ועדת הפנים ואיכות הסביבה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 501, 2012-02-12 10:00

אמנון כהן: בוקר טוב לכולם, אנחנו צריכים להתחיל את הסיור של ועדת הפנים והגנת הסביבה.

אמנון כהן: בהמשך לדיונים של הוועדה שנערכו בכנסת, אנחנו דנו בסוגיות רבות לגבי מערך כיבוי והצלה, לגבי הצטיידות, לגבי כוח חדש, לגבי קליטת עובדים, לגבי רכישות וכמובן כל הנושא של מעמד העובדים.

אמנון כהן: אני יודע שיש הצעת חוק ממשלתית שעדיין מתגלגלת בממשלה ואנחנו כמובן נהיה קשובים לכל הצדדים, ודאי וודאי שפעם אחת ולתמיד גם נסדיר את מעמד העובדים כאשר היום הם עובדים לפי איגודים, כל אחד באזור בתחום השיפוט וזה צריך לקבל מעמד אחר לפי החקיקה.

אמנון כהן: אבל כמובן הכול פתוח, אחרי הדיונים בממשלה זה יגיע לאחר קריאה ראשונה לוועדה שלנו ואנחנו בוועדה שלנו כמובן נמצא את האיזונים והבלמים.

אמנון כהן: המטרה שלנו כמדינה שמערך כיבוי והצלה ייתן מענה לכל תרחיש שיכול להיות, הן מבחינת שרפה כזו או אחרת, הן מבחינת כל מה שקורה מבחינה ביטחונית באזורנו, ולכן אנחנו חושבים שאם כבר הממשלה נכנסת לעובי הקורה, שתיתן מענה ראוי והולם לכל תרחיש שיהיה.

אמנון כהן: לצורך כך אנחנו לא נרצה לקבל רפורמה שתהיה כאילו, אלא רפורמה אמיתית וטובה שתשנה מהיסוד את כל התפיסה והיא תיתן ללוחמים האלה את הכלים שבמידה שצריך לבצע משהו שיעשו את זה על הצד הטוב ביותר.

אמנון כהן: בדיון בוועדה דיבר איתנו ואמר נציב שירות הכבאות, שנבחר אז חדש, שהוא בונה את הכוח והוא ביקש מאיתנו לבוא לסיור ללמוד את הדברים מהמקום.

אמנון כהן: ככה עברנו וראינו שכל המקום הזה מקבל תפנית מבחינה חזותית, גם מבחינת השיפוצים.

אמנון כהן: אני לא יודע איפה זה עומד, הוא יעדכן אותנו.

אמנון כהן: לנו חשוב כחברי כנסת ללמוד את הדברים, לראות אם באמת מערך כיבוי והצלה הולך לכיוון של בנייה מחדש וקליטת עובדים מחדש, בניית הכוח לצורך תרחישים, אנחנו במדינה מוקפת אויבים מצד אחד, ומצד שני גם בעת שלום אנחנו צריכים לתת מענה, כמו שהיה אסון הכרמל, שלא יחזור, אם יהיה אסון שני חס וחלילה, שנהיה מוכנים מבעוד מועד, כולל כל מה שקשור במערך הטיסות.

אמנון כהן: אנחנו קיבלנו את בקשתו של יושב ראש הנציבות ובאנו לכאן כוועדה.

אמנון כהן: היום בעיקר אנחנו רוצים ללמוד, לראות את הכשלים, לראות את הבעיות, ואתה, זה המקום, תגיד לנו לאחר מכן איפה עדיין יש לך צורך בשיתוף הפעולה שלנו, בעזרה שלנו מול הממשלה, מול האוצר, מול המשרד לביטחון פנים.

אמנון כהן: יושב פה המנכ"ל החרוץ שבאמת משתדל לנווט את הדברים האלה, והוא קיבל מהממשלה סמכות, ממש הוא אישית מטפל בזה.

אמנון כהן: אני מכיר אותו גם בתפקידים הקודמים שהוא מוכר כאיש ביצוע, וכמובן אנחנו נותנים סיוע במידה שאתה תצטרך גם מול משרדי ממשלה כאלה ואחרים ואנחנו באמת רוצים לצאת עם בשורה שאנחנו הולכים לכיוון הנכון שבסופו של תהליך, אחרי שתעבור את כל מה שצריך, הצטיידות, למידה, הכשרה, שניתן את המענה הראוי לכל תרחיש שיהיה במדינת ישראל.

אמנון כהן: מרגע זה, כבודו, אנחנו לרשותך, תן לנו סקירה, תגיד לנו ואנחנו לרשותך, ובסוף נעשה סיכום עם חברי הכנסת לאחר שנתרשם מכל מה שיש.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני.

