

דני בר גיורא: קודם כול, אני רוצה להצטרף לדעה שמדובר פה באנשים מסורים שעושים עבודת קודש עם הילדים, שצריך לשים אותם בקדמת הפוקוס שלנו ולתת להם את המענים הטובים ביותר.

דני בר גיורא: יש לנו הערכה גדולה מאוד לעבודה המסורה.

דני בר גיורא: מדובר בקבוצה איכותית של אנשים, שעושים עבודת שליחות מבורכת ביותר.

דני בר גיורא: זה ר ראשון.

דני בר גיורא: לפי מיטב הבנתי הבקשות והמחשבות של העובדים הובאו בפגישות עם הדרג המקצועי וכל הנושאים שהם העלו הועברו, גם בעל-פה וגם בכתב.

אלכס מילר: קיבלתי מכתב ממנכ"לית משרד החינוך, שבו היא מפרטת לנו.

אלכס מילר: בעקבות הישיבה שלנו הוקמה ועדה, שאתה חבר בה, מנהל מנח"י, מחוז חיפה ועוד.

אלכס מילר: היא אומרת שכאשר תסתיים עבודת הוועדה, לאחר הבאת המסקנות בפני שר החינוך וכו'.

אלכס מילר: אני צריך מסגרת של זמן.

אלכס מילר: אתם מכירים את העניין הזה, אתם מרים אתי כל הזמן על חשיבות הנושא, ואנחנו לא רואים שום אופק להתקדמות.

אלכס מילר: אני צריך להיות בפרופורציה מבחינת מה הולך לקרות.

אלכס מילר: שוחחתי על הנושא הזה גם עם שר החינוך, שאמר שהוא רואה מחויבות אישית שלו לפתרון העניין הזה.

אלכס מילר: אני גם בטוח שבשביל להחליט הוא צריך להחזיק ביד את ההיבט המקצועי, שלפיו הוא ינהג הלאה.

אלכס מילר: כל עוד אתם לא מסיימים את זה אין גם משהו שאנחנו יכולים להתייחס.

אלכס מילר: אני מבקש ממך להתייחס לפרק זמן שבו אתם הולכים לתת מסקנות בעניין סוגיית מורי הקבלן של היל"ה ובאופן כללי.

אלכס מילר: זה ר ראשון.

אלכס מילר: ר שני, במצב של אותם אנשים שנמצאים לפי המכרז הקיים, האם הולך להיות שינוי?

אלכס מילר: כבר הבנתי שאתם הולכים לעשות שינויים במכרז הבא.

אלכס מילר: דיברנו מזמן על כך שאנחנו רואים חשיבות רבה שמורים בכלל לא יהיו מועסקים על-ידי גוף מתווך.

אלכס מילר: זו המטרה הכללית והעליונה שלנו.

אלכס מילר: יש לזה כמה פתרונות: שהשלטון המקומי יהיה המעסיק; שהבעלויות יהיו המעסיקים הראשונים; הפתרון השלישי הוא שמשרד החינוך.

אלכס מילר: שלושת הפתרונות הללו מספקים, לדעתי, כי רוב המורים במדינת ישראל נמצאים תחת הפתרונות האלה.

אלכס מילר: אתם צריכים להחליט איך אתם עושים את זה, כי יכול להיות שהפתרון הזמני – של מכרז ועובדים דרך מתווך - היה פתרון זמני, אבל זה לא יכול להיות פתרון קבוע לטווח ארוך.

אלכס מילר: הם צריכים להתקדם הלאה, כי בסופו של ר אנחנו מרים על איכות ההוראה, ואיכות ההוראה תלויה במוטיבציה של אדם לעבוד במערכת, ללמד ולהשקיע, כי זו שליחות ציבורית.

אלכס מילר: כולם יודעים שההוראה היא לא מקצוע שמפרנס משפחה בצורה מלאה.

אלכס מילר: כולם יודעים מה ההבדל בין מורה שעובד במערכת החינוך לבין מהנדס היי-טק, אבל עוד יותר?

אלכס מילר: לדעתי, זה כבר כישלון מוחלט של המערכת.

אלכס מילר: אנחנו צריכם לשמוע גם איך אתם פותרים את המצב בצורה מיידית, וכמובן, גם את האסטרטגיה של משרד החינוך קדימה.

אלכס מילר: בסופו של ר אתה מבין שחוק חינוך חובה עד י"ב הולך להיכנס לכל מדינת ישראל, כל שנה נשלים כאן 10%–15%.

אלכס מילר: הפתרון לילדים שיוצאים מהמערכת הרגילה וצריך לתת להם פתרונות אחרים יהיה פתרון שתצטרכו לתת בכל הארץ, ואז תצטרכו להרחיב את המסגרות שאתם עובדים אתן וגם משרד התמ"ת נכנס לסיפור הזה.

אלכס מילר: אנחנו צריכים לתת מסגרת לילדים כי זה בחובה וזה בחוק, אז זה לא יצטמצם אלא להיפך, יתרחב.

אלכס מילר: אתם צריכים לבנות מערכת שנותנת מענה גם לזה.

אלכס מילר: אותם אנשים שעובדים שם מתמודדים דווקא עם הילדים הקשים ביותר, שהרבה יותר קשה להתמודד אתם.

אלכס מילר: אז הם צריכים את המוטיבציה קצת יותר מכל השאר.

דני בר גיורא: כבוד היושב ראש, אני שמח כי ברים שלך עכשיו נגעת קצת במורכבות ובמסובכות של העניין הזה – מיהו המעסיק, מהם תנאי ההעסקה.

דני בר גיורא: יש פה באמת שאלות רחבות ולא פשוטות, שאנחנו יושבים כבר למעלה מ-20 ישיבות ושומעים אנשים בשביל פעם אחת לעשות ניתוח עומק ולהבין את מצב העניינים ואת ההשלכות.

דני בר גיורא: אני רוצה לתת על קצה המזלג דוגמה.

דני בר גיורא: למשל, סוגיית מורי היל"ה, שהיא עניין כינוס הישיבה היום.

דני בר גיורא: יש הבדל בין מסגרות שקיימות בבתי-הסוהר ומסגרות שקיימות בחסות הנוער לבין מסגרות שהן מסגרות של מרכזי למידה לקידום נוער ברשויות המקומיות.

דני בר גיורא: צריך לזכור שהמענה הוא רק לתלמידי החטיבה העליונה, וכל המורים שמלמדים את תלמידי החטיבות העליונות הם מורי בעלויות ולא מורי רשויות, או מורי רשויות במידה שהן בעלויות.

דני בר גיורא: אני מסכים אתך שצריכה להיות יציבות, שזה ר חשוב מאוד במערכת, אבל חשוב להבין שיש אלמנט של גמישות שהעבודה הזאת מחייבת, מפני שבבתי-הכלא, למשל, נכנסים ויוצאים ילדים לא לפי לוח החופשות של משרד החינוך ואנחנו רוצים לתת להם מענה גם בחופשת הקיץ וגם בחגים.

עינת וילף: תשלמו.

דני בר גיורא: תיכף נגיע לתנאים.

דני בר גיורא: במובן הזה, הסכמי השכר התקפים לגבי המורים בחטיבות העליונות מן הסתם לא יכולים לתת מענה למקרה הזה.

דני בר גיורא: אני אומר את כל זה רק בשביל להגיד שהנושא הזה הוא מורכב, וככל שאנחנו נכנסים לתוך הבנתו היריעה מתרחבת ולא מצטמצמת.

דני בר גיורא: (חילופי היו"ר, עינת וילף)

עינת וילף: אגב, היה אולי רעיון פשוט להגדיר את כל הילדים שנושרים מבתי-הספר כסוג של בית-ספר, כלומר כמוסד בפני עצמו, ואז שהמורים יועסקו במוסד הזה אבל יהיו פרושים בכל הארץ?

דני בר גיורא: יש לנו מחשבות כאלה, וגם ברמה מחוזית.

דני בר גיורא: אבל שוב, השאלה היא איזה הסכם שכר תקף במקרה הזה, מיהו המעסיק.

דני בר גיורא: יש פה שאלות מורכבות, זה לא כל כך פשוט.

דני בר גיורא: זה ברור שלפי הסכם השכר התקף עכשיו הוא לא רלוונטי לסוג העבודה הזה.

דני בר גיורא: אז יש לנו כמה מחשבות, כמה מודלים שגם שונים מסוג ההעסקה.

דני בר גיורא: אנחנו יושבים, לראשונה אני חושב בתולדות משרד החינוך, לעשות עבודת עומק להבין כי זה לא פשוט המצב שאנחנו נמצאים בו היום.

עינת וילף: אבל המטרה היא להגיע למצב שהמורים מועסקים באופן יציב.

דני בר גיורא: המטרה הראשונה היא בוודאי לא לפגוע בזכויותיהם של מי מהמורים ולתת להם שכר הגון והולם, כיאה למקום שבו אנחנו, כחברה, רוצים לראות אותם נמצאים.

דני בר גיורא: כמו שאתם מבינים, הנושא הזה הוא נושא רחב ומורכב.

דני בר גיורא: אני מקווה שלא יארכו ימים רבים עד שנסיים את גיבוש המסקנות.

דני בר גיורא: מן הסתם זה יעלה לדיון פנימי קודם כל אצל המנכ"לית והשר, שהזמינו את העבודה הזו.

עינת וילף: על איזה סדרי זמנים אנחנו מרים?

דני בר גיורא: אני לא רוצה להתחייב פה, אבל אנחנו בתוך עבודה מאוד-מאוד אינטנסיבית, שקשורה גם בהבנת ההשלכות הכלכליות של החלטות כאלה.

עינת וילף: אבל אנחנו מרים על ימים, שבועות, חודשים, שנים?

דני בר גיורא: אני מאמין ששבועות.

דני בר גיורא: מבין כל האופציות ששמת שבועות נראה לי הגיוני יותר.

דב חנין: שאלה, אדוני.

דב חנין: אני מבין שאתם יוצאים במכרז חדש.

דב חנין: זה נכון?

דני בר גיורא: המכרז הנוכחי מסתיים באוגוסט.

דני בר גיורא: במקביל לעבודתו ולהמלצותינו מתחילה עבודה על אפיונו של המכרז הבא.

דב חנין: אני רוצה לשאול אותך שתי שאלות.

דב חנין: שאלה ראשונה: האם במסגרת האופציות שאתם שוקלים נשקלת גם האפשרות להעביר את המורים האלה להעסקה ישירה על-ידי משרד החינוך?

דב חנין: למרבית השמחה, יש לנו עדיין משרד החינוך בישראל, ואנחנו מאוד מעריכים את הפעולה שלו.

דני בר גיורא: רק שמשרד החינוך לא מעסיק כמעט אף אחד ממורי החטיבות העליונות.