אמנון כהן: נמצאים איתנו כאן חברי כנסת הפעילים בתוך הוועדה, גם לגבי נושאים אחרים, אבל הנושא הזה קרוב מאוד ללבם ואפילו שיש להם סיורים אחרים, הם אמרו 'יש סיור כזה', ביטלו את כל הסיורים האחרים והגיעו לכאן לתת את היוקרה שלהם בעזרת ה' ואנחנו רוצים את שניהם בחמישייה הפותחת בקדימה.

אמנון כהן: המנכ"ל, בבקשה.

יעקב גנות: בוקר טוב לכולם.

יעקב גנות: באתי כדי לייצג את המשרד במסגרת הביקור הזה.

אמנון כהן: חשבתי להיפרד.

יעקב גנות: יכול להיות שאתה מקווה, אל תדאג, הנושא לא על הפרק.

אמנון כהן: כשיש איש מוכשר וכולם רוצים אותו, אז אומרים לו תלך למשרד רם אחר.

יעקב גנות: במסגרת הביקור אני באתי להודות לחברי הכנסת שטרחו והגיעו לביקור.

יעקב גנות: מבחינתנו מדובר בביקור היסטורי במערך הכבאות, אני בטוח שלאחר שנציג לכם את ההתפתחויות שחלו בשנה האחרונה תבינו את גודל המשימה, גודל השינוי ואת הצורך בשינויים נוספים.

יעקב גנות: אני באמת רוצה לאחל לכם ואני ארתום אתכם לעזור לנו לקדם בכמה שיותר את החקיקה, מפני שללא חקיקה מסודרת לא נוכל להמשיך לקדם את מה שהתחלנו בו.

יעקב גנות: אני רוצה להדגיש שלוח הזמנים שלנו כזה כרגע, שהנחנו על שולחן הממשלה את תסקיר החוק, התסקיר אושר עקרונית, קיבלנו שבועיים מיושב ראש הוועדה כדי לקדם, לתאם ולסכם נושאים שעל הפרק, הן מצד משרדי הממשלה השונים והן מצד נציגות העובדים, ובהמשך ותוך כדי קידום החקיקה, ברור לכולנו שנצטרך להמשיך לעשות שינויים כמתבקש, דבר שלא נעלם מעינינו.

יעקב גנות: עד כאן.

שחר איילון: בוקר טוב לכולם.

שחר איילון: ראשית כבוד היושב ראש, אני מודה על ההגעה בעקבות ההזמנה לביקור כאן של חברי ועדת הפנים של הכנסת, זה מאוד מכובד וחשוב לנו.

שחר איילון: נמצאים איתנו קודם כל חברי הנציבות, הסגן שמעון בן נר, ראשי החטיבות, אורי, צ'יקו, חיים תמם וכמובן גדסי, יושב ראש ארגון העובדים.

שחר איילון: יש כאן גם כבאים נוספים מכל מיני מקומות וכל מיני איגודים בארץ, כמובן התקשורת ועובדים נוספים.

שחר איילון: אני מתנצל, המקום צר מלהכיל ולכן חלק מהאנשים יצטרכו לעמוד, לצערי.

שחר איילון: (מצגת): החזון שלנו זה להקים מערך כבאות ארצי, מקצועי, ערכי, יוזם ומצויד.

שחר איילון: מצב קיים היום שיש לנו 20 איגודי ערים, 4 מחלקות עירוניות, בסך הכול יש לנו 103 תחנות כיבוי ואחת בנמל התעופה בן גוריון.

שחר איילון: זאת הפריסה הארצית.

שחר איילון: תחנות המשנה הן תחנות שפרושות במקביל לתחנות העיקריות.

שחר איילון: סך הכול מערך הכבאות כולל 2,140 ומתוכם החלק המבצעי הוא 1,850.

שחר איילון: הוקמה מנהלת להקמת מערך הכבאות בראשותו של מר גנות, מנכ"ל המשרד, אושרה תוספת של 50 משרות לנציבות וגויסו 250 לוחמי אש.

שחר איילון: אושר גיוס של בני מיעוטים וחרדים במסגרת שירות לאומי ושובצו מדריכים להכשרה במתכונת ועדה ארצית.

שחר איילון: סך הכול בית הספר עשה השנה הדרכות ל-1,200 איש ובשנה הבאה, 2012, השנה הזאת, מתוכננים 1,600 איש לעבור הכשרות.

שחר איילון: סך הכול אירועים לשנת 2011, אני מדבר על עשר השנים האחרונות, מערך הכבאות וההצלה עוסק ב-80,000 אירועים בשנה.

שחר איילון: זה פחות או יותר מה שקורה.

שחר איילון: התקן העולמי אומר שיש על כל 1,000 תושבים שלוש שריפות.