דני בר גיורא: הרוב המוחלט של מורי החטיבות העליונות אינו מועסק על-ידי משרד החינוך אלא על-ידי בעלויות.

יעל וולפנזון: שזה עניין מטריד בפני עצמו.

יעל וולפנזון: זה היבט נוסף של הפרטת ההוראה.

מאירה בסוק: הרשויות עושות אותם עובדי קבלן.

עינת וילף: שניה, נעשה הכול מסודר.

דב חנין: זו השאלה הראשונה.

דב חנין: השאלה היא גם סוג של הצעה, כי אני אומר לך ולכם שהמתכונת הזאת היא הרת אסון, היא לא הדרך הנכונה לעבוד במשרד החינוך.

דב חנין: לכן אני מציע, כהצעה, שתשקלו מתכונת של העברה להעסקה ישירה על-ידי המערכות הציבורית – יש לנו את משרד החינוך ויש לנו רשויות מקומיות, עם ההסדרים ביניהם.

דב חנין: זו הדרך הנכונה, זו דרך המלך.

דב חנין: השאלה השניה: יש כאן מורים שיש להם ניסיון מצטבר, הם יודעים מה הבעיות.

דב חנין: הם מנהלים מאבק, לטעמי, מאוד מוצדק.

דב חנין: אני מניח שגם אם אתם לא יכולים לומר את זה בצורה פורמלית כאן בוועדה, גם אתם חושבים שהם צודקים במאבק שלהם.

דב חנין: האם לא נכון שבתהליך ההכנה של מכרז כזה, שיקבע את כללי המשחק לתקופה הבאה – בהנחה שאתם הולכים למכרז, אני מקווה שתעבירו אותם למדינה ולרשויות המקומיות – האם לא נכון לשתף את נציגות העובדים בקביעת כללי המשחק לגבי השלב הבא?

דב חנין: לי זה נראה אלמנטרי.

דב חנין: יש להם כל כך הרבה ידע, ניסיון, הבנה, הם סופגים את הצלקות מהרים האלה.

אילן שי: אני מהלשכה המשפטית של משרד החינוך.

אילן שי: במסגרת דיני המכרזים יש מגבלות על היכולת של מי יכול להשתתף בהכנת מכרז.

אילן שי: בתי המשפט קבעו במספר מקרים שעובדים, אנשים שמתמודדים במכרז, לא יכולים להיות שותפים לקביעת הכללים של המכרז, במסגרת דרישת השוויוניות.

אילן שי: ניתן לקבל איזשהו מסמך.

אילן שי: אני יודע שהטענות של העובדים הועברו - - -

דב חנין: פניתם אליהם שיעבירו אליכם מסמך מסודר בעניין הזה?

דני בר גיורא: כן, יש מסמך.

דני בר גיורא: היו גם פגישות, וכאמור, המנכ"לית אמורה לפגוש אותם בשבוע הבא.

דני בר גיורא: סדר היום הוא פתוח לחלוטין, כלומר הם יוכלו להעלות שם כל אותן טענות ורעיונות שיש.

עינת וילף: עוד שאלות של חברי הכנסת למשרד החינוך?

מסעוד גנאים: שאלתי אם הם לקראת מכרז חדש או חידוש המכרז.

מסעוד גנאים: מה יש בו חדש, כשיפור תנאי העסקתם של המורים, אם יש?

דני בר גיורא: כמובן שהכוונה היא לשפר.

דני בר גיורא: אנחנו כמובן מנועים מלפרט כאן את הפרטים, וכאמור אנחנו נמצאים בתוך תהליך עבודה.

דני בר גיורא: אבל בוודאי שהכוונה היא לשפר ואני מאוד מקווה שגם מול הוועדה הנכבדה הזו נוכל בסופו של יום לבוא ולספר על בשורות טובות.

עינת וילף: אם אתה מעריך שתוך מספר שבועות – ויש לנו כאן את המכתב של מנכ"לית משרד החינוך – אתם אמורים לבוא עם המלצות בכלל לכל הנושא, של כל עובדי הקבלן במערכת החינוך, ובמקביל יש את הכנת המכרז; האם יש סוג של מחשבה פשוט לוותר על המכרז או לפחות שהמכרז יהיה ברוח ההמלצות שתבוא אתן?

דני בר גיורא: יש סנכרון.

דני בר גיורא: למשל, היום יש דיון בנושא המכרז ואני, שנמצא בוועדה, נמצא גם שם.

דני בר גיורא: בוודאי, המערכות מסונכרנות ואנחנו עושים את התהליכים האלה במקביל.

דני בר גיורא: אם יהיו פתרונות שבסופו של ר ייתרו את המכרז הוא בוודאי ייותר, ואם יהיו פתרונות שישפיעו על המכרז הם בוודאי ישפיעו עליו.

דני בר גיורא: אלה לא שני מהלכים בלתי קשורים אחד לשני.

דב חנין: אני יודע ששינוי של העברה להעסקה ישירה הוא שינוי מורכב, יש לו הרבה מאוד משמעויות מבחינת המערכת.

דב חנין: אבל מתוך ההכרות שלי עם הגורמים המקצועיים הבכירים במשרד, ההתרשמות שלי היא שישנה הרבה מאוד הבנה של מורכבות העניין במתכונת הנוכחית שלו.

דב חנין: אני רוצה לומר לך, ואני מבקש שתעביר את המסר, אני חושב שזה בשם כל חברי הוועדה שנמצאים כאן וגם אלה שאינם כאן, שאנחנו בכנסת נשמח לעמוד לצידכם.

דב חנין: אני יודע שיש פה גורמים ממשלתיים אחרים, יש תפיסות עולם והשקפות עולם – משרד האוצר וגורמים אחרים.

דב חנין: נשמח לעמוד לצדכם במערכה הזאת, שיכולה להיות מורכבת, אבל לזה מה שאנחנו צריכים זה קודם כול עמדה שלכם, של משרד החינוך, שאומרת: אנחנו כשלעצמנו היינו רוצים א', ב', ג', ד', וכדי שזה יקרה אנחנו צריכים ה', ו', ז', ח'.

דב חנין: תודה רבה.

דב חנין: (חילופי היו"ר, אלכס מילר)

אלכס מילר: נציג אגודת הסטודנטים מבית ברל, בבקשה.

שחר עבוד: שלום.

שחר עבוד: אני יושב ראש אגודת הסטודנטים של בית ברל וגם ראש פורום המכללות לחינוך בישראל.

שחר עבוד: קודם כול, למעט כבוד היושב ראש, נראה לי שדיברתם מעט מדי על הבעיה במורי קבלן בעניין של החינוך.

שחר עבוד: זה לא מנקה, זה מי שמחנך את הילדים שלנו, וזה חתיכת ר.

דב חנין: גם מנקה עושה עבודה מאוד חשובה.

שחר עבוד: אין ויכוח, אבל זה מי שמחנך את הילדים שלנו.

שחר עבוד: אני במקרה גם לומר חינוך ומתעתד להיות מורה בעתיד.

שחר עבוד: תסתכלו במכללה שלי ותבינו שאנשים לא רוצים להיות מורים כשהם יודעים שהעתיד שלהם זה, כנראה, להיות מורי קבלן.

שחר עבוד: אנחנו מרים כרגע רק על היל"ה, אבל יש פה עוד הרבה גופים של קבלנות הוראה, שפשוט צריכים להיות פסולים.

שחר עבוד: צריך לעבור מיידית לשיטה של העסקה ישירה.

שחר עבוד: חייבים לוודא שהתנאים הם נכונים.

שחר עבוד: מורה שעסוק ברים משניים, כמו הכסף שלו, בדרך כלל לא יהיה עסוק בילדים שלנו.

שחר עבוד: הוא יפעל על אוטומט, אולי ידאג למבחן הקרוב, הוא לא יתעסק בחינוך של הילדים, הוא לא יתעסק בבעיות שיש לתלמיד בבית, וזה תפקיד מורה ומחנך, בטח ובטח במקומות כמו היל"ה.

שחר עבוד: לדעתי, ואתם תראו את זה לאור מה שקורה עכשיו, פחות ופחות אנשים רוצים להיכנס להוראה.

שחר עבוד: אני יכול להגיד לכם שזה מה שהולך אצלנו, במסדרונות בית ברל, וחבל.

שחר עבוד: ממש מטריד אותי שאנחנו מרים רק על היל"ה, למרות שאני מבין שזה הנושא העיקרי על הפרק ואנחנו צריכים לפתור את הנושא של המכרז הקרוב, אבל צריך להבין שזו בעיה גורפת שצריכה להיפתר.

שחר עבוד: אני פה בשלושה כובעים; גם כסטודנט אני אומר לכם שאנחנו הולכים למקום שאם זה לא ישתנה יהיו פחות ופחות מורים איכותיים; גם כמחנך אומר לכם שמי שהולך להיות בצד של המחנך יהיה לו מאוד קשה להתעסק בילדים שלכם כשהוא עסוק בכיס שלו כל הזמן, או בתנאי ההעסקה שלו או מה קורה בחופש, כשאין לו שכר; בסופו של ר כהורה, אני רוצה שהילדים שלי יקבלו חינוך ראוי.

אלכס מילר: תודה רבה.

אלכס מילר: החברה למתנ"סים, בבקשה.

יוסי בנבנישתי: אני רוצה להעיר כמה הערות, כמי שמפעילים את התוכנית כבר למעלה מעשר שנים.

יוסי בנבנישתי: אנחנו עומדים בכל תנאי המכרז, אין פרט קטן במכרז שבו זכינו ואנחנו לא מבצעים, כולל שמירת התנאים הסוציאליים, זכויות הפנסיה, מורה שמתפטר או מפוטר מקבל פיצויים.

יוסי בנבנישתי: זאת אומרת, אנחנו עובדים ממש לפי כללי המכרז.

דב חנין: מורה שמפטר או מפוטר מקבל פיצויים - טוב שזה נמצא במכרז.

דב חנין: חשבתי שיש עדיין חוקים במדינת ישראל, אפרופו מכרזים.

מאירה בסוק: הם מקבלים 12 חודשים בשנה משכורת?

יוסי בנבנישתי: זה לא כתוב במכרז.

יוסי בנבנישתי: אנחנו פועלים לפי כל כללי המכרז.

יוסי בנבנישתי: המכרז נתן מחירי מינימום לסוגים מסוימים של שעות, אנחנו עומדים באותם תנאים.

יוסי בנבנישתי: אני רק רוצה להבהיר שאם היינו נותנים מחירים יותר גבוהים לא היינו זוכים במכרז כי היינו יותר יקרים.

יוסי בנבנישתי: גוף שרוצה לתת תנאים משופרים מלכתחילה עלול להפסיד את המכרז כי הוא יהיה יותר יקר, אתם יודעים שעיקר השיקולים הם השיקולים הכספיים ופחות השיקולים האחרים.

יוסי בנבנישתי: אני רוצה להבהיר עוד ר.