שחר איילון: תבדוק בספרד, תבדוק באיטליה, תבדוק בארצות הברית, תבדוק בישראל, שלוש שריפות ל-1,000 תושבים לשנה.

שחר איילון: בסך הכול בשנת 2011 ירדנו ל-79,000 אירועים כאשר המגמה שלי בשנים הבאות, תוך חמש שנים, להגיע גם ל-60,000 אירועים באמצעות מניעה, מודעות, בנייה נכונה וכו'.

שחר איילון: ארגון לאומי – 2011 שנת ההתהוות, 2012 שנת ההקמה, הוגש תסקיר החוק וב-2013 שנת מישוג והתאמה.

שחר איילון: יש לנו למעשה ארבע חטיבות שהקמנו כאן בנציבות; בטיחות אש, וזה חיים תמם, חטיבת מבצעים.

שחר איילון: אחד הדברים העיקריים שדוח מבקר המדינה מדבר עליו, וגם לאורך השנים הייתה חולשה של הנציבות, זה שלא הייתה כאן מערכת מבצעית מתכללת שיכולה לחבר בין מערכות הכיבוי לכל הארץ ולא יכלה לראות את התמונה המבצעית הארצית ולתגבר כוחות.

שחר איילון: מינהל משאבי אנוש – עם הגידול בכמות האוכלוסייה ובכמות הכבאים, וכמובן חטיבת ההדרכה שהיא חטיבה מאוד חשובה לשיפור רמת ההדרכה של כלל המערך בכל הארץ ובתוך בית הספר עצמו.

שחר איילון: המבנה הארגוני ברמה הלאומית – אנחנו רואים שהממוצע של המבנה הארגוני הוא למעשה שבעה מחוזות שמקבילים למחוזות משטרת ישראל, מקבילים למחוזות אחרים של משרד הפנים ואחרים, מתחתם תחנות עיקריות שמהם מתפצלות תחנות המשנה.

שחר איילון: ההיערכות המבצעית – אפשר לראות למעשה את המפות הללו.

שחר איילון: מה אומרות המפות הללו?

שחר איילון: באנו לחברות חיצוניות ולטכניון ואמרנו להם; אנחנו רוצים להגדיר לכם זמן תגובה רצוי.

שחר איילון: זמן התגובה הרצוי בנוי למעשה משני זמנים, הזמן הראשון זה שלוש דקות שאין מה לעשות בכל העולם לגביהן, דקה ראשונה לקבל את הטלפון, דקה שנייה לכבאים לעלות על הכבאית והדקה השלישית שהכבאים מגיעים לשטח להתארגן בשטח.

שחר איילון: שלוש הדקות האלה הן שלוש דקות אבודות בכל העולם.

שחר איילון: הן שלוש דקות קבועות שאין מה לעשות, אפשר לשפר פה ושם בכמה שניות, אבל בגדול זה קשה מאוד.

שחר איילון: אלה שלוש הדקות שאנחנו אומרים שאי אפשר לבוא בטענות לאף אחד.

שחר איילון: השלב הבא זה באמת הקרבה של הכבאי אל האש עצמה, אל האירוע עצמו.

שחר איילון: ככל שהתגובה מיידית ומהירה יותר אל האירוע, ברור שהיכולת של הכבאים להשפיע על האירוע היא טובה יותר.

שחר איילון: כל מודל של התפתחות אש מראה שככל שאתה נותן לאש להתקדם מעבר ל-12-14 דקות, האש מגיעה למצב שבו קשה מאוד אחר כך לעצור אותה, נזקים והיא גם יכולה לצאת מהבניין, מהדירה הנוגעת בדבר לשאר הבניין ולסכן אחרים.

שחר איילון: לכן אנחנו קבענו שאנחנו רוצים להגיע ב-4 דקות, ואחר כך אנחנו רוצים להגיע ב-8 דקות וב-12 דקות ואמרנו בואו נראה מה המשמעויות, כמה תחנות כיבוי אנחנו צריכים להקים במדינת ישראל כדי שנעמוד לא רק ב-4 דקות האלה להגעה בזמן, אלא שאנחנו גם נגיע עם צוות מלא.

שחר איילון: היום בחלק מהצוותים, בגלל חוסר בכמות כבאים, הוחלט בכבאות להקים צוותים קטנים יחסית שאמנם יהיו קרובים, אבל הם קטנים יחסית.

שחר איילון: שני הכבאים במשמרת הם צוות קטן מדי משום שהם לא יכולים לתת את כל המענה המבצעי בזמן הגעה לאירוע ולכן מינימום צוות כבאים כפי שאנחנו רואים אותו הוא ארבעה, כאשר אני אומר, לפי תקני ה-NFPA ולפי הצורך האמיתי ומה שקיים בארצות הברית או במדינות אירופה, צוות הכבאים הוא אפילו גדול יותר, שבעה כבאים ואפילו יותר.

אמנון כהן: שאלה, אם הזמן הוא חשוב מאוד וקריטי לגבי התפשטות, לכן אתה אומר בתכנית שאתה מגבש כרגע, דיברנו על דקה, שתיים, שלוש, לאחר מכן בא הצוות, אתה מציע ארבעה, ואז הוא רואה שיש קושי להשתלט עם מה שיש להם, רוצים להביא תגבור נוסף, כמה זמן ייקח בתכנית שאתה מציע?

שחר איילון: התגבור ההדדי, הצוות הראשון מגיע בזמן הקצר ביותר ואחר כך בהינתן מפקד המשמרת, שהוא האחראי למה שקורה במשמרת שלו, על פי שיקול דעתו, על פי הידע והניסיון שלו הוא יכול לקדם את הצוותים כבר בקריאה הראשונה.

שחר איילון: זאת אומרת הצוות הראשון מגיע בדרך כלל אחרי 4 דקות והצוותים האחרים יכולים להגיע תוך 6, 7, 8, 9 דקות, הם צובר כוח.

יעקב גנות: זה ארבע פלוס שלוש.

שחר איילון: יש חשיבות של המקצועיות של מפקד המשמרת, הוא יודע לנווט והוא שומע את האירוע, הוא מכיר את המקומות הוא יודע לפעמים להקדים ולהזרים כוחות מתוך התחנות הקרובות ולתת סיוע הדדי.

אמנון כהן: ונושא החיבור בין כוחות ההצלה האחרים, משטרה, מגן דוד אדום וכל האחרים?

אמנון כהן: הוא מגלה שאנשים מעורבים, זה מגורים, איך?

אמנון כהן: כאילו הייתה בעיה גם אז, לא היה סנכרון בין הכוחות, לא ידעו אחד מהשני, פה יהיה?

אמנון כהן: מה אתה מציע?

שחר איילון: יש הרבה מאוד השקעה בכל מה שקשור למערכות הקשר, מערכות קשר מודרניות שנוכל לעבור לדבר גם עם מערכות וארגונים אחרים, יש איכון של רכבים ואנחנו יודעים איפה הרכבים שלנו ונוכל לעדכן אותם ולאכן אותם ולהכווין אותם לאירוע.

שחר איילון: יש מה שנקרא מרכז שליטה.

שחר איילון: מרכז השליטה יכול לדבר עם המערכות המקבילות אליו, מגן דוד אדום, כיבוי, משטרה.

שחר איילון: התרגול, כל הזמן צריך לעשות תרגולים משותפים כי בסופו של דבר באירוע גדול מי שאחראי בשגרה זה המשטרה ובחירום כמובן זה פיקוד העורף ולכן המערכות האלה צריכות להיות מתורגלות איתנו ביום יום ולמעשה התרגול המשותף הוא זה שייתן בסופו של דבר את המענה של המערכות האלה.

שחר איילון: אם אתה לא מתרגל, אז אתה---

אמנון כהן: וזה בנוי שיהיה תרגולים?

יעקב גנות: ברוב המקרים המשטרה מקבלת את הדיווח הראשוני, לכן המשטרה תמיד תגיע למקום.

שחר איילון: לגבי מרכז שליטה – הקמנו מרכז שליטה זמני.

שחר איילון: זה אחד הדברים שחוזרים גם בדוח מבקר המדינה, שלמעשה לא היה מרכז שליטה ולא היה אפשר לכוון את הכוחות ולא היה אפשר לאסוף את האינפורמציה ולקבל את התמונה של האירוע.

שחר איילון: אתה יכול לראות שם, זה נראה כמו מחנה הרוס שם, כי שם אנחנו בונים בתוך החצר מרכז שליטה מודרני עם כל הפלזמות ועם כל מערכות התקשורת האפשריות, גם לעורף---

אריה ביבי: השאלה, אם אני יורד לסוף דעתו של יושב הראש, אם קצינים מכיבוי אש הולכים גם לקורס קצינים של המשטרה, או אם יש איזה אינטגרציה בין המשטרה לבין כיבוי אש בזה שמשאילים קצין אחד מכיבוי אש שילמד קצת גם על מערכות הקשר ואז יהיה לך שילוב, לא רק שילוב של מערכות קשר, אלא גם שילוב אנושי.

שחר איילון: קודם כל אי אפשר להגיד על מערך הכיבוי שהוא לא מערך שמשתף פעולה או שהוא לא מערך ש---

אריה ביבי: הוא משתף פעולה, אבל ברגע שיש אנושיות בין אחד לשני, הדברים הם הרבה יותר מתחילים לתפוס מבחינת קשר.