יוסי בנבנישתי: השביתה של המורים פוגעת – חוץ מהפגיעה בילדים - ישירות בחברה למתנ"סים כי כל התקורות חלות על השעה, וברגע שהשעה של המורה מול הילד לא קיימת אז העסקת 50 מנחים, שהם חלק מהמכרז, וכל מטה התוכנית וכל הפעילות מסביב גורמת לנזק, כי כולה מועמסת על השעה וכשהשעה הזאת לא מתקיימת זו בעיה.

יוסי בנבנישתי: אנחנו חוששים ממצב - - -

עינת וילף: אגב, מה הסכום הכולל של המכרז?

יוסי בנבנישתי: כ-70 מיליון שקל.

אורית זוארץ: ומה התקורה שלכם?

יוסי בנבנישתי: התקורה בנויה משני סוגים: תקורה מוכתבת על-ידי המשרד, כמו העסקת כ-60 מנחים, מנחי השכלה ומנחי חינוך, והעסקת מטה.

יוסי בנבנישתי: להערכתי, כ-10 מיליון מתוך ה-70 מיליון הם לתקורה, שכולל לכאורה - - -

אורית זוארץ: מתוך הסכום הזה, לא בנוסף.

יוסי בנבנישתי: כן, כן.

יוסי בנבנישתי: הכול בתוך הסכום.

אורית זוארץ: בעצם, אתם משיתים את התקורה על המורים.

יוסי בנבנישתי: לא, התקורה מועמסת על השעה.

יוסי בנבנישתי: אבל התקורה מוכתבת.

אורית זוארץ: זה בדיוק אותו ר כמו בניקיון.

יוסי בנבנישתי: לא, לא, זה לא כמו בניקיון.

אורית זוארץ: למה לא כמו בניקיון?

אורית זוארץ: אם אתה משית את כל התקורות על המורה, אז זה כמו בניקיון.

יוסי בנבנישתי: זה לא על המורה, זה על השעה.

אורית זוארץ: בוודאי, שעה משכרם.

יוסי בנבנישתי: כן, אבל התקורה זה לא רווח, זו פעילות מוכתבת על-ידי המשרד.

יוסי בנבנישתי: המשרד אומר לנו: תעסיקו 60 מנחים, וגם קובע מי יהיו המנחים.

יוסי בנבנישתי: אז ברור - - -

אורית זוארץ: איך זה בא לידי ביטוי מבחינתכם, ברמת המכרז?

אורית זוארץ: האם יש מחשבה לעשות הפרדה בין השכר של המורים לבין התקורות ולצאת למכרז שקצת מרחיב את האופציות הכלכליות בתוך זה?

דני בר גיורא: לא ניכנס פה לדיון על פרטי המכרז.

אורית זוארץ: אבל זה רעיון הדיון.

אורית זוארץ: הדיון בא לר על פרטי המכרז ועל מתן מענה לשכר הבסיסי של המורה.

אורית זוארץ: אם אתם, כמו משרדי ממשלה אחרים – אני פשוט מכירה את הסוגיה הזו מעובדי הניקיון - משיתים את כל התקורות על המורה או על העובד בקצה, שכרם נפגע.

אילן שי: במסגרת המכרז הקודם נקבעו הוראות לגבי שכר המינימום של המורים.

אורית זוארץ: צמוד לאיזה שכר?

אילן שי: הוא נקבע בסכומים, בערך 50 עד 70 שקלים לשעה, לפי המפעילים של המורים.

אילן שי: מעבר לזה, המודל שבו התשלום מול החברה למתנ"סים נעשה הוא על בסיס שעתי.

אילן שי: ערך השעה של התשלום לחברה למתנ"סים כולל את שכר המורה – נקבע שכר מינימום מסוים - אבל הוא כולל מרכיבים מסוימים נוספים, שהם - - -

אורית זוארץ: ואז ה-50 השקלים הופכים להיות?

אילן שי: 50 שקלים הם 50 שקלים.

אילן שי: הסכום הזה הוא רק חלק מהתשלום לחברה למתנ"סים, שהוא על בסיס שעתי, אבל הוא כולל עוד פעילויות שהחברה למתנ"סים עושה, מעבר להוראה הפרונטלית.

יוסי בנבנישתי: כחלק מתנאי המכרז.

אילן שי: כן, זה חלק מתנאי המכרז.

אילן שי: זה, למשל: הנחיה, השתלמויות, תפקידי מטה פדגוגיים, שהם מעבר לשעה של מורה שמלמד.

איתן כבל: זה מזכיר לי את אחד המערכונים של הגשש: כמה ביד?

איתן כבל: בסוף כל אחד עושה את ההסברים, את הניתוח, איך צריך לעשות.

איתן כבל: בשבילי לפחות, באופן אישי, הדרך חשובה, אבל במקרה הזה היא פחות חשובה, כי יש כאן שתי מסגרות מרכזיות - מבלי חס וחלילה לפגוע בכם, זו החלטה של הדרג הכי גבוה – וזה מערכת היחסים שמתקיימת בין כל גורם שנמצא באחריות משרד החינוך, איזה סוג התקשרות; ופעם שניה – בסוף אין ביטחון תעסוקתי.

איתן כבל: הכותרת של כל הרים האלה היא ביטחון תעסוקתי, וכל שאר הרים הם סוג מכבסה של רים.

איתן כבל: בסוף אנשים מגיעים הביתה, אתה רוצה שהם יחנכו את ילדי ישראל והם צריכים להביא משכורת שכל כך לא מתמודדת.