אריה ביבי: אוקי, אז אתה מביא את מערכת הקשר, אני מעביר תדר ואני עובר לכיבוי אש, אבל אם הצד השני, זה שבכיבוי אש, הוא גם קצת מכיר את המשטרה ועושה איזה השתלמות ומהמשטרה באים קצת לכיבוי אש, זאת האינטגרציה הכי טובה.

שחר איילון: אבל ברור שאנחנו משתתפים עם העורף בכל הקורסים, אנחנו נמצאים בקורס מג"דים (מפקדי גדוד) של---

אריה ביבי: אז בסדר, אין לי בעיה.

אריה ביבי: תסביר את זה.

שחר איילון: אוקי.

שחר איילון: בכל אופן מרכז השליטה הזה הוא בהקמה ומושקעים בו כספים רבים.

יעקב גנות: ויש כרגע, או בעצם היה---

אמנון כהן: הוא לא היה טוב.

אמנון כהן: זה לא היה טוב, אני רוצה שהוא יהיה טוב.

יעקב גנות: לא לזה התכוונתי, לא היה.

שחר איילון: לא היה, זה היה חסר.

אמנון כהן: תגיד לא היה, זה יותר טוב.

שחר איילון: היה חסר והוקם זמני וכרגע יש לנו לַקָּבוּעַ השקעות גדולות מאוד, כאשר הוא יהיה מוכן בעוד חודשיים.

יעקב גנות: אני מבקש להדגיש את זה, דוח מבקר המדינה הדגיש שאחד הכשלים האדירים שהיו; חוסר יכולת שליטה ופיקוד של נציב הכבאות.

יעקב גנות: על רקע זה, עם קבלת האחריות, הוקם מרכז שליטה זמני, פחות מודרני, אבל שבכל זאת הוא מתאם בין כל הכוחות---

אמנון כהן: ובעוד חודשיים יהיה המשוכלל יותר.

יעקב גנות: יהיה המשוכלל.

יעקב גנות: בינתיים זה נותק.

אמנון כהן: נותק לגמרי?

אמנון כהן: הזמני גם נותק?

אריה ביבי: מר גנות, עם כל הכבוד למבקר המדינה, הוא לא הכי גאון בעולם, אנחנו גם עבדנו קצת בשטח, לכן נציב הכבאות הוא לא זה ש... אוקי, הוא אחראי, אבל השטח צריך לתפקד, לא רק הנציב.

אריה ביבי: השטח הוא זה שייתן את התגובות הראשוניות.

אריה ביבי: הנציב, עם כל הכבוד, עד שמגיע הנציב, לפעמים הוא בחוץ לארץ, לפעמים הוא בכלל במקום אחר.

אמנון כהן: המערכות גם צריכות לעבוד.

אריה ביבי: בטח, המערכות צריכות לעבוד.

שחר איילון: ואני יכול לומר לך, כפי שאמרתי, הכבאים בכל הארץ משולבים, משתפים פעולה עם המשטרה---

אריה ביבי: בסדר, אין לי טענות נגדם, אני אומר שזה הבסיס ומפה צריכים לצאת.

שחר איילון: אוקי.

שחר איילון: אנחנו מדברים על הרבה מאוד שרפות, אבל הכבאים ולוחמי האש מטפלים גם בתחום של חומרים מסוכנים, תחום מאוד מורכב, ונושא של חילוץ.

שחר איילון: יש 17 יחידות חילוץ, יש יחידות של חומרים מסוכנים.

שחר איילון: אלה יחידות ברמה העליונה ביותר.

שחר איילון: אני רוצה לומר לחברי הוועדה, שרמתן של יחידות החילוץ ורמתן של יחידות החומ"ס (חומרים מסוכנים) של כיבוי אש הם ברמה הגבוהה ביותר שאני מכיר.

שחר איילון: באמת הם מושקעים, הם מצוידים והם עושים עבודה מסוכנת והם עושים אותה בצורה טובה מאוד.

שחר איילון: יחידת הכיבוי מן האוויר – הוקמה במאי על ידי חיל האוויר, הטייסת כוללת היום 5 מטוסים, עוד 3 עכשיו מכשירים את עצמם, בקיץ יהיו לנו 8 מטוסים.

שחר איילון: בסך הכול אלה מטוסים מסוג אייר טרקטור, 3 קוב מים יכולת נשיאה, וחברת אלביט מפעילה את הטייסת.

שחר איילון: יש לנו היום כ-300 טון חומר מעכב בעירה.

שחר איילון: להזכירך שבזמן השריפה היו 20 טון.

שחר איילון: אנחנו נמצאים בכמות סבירה, אבל אנחנו לא מרוצים מזה, יש מכרז בינלאומי כרגע שמתנהל שיהיו 1,600 טון בארץ ושתהיה עוד אפשרות להביא עוד 1,400 טון במיידי.

אמנון כהן: בנושא הזה הייתה ביקורת אז בדיון שהמטוסים לא כל כך מתאימים לאופי של המדינה ולא יכולים גם למלא מים מתוך הים.

אמנון כהן: איך היום, השתפר?

שחר איילון: מה שקורה הוא ככה, זמן התגובה של המטוסים הוא סביר, הוא מהיר, אנחנו שומרים על זמן כוננויות ואנחנו למעשה---

אמנון כהן: בחנתם אותם בעבודה?

שחר איילון: השתתפנו בלמעלה מ-1,000 גיחות.

שחר איילון: בסך הכול, אני אומר, התוצאה של המטוסים הללו והפעילות שלהם הייתה משביעת רצון ואנחנו היינו מרוצים.

שחר איילון: יש לנו עבודת מטה עם חיל האוויר, אנחנו רואים תוספת של מסוקים.

שחר איילון: למסוקים הללו יש כמה משמעויות, יש להם משמעות גם של שליטה מן האוויר, של איירבוס, לראות את כל השטח ולדעת מה קורה כתצפית, יש לנו יכולת של עבודה בלילה עם מסוקים וגם כיבוי כתמים.

שחר איילון: לכן נעשית עבודת מטה כאשר אנחנו חד משמעית רואים ודורשים כנציבות הכבאות תוספת של מסוקים, תוספת של יכולת למערך האווירי שהוא מערך טוב.

שחר איילון: מערך המתנדבים – יש לנו מתנדבים מאוד מסורים, באמת אנשים שנמצאים בכל תחנות הכיבוי בארץ.

שחר איילון: אנשים שלפעמים תורמים מזמנם, מהונם, קונים בעצמם חליפות, ויש לנו עוד הקמה של 20 יחידות כיבוי מתנדבים, יש לנו הוצאה של רכבים מתוך הקיים אל יחידות המתנדבים.

שחר איילון: אם יש מישהו שגר במקום רחוק, קשה להגיע אליו, הוא יכול להקים יחידת מתנדבים בסיוע שלנו, עם אימונים שלנו.

שחר איילון: הוקמו שתי יחידות מתנדבים, לדוגמה, בכרמי יוסף ובכפר חב"ד, אתה יכול לראות את הרמה המקצועית שלהם, החבר'ה השקיעו והושקעו יפה מאוד על ידי הדרכה והגיעו לרמה גבוהה מאוד.

שחר איילון: אלה רכבי הכיבוי שלנו – אתה יכול לראות את הסוגים של כלי הרכב.

שחר איילון: יש לנו את הארסנל שהוקם בכל העולם.

שחר איילון: הרכב העיקרי שלנו, טנק המערכה העיקרי שלנו נקרא סער.

שחר איילון: יש 206 סער תקניים כרגע בארץ.

שחר איילון: כשאני אומר תקניים זה אומר שהם בני 20 שנה, מעל 20 שנה יש כבאיות כאלה, הן קיימות, קיימות יותר מדי, אבל אנחנו לא קוראים להם תקניות.

שחר איילון: בסך הכול 206 כבאיות.

שחר איילון: אתה יכול לראות הסער, זה רכב שיש לו קבינה כפולה, יכולים להיות שם בתוך הקבינה מספר כבאים, יש לו 3 קוב מים, עם יכולות לערבב קצף עם כל היכולות של כלים טכניים לפריצה, לפתיחה, לחילוץ.

שחר איילון: זה הכלי העיקרי, בדרך כלל הוא 4 על 4, בערים יש לפעמים 4 על 2, אבל זה כלי עביר, חזק ובחלק גדול מהכלים הללו אתה יכול לראות את פסגת הטכנולוגיה שקיימת בתחום הכיבוי.

שחר איילון: כמובן מנופים, אלמוגים, זה נקרא רכב שהוא מטפל בחומרים מסוכנים.

שחר איילון: רכבים ייעודיים – כל התחום הזה הוא תחום מאוד מאוד יקר.

שחר איילון: אין דבר כזה לבוא ולקנות רכב מתוך המדף, אתה צריך להשקיע בזה, יש מכרזים על סער, על אשד, שזה רכב אספקת מים, 12-13 טון אספקת מים.

שחר איילון: יש לנו חוסר גדול מאוד ברכבי אשד מודרניים, זריזים ומהירים, ויש כרגע מכרז.

אמנון כהן: איפה עומדת ההצטיידות?

אמנון כהן: כל מה שהזמנתם אז?

שחר איילון: הזמנו עד היום וקיבלנו 90 כלי רכב.

שחר איילון: חלק גדול מהם זה אלון.

שחר איילון: אלון זה רכב 4 על 4, קצר.