איתן כבל: לפעמים אני נדהם איך אדם יכול להחזיק מעמד עם משכורת מן הסוג הזה.

איתן כבל: הדרך היא פחות חשובה, אל תספר להם את הדרך.

אורית זוארץ: צריך להגיע לשורה התחתונה.

איתן כבל: בסוף הוא צריך ביטחון תעסוקתי ולקבל שכר הוגן.

איתן כבל: אתה יודע, אני אפילו לא אומר שכר גבוה – שכר הוגן.

איתן כבל: כל אחד רוצה שכר גבוה.

איתן כבל: גם אנחנו, גם אנחנו שמקבלים שכר גבוה מרובם, גם כן יש כאלה שירדו בשכר בצורה דרמטית.

איתן כבל: לא על זה הוויכוח, בסוף-בסוף הוויכוח הוא סביב שאלת ההוגנות.

איתן כבל: בן-אדם אומר: אני בא, נותן מעצמי, משקיע, עוסק בנושא אולי הכי חשוב אחרי ביטחון מדינת ישראל, ובסופו של עניין נוגע גם לכם, כמי שעובדים במערכת.

איתן כבל: זאת אומרת, אם אתה נכנס לנעליים שלהם ואומר לעצמך: אני מגיע הביתה, וכאילו מה?

יוסי בנבנישתי: אני מבקש לסיים בעוד שני משפטים, פשוט קטעו אותי באמצע.

יוסי בנבנישתי: אני רוצה לפנות למורים, אולי דרך הוועדה, שהשביתה נועדה מול משרד החינוך כדי שישפרו את התנאים שלהם, אבל היא פוגעת גם בחברה למתנ"סים כי ברגע שאנחנו לא מקבלים כסף על ההפעלה אנחנו נפגעים מזה מבחינה כספית.

אורית זוארץ: יש פה אחריות מאוד גדולה גם שלך, שמי שעומד מאחורי ההפעלה של המורים.

יוסי בנבנישתי: לכן אנחנו נפגשים ומרים אתם.

אורית זוארץ: לכן אני אומרת שאתה לא יכול להתנער מזה ולהסיר את האחריות שלך.

אורית זוארץ: לדעתי, אתה צריך לקחת אחריות כמתווך, כמי שמפעיל את אותן תוכניות.

אורית זוארץ: אתה צריך לדאוג לעובדים שעובדים אצלך.

אלכס מילר: תודה, חברת הכנסת זוארץ.

מסעוד גנאים: אולי נשמע את המורים, לא שמענו אותם.

עינת אברהמי: אני רוצה להוסיף עוד כמה רים.

עינת אברהמי: אני מורה בהיל"ה ומהוועד של מורי היל"ה.

עינת אברהמי: יש כמה נקודות שלא עלו פה.

עינת אברהמי: תנאי ההעסקה האלה יוצרים תחלופה מאוד גבוהה של מורים, וזה כמובן פוגע בתלמידים.

עינת אברהמי: אני מזכירה שהתלמידים שלנו הם תלמידים שנפלטו מהמערכת, נפלטו מיותר מאשר מסגרת אחת.

עינת אברהמי: כשהם מגיעים למצב שהם לומדים ורוצים ללמוד ויש תחלופה גבוהה של המורים, זה מצב רע מאוד.

עינת אברהמי: זה כמובן פוגע במקצועיות של המורים, ביכולת שלנו להתמקצע וביכולת של המורים להישאר במערכת ולתת לתלמידים האלה את החינוך שמגיע להם.

עינת אברהמי: אני רוצה שנזכור את זה, שהיציבות חשובה לא רק לנו, כמורים, אלא גם לתלמידים.

עינת אברהמי: שמעתי רים קצת מעורפלים, אבל אני רוצה שיהיה ברור שאנחנו לא נסכים למצב של דור א' ו, או מורים מסוימים שיועסקו ישירות ואחרים לא, מורים שחלקם ימשיכו לעבוד בתנאים האלה וחלקם לא.

עינת אברהמי: אני מקווה שהוועדה תמשיך לעקוב אחרי העניין הזה.

עינת אברהמי: אני רוצה להודות לחברי הכנסת שהעלו את הנושא ולבקש ליווי של הוועדה במשא ומתן שלנו מול החברה למתנ"סים, מול משרד החינוך.

עינת אברהמי: אני חושבת שזה משהו שיכול לקדם את הנושא הזה.

עינת וילף: אותם 70 מיליון שקלים שהם היום במכרז, עשינו אותו ר לגבי אחיות בתי-הספר, שהתברר בסוף שלא היה שום רווח מבחינה כלכלית בהעברתן למתכונת של קבלן.

עינת וילף: מה העלות של העברתם למתכונת מסודרת של העסקה על-ידי בעלות, משרד החינוך או מה שזה לא יהיה?

דני בר גיורא: זה בדיוק אחד הרים שהוועדה עסוקה בהם – לאן רוצים להגיע, לפי איזה הסכם שכר לעבוד – ואז להבין את המשמעויות הכלכליות של זה.

דני בר גיורא: אין לי כרגע תשובה.

דני בר גיורא: זה אחד הנושאים שאנחנו בודקים.

אלכס מילר: אוקיי.

אלכס מילר: בבקשה, גברתי.

מאירה בסוק: אני מטפלת בנושא של עובדי קבלן כבר הרבה מאוד זמן, בערך משנת 2005.

מאירה בסוק: כל הנושא של עובדי קבלן הולך ומתרחב בצורה מאוד גדולה.

מאירה בסוק: הנושא המרכזי הוא עבודה שעתית.

מאירה בסוק: מה שאנחנו רואים בכל המשק שזו עבודה לפי חוזים, והעבודה השעתית הזאת גורמת לאנשים לא להרוויח.

מאירה בסוק: זאת אומרת, גם הנושא של הפנסיות שלהם – האנשים הצעירים האלה, בשנות ה-60 שלהם לא תהיה להם פנסיה.

מאירה בסוק: את זה אנחנו רואים כבר היום.

מאירה בסוק: צריך להבין, האנשים האלה לא מקבלים שכר לא בחודש ספטמבר ולא בחודש מאי, כי זה חגים, ואני לא מרת על זה שזה עשרה חודשים בשנה.

קריאה: שמונה.

מאירה בסוק: הם מקבלים שמונה או תשעה.

מאירה בסוק: אני מבינה שמשרד החינוך פתאום גילה את זה, אנחנו יודעים על זה משנת 2005.

מאירה בסוק: זה תמיד מדהים אותי בכל ישיבה, שהם אומרים: אנחנו חוקרים, אנחנו עובדים.

מאירה בסוק: הייתי בעשרות ישיבות - הם כל הזמן הם חוקרים ועובדים והם עושים את עצמם כאילו הם לא יודעים מהעניין הזה.

מאירה בסוק: יש לנו תוכניות קרב, עמותת רנה קאסין, עמותות בתל-אביב, עמותת היל"ה - יש עשרות עמותות.

מאירה בסוק: לדעתי, משרד החינוך לא יודע על כמות העמותות שיש לו ואולי באמת הגיע הזמן שהם יביאו נייר עמדה, כמו עם האחיות, לראות כמה זה.

מאירה בסוק: איך הם לא יודעים כמה עולה להעסיק עובדים ישירות דרך העיריות וכמה במכרז?

מאירה בסוק: זה הכול היתממות, לא יכול להיות שהם לא יודעים את זה.

מאירה בסוק: אתם עושים מכרז – תעשו מכרז.

מאירה בסוק: למה לא חוזי העסקה ישירה?

מאירה בסוק: חוזה מיוחד.

מאירה בסוק: היום יש המון גופים שמעסיקים בחוזים מיוחדים.

מאירה בסוק: הם יעבדו שנה לפי כמות המשרות שלהם.

מאירה בסוק: אני לא מבינה למה הם צריכים לא לקבל משרה לשנה, למה לא לקבל בחודשים מסוימים.

מאירה בסוק: אני מבינה שחברת המתנ"סים גם רוצה להרוויח ומשרד החינוך – והכול עליהם.

מאירה בסוק: זה ר שלא ייעשה.

מאירה בסוק: אתם לא מבינים מה אתם עושים.

מאירה בסוק: אתם מרוויחים משכורת – משרד החינוך, משרדי הממשלה – אתם לא יודעים מה אתם עושים לעוני במדינת ישראל.

מאירה בסוק: אני לא מרת עליהם חלילה, אבל בגדול האנשים האלה עניים.

מאירה בסוק: אתם פשוט לא רואים את זה.

אלכס מילר: תודה.

אלכס מילר: בבקשה, גברתי.

יעל וולפנזון: אני מעמותת במעגלי צדק.

יעל וולפנזון: אני רוצה להצטרף למה שנאמר כאן.

יעל וולפנזון: משרד החינוך וארגוני המורים מציגים לנו בשנים האחרונות מצג שווא של שיפור מצב המורה.

יעל וולפנזון: משיגים הסכמים קיבוציים שיש בהם תוספת נאה לשכר, אבל בפועל יותר ויותר מורים מוחרגים מאותם הסכמים קיבוציים דרך הפרטות למיניהן, והיל"ה היא הבולטת ביניהן.

יעל וולפנזון: יש כמובן את קרן קרב וכל העמותות של העיריות, כמו רנה קאסין, יובל חינוך וכו'.

יעל וולפנזון: איזה מין ר זה, שמשרד החינוך מצד אחד מצהיר על מחויבותו למורי ישראל, ובפרט המורים שמתעסקים עם האוכלוסייה הכי רגישה, של ילדים שנפלטו מהמערכת, ומאחורי הדלת מפריטים הכול והמורה נותר מאוד חלש?

יעל וולפנזון: משרד החינוך צריך להידרש לנושא.

יעל וולפנזון: כל מה ששמענו בדיון הזה עד עכשיו זה שורה של מילים מכובסות – גמישות תעסוקתית.

יעל וולפנזון: הצד השני של גמישות תעסוקתית זה חוסר ביטחון תעסוקתי לאותם מורי היל"ה.

יעל וולפנזון: אתם מרים על שיפור, אבל מה המשמעות של השיפור?

יעל וולפנזון: באנו לפה לקבל תשובות ואמירות קצת יותר קונקרטיות ולצערי, נציגי משרד החינוך נותרים בערפל.

אלכס מילר: תודה.

אלכס מילר: שאלה לי אליך: כמה זמן אתם צריכים בשביל לתת מסקנות של הוועדה?

אלכס מילר: חברת הכנסת וילף שאלה ואתם לא עניתם בצורה מסודרת.

אלכס מילר: אגיד לך מה קורה - אם אתם לא עונים, אז אני קובע.

אלכס מילר: אני נותן לכם את כל האפשרות לעשות את זה בצורה הכי מקצועית והכי טובה שיש, אבל אי-אפשר בצורה כזאת לעבוד.