שחר איילון: תפתח רגע את האלון, תראה את ההבדל, האלון הוא חד קבינה, יש לו קצת פחות ציוד חילוץ ויש לו 4 טון מים והוא בסך הכול זריז יותר, הוא קצר יותר והוא משמש יותר לכיבוי ביערות.

שחר איילון: פה היו ארבע עד שהייתה ההזמנה האחרונה ועכשיו יש למעלה מ-24 או 25 כבר בשטח.

שחר איילון: זאת אומרת בסך הכול יש הצטיידות של 90 כבאיות אבל אנחנו חושבים שעדיין הרבה מאוד ציוד הוא ישן, מנופים ישנים, סולמות ישנים, יש הרבה מאוד ציוד שצריך להשקיע בחמש השנים הקרובות בתכנית מסודרת השקעה גדולה בציוד וביכולת של רכבי הכיבוי.

אמנון כהן: שאלה אינפורמטיבית, בתקינה החדשה, ברפורמה החדשה, אנחנו נעמוד לפחות לפי המדיניות של ה-OECD?

אמנון כהן: איך שם, לפי נפש, כמה רכבים מגיעים, כמה כבאים מגיעים?

אמנון כהן: אנחנו נתקרב לזה?

שחר איילון: נתקרב, כן, בטח.

שחר איילון: ככל שהמשרד לביטחון פנים והממשלה והאוצר ייתנו יותר כסף ותקציב, יהיה לנו---

קריאה: אדוני יודע כבר על מה מדובר?

קריאה: עוד לא הראו את הטבלאות, הם יראו את הטבלאות.

קריאה: שאלתי שאלה.

שחר איילון: הוא שאל שאלה, מותר לו לשאול.

שחר איילון: 1,700 ערכות כיבוי ומיגון ו-700 ערכות למיגון שריפות ביער.

שחר איילון: ערכות מיגון שריפות ביער לא היה לנו ולכן גם הכבאים היו חשופים בשריפה בכרמל.

שחר איילון: אי אפשר לרוץ עם ערכת תקיפה.

שחר איילון: מצד ימין אתה רואה ערכת תקיפה לדירה, שזו ערכה כבדה יותר, קשה מאוד לרוץ ביערות עם הערכות הכבדות הללו ולכן יש גם ערכות מיגון לשריפות שטחים פתוחים ויערות לאיגודי ערים שנמצאים קרוב יותר לשם.

שחר איילון: הזמנו את הציוד הזה.

שחר איילון: יש לנו הרבה מאוד פעילות בבטיחות אש ומניעה.

שחר איילון: אני אתן לך דוגמה, אנחנו רוצים למנוע עוול לאזרחים.

שחר איילון: יש אדם שיש לו רפת, למשל, בצפון, ויש לו רפת בדרום, או שהוא בונה בניין בדרום ובניין בצפון, ואז הוא אומר, 'איך יכול להיות שרשות כיבוי כל פעם באים אלינו עם דרישות אחרות?

שחר איילון: ' אנחנו רוצים ליצור אחידות בעזרת מערכת מחשוב ותנאים קבועים ולכן אנחנו שוקדים על תקנות אחידות ושלמות לכל הארץ.

שחר איילון: עד כאן הסקירה, אם יש שאלות.

אמנון כהן: לגבי לוחמי האש שאנחנו מדברים כאן, אמרתם לי שכרגע בסך הכול כוח האדם 2,140 מתוכם 1,750 ביצועיים, לכמה אנחנו נגיע לאחר שתעבור הבדיקה?

אמנון כהן: זה בנוי שיהיה יותר כוח אדם ולכן שאלתי גם עד כמה נהיה קרובים למדינות ה-OECD פר נפש, פר כמות אוכלוסייה ושזה ייתן מענה ראוי לכל תרחיש שיהיה.

שחר איילון: אני חושב שגם אתה יודע ואני חושב שכל הציבור שנמצא פה יודע שמערך הכבאות של מדינת ישראל הוא קטן, קטן בכל קנה מידה על גודלה של המדינה.

שחר איילון: בכל העולם המערבי יש כבאי אחד ל-1,000 תושבים, אצלנו כבאי אחד ל-6,500 תושבים.

שחר איילון: זאת אומרת איך שלא תהפוך את זה כל אחד מבין שכמות הכבאים במדינת ישראל, לוחמי האש, הקו הקדמי שלנו, שאמור לענות לכל אירוע הוא קטן מול מדינות המערב.

אמנון כהן: כמה יהיה אחרי החוק?

שחר איילון: בשלב זה אנחנו קיבלנו אישור לגיוס 300 תקני לוחמי אש.

שחר איילון: גייסנו 250 ועוד 50 בדרך.

שחר איילון: אנחנו רואים לנכון שכל שנה בתכנית מוסדרת הממשלה תאשר לנו לגייס כמות כבאים שבסופו של דבר, כמו שנאמר, ארבע, חמש, שש שנים, אנחנו רואים ב-2030 את מדינת ישראל נמצאת ברמה של ה-OECD.

שחר איילון: בחמש השנים הקרובות, אם יאשרו לנו לגייס כל שנה מאות כבאים, אנחנו נלך ונסגור את הפער לאט לאט.

אמנון כהן: יש לכם הערות לגבי הסקירה?

אמנון כהן: תיכף נלך גם לשטח לראות דברים.

אריה ביבי: הערות?

אריה ביבי: נדבר.

שמעון בן נר: יש עוד מצגת עם הפערים ונוכל לראות את הפערים ולהתרשם.

אמנון כהן: בבקשה, אנחנו אורחים שלכם.

אמנון כהן: אני רוצה להיות משוכנע שהכול בסדר, שיוצאים לדרך חדשה ויש מענה לכל דבר ואז נשמע את יושב ראש ועד העובדים.

קריאה: כמו שראינו זה היה חצי הכוס המלאה ועכשיו חצי הכוס הריקה.

אמנון כהן: זה חשוב לנו.

שמעון בן נר: היו ארבע ועדות שבדקו וכולם תמימי דעים ואומרים אותו דבר, אנחנו שכרנו, למרות שעשינו לבד, צוות מהטכניון שהלך ובדק מה קורה בעולם לעומת מה שקורה בארץ.

שמעון בן נר: הדבר היחיד שאנחנו תמימי דעים עם העולם זה שגם אצלנו יש שלוש שריפות לכל 1,000 תושבים וזה הנתון היחיד שהוא זהה אצלנו ובעולם.

שמעון בן נר: מפה והלאה אנחנו שונים שוני מהותי.

שמעון בן נר: אצלם יש 7 דקות זמן תגובה לשריפה, אצלנו זה 17 דקות, בעולם מגיעים 4 לוחמים ומפקד, אצלנו מגיעים 2 לוחמים.

שמעון בן נר: בעולם יש תחנת כיבוי לכל 30,000 נפש, אצלנו על כל 75,000 נפש, בעולם יש עד 1,500 כבאים לכל 1,500 אצלנו זה ל-6,000.

שמעון בן נר: הפערים הם אדירים.

שמעון בן נר: אנחנו עשינו איומי ייחוס בחירום, אני אעבור מהר כי יש פה תקשורת ואני לא חושב שאפשר להציג את זה אבל הפערים אדירים.

שמעון בן נר: הטכניון קבע מפתחות והמפתחות הם כדלקמן; עד 30,000 איש תחנה קטנה עם 12 לוחמי אש, בין 30,000 תושבים ל-60,000 תחנה בינונית עם 34 לוחמים.

שמעון בן נר: המספרים האלה צומצמו, הם היו בהתחלה הרבה יותר רחבים והם צומצמו.

שמעון בן נר: מעל 60,000 תושבים, 61 אנשים ועוד יחידות אזוריות.

שמעון בן נר: תראו למה זה מגיע, זה למעשה השטח המרכזי, אם אנחנו הולכים על 7 דקות---

אמנון כהן: קיבלנו את זה מהטכניון?

שמעון בן נר: כן.

יעקב גנות: לא ידעתי שאתה ישבת עם הטכניון.

אמנון כהן: תן לי.

אריה ביבי: הוא יושב ראש, אתה מנכ"ל, שב בשקט.

יעקב גנות: אבל אני מבקש ממנו.

אמנון כהן: עוד דקה, עוד לא שאלתי את השאלה.

יעקב גנות: אדוני, צריך להציג את האמת, זה עוד מקוצץ.

אמנון כהן: שמעון, כשנבנה החוק, עכשיו יש חוק רפורמה, אנחנו רוצים להסדיר את כל מערך הכבאות במדינת ישראל, הנתונים החשובים האלה, הם הוטמעו בהצעת החוק?

יעקב גנות: מה פתאום?

אמנון כהן: אני שואל.

יואב גדסי: יש פה נציג של האוצר?

יואב גדסי: הוא לא הוזמן, אז הוא לא יהיה פה.

יואב גדסי: למה אין נציג של האוצר פה?

קריאה: למה אתה צועק?

אמנון כהן: זה סיור לימודי.

יעקב גנות: סליחה, אדוני היושב ראש, משפט אחד.

אמנון כהן: אני רואה פה נתונים קשים.

יעקב גנות: אני באתי לממשלה ונשאלתי על ידי חברי הממשלה לנושא התקינה, אני חוזר ואני מדגיש פה בצורה ברורה וחד משמעית שעוד לא קיבלנו אפילו לא טיוטה של הטכניון, שזו ועדה שביוזמתי מונתה, כדי להגיע סוף סוף לתקינה במדינת ישראל בנושא כוח אדם