אלכס מילר: המסקנות שלי הן כאלה: קודם כול, ועדת החינוך רואה חשיבות רבה בכך שכל המורים שמלמדים היום את ילדי ישראל יעבדו בצורה ישירה אצל מי שמעסיק אותם, אם זה משרד החינוך, אם זה רשויות מקומיות או בעלויות.

אלכס מילר: אנחנו רואים בעיה מאוד גדולה בהעסקת מורים על-ידי חברות ביניים, כי יש לזה עלויות מיותרות שהיו צריכות ללכת כשכר לאותם מורים ולתנאים הסוציאליים.

אלכס מילר: אני לא רואה שום היגיון בזה, במיוחד כשאנחנו מרים על הרחבה של העניין ולא על צמצום העניין, בטיפול בכל מה שקשור לאותם ילדים שיוצאים מהמסגרות הרגילות.

אלכס מילר: ר שני, אני חושב שכבר עכשיו יש לכם אפשרות לשנות ולהשפיע.

אלכס מילר: זה אומר שכבר באותו הסכם שקיים אתם יכולים לתת נקודות שיכולות לשפר את מצבם של אותם מורים.

אלכס מילר: לקראת המכרז הבא אני רוצה לקבל את מסקנות הוועדה שלכם ולראות איך אתם עושים שיפור ושינוי במעמדם של אותם מורים שעובדים אצלכם.

אלכס מילר: אבל אתם צריכים לתת לנו פה הצהרה חד-משמעית, שבסופו של ר אתם מתקדמים לקראת העסקה של המורים בצורה ישירה.

אלכס מילר: אתם גם תִדְרשו מכל מי שנמצא אתכם בשיתוף פעולה, אם זה שלטון מקומי או בעלויות, שיעסיקו מורים בצורה ישירה, וככה גם יהיה לכם פיקוח.

אלכס מילר: אתם לא יודעים מי האנשים, במה הם עוסקים.

אלכס מילר: בסופו של ר אתה לא רוצה שייכנס לבית-הספר בן-אדם עם חוסר מוטיבציה ללמד בגלל המצב הכלכלי, זה ר אבסורדי.

אלכס מילר: אני מבין שבשבוע הבא יש לכם פגישה עם המנכ"לית.

אלכס מילר: מתי התכנסה הוועדה?

אלכס מילר: מתי התחלתם בסוגיה הזאת?

דני בר גיורא: לא רחוק מההתכנסות הקודמת שהייתה פה, זה אומר משהו כמו חודשיים ימים.

אלכס מילר: בשבוע הבא יש לכם ישיבה עם דלית, מנכ"לית משרד החינוך.

אלכס מילר: אני מבקש מכם שעד תחילת מרץ, פלוס מינוס שבוע, תיתנו לנו איזשהו אופק להתקדמות העניין הזה.

אלכס מילר: כמובן, נעקוב ישירות אחרי הסוגיה.

אלכס מילר: אני מבקש מהמורים שמועסקים בפרויקט היל"ה לחזור לעבודה.

דב חנין: אדוני, אני מציע שלא נפנה לעובדים לחזור לעבודה.

דב חנין: הם נמצאים במאבק לגיטימי, הכנסת בדרך כלל לא מתערבת ברים כאלה.

אלכס מילר: הכנסת כן מתערבת.

אלכס מילר: כשהכנסת מתערבת בסוגיה של הגנה - - -

דב חנין: אם ייענו תביעותיהם הם יהיו הראשונים לחזור.

אלכס מילר: רבותי, צריך לגלות גם אחריות כלפי אותם ילדים שצריכים להיות בבית-הספר.

יעל וולפנזון: אתה לא יכול לפגוע בזכות השביתה של העובדים.

אלכס מילר: אף אחד לא פוגע.

אלכס מילר: רבותי, אגיד לכם איך זה עובד אצלי.

אלכס מילר: זה לא חד-סטרי.

אלכס מילר: אם אתם מבקשים סיוע שלי, של יושב ראש הוועדה ושל חברי הכנסת, אנחנו גם מבקשים מכם לגלות אחריות.

אלכס מילר: אתם מבקשים סיוע, שנפקח ונדרוש, ותאמינו לי, אני כבר יומיים מר עם שר החינוך, מר עם כל המערכות.

אלכס מילר: אנחנו מחפשים פתרון שיהיה כמה שיותר מהיר מבחינתכם, גם אם מדובר על עכשיו וגם אם על המכרז הבא.

אלכס מילר: אבל אנחנו כאן בוועדת החינוך ואנחנו גם לוקחים אחריות על החינוך של ילדי ישראל.

אלכס מילר: מבחינתנו, המצב שהם נמצאים בבית זה מצב בעייתי.

אלכס מילר: הם לא נמצאים במערכת החינוך שבה הם צריכים להיות, במיוחד כשמדובר על מסגרות מיוחדות.

אלכס מילר: אני חושב שמצד אחד יש לכם כאן מהלך שהתחיל לפני כחודש, הוועדה התכנסה, נראה את המסקנות.

אלכס מילר: אני מאמין שבשבוע הבא תקבלו הבהרות ממנכ"לית המשרד.

אלכס מילר: אני מבקש מכם להחזיר את הילדים לספסל הלימודים.

אלכס מילר: זה מבחינתי.

אלכס מילר: נתכנס כאן אחרי שהוועדה המיוחדת של משרד החינוך תביא לנו מסקנות בחודש מרץ.

אלכס מילר: תודה רבה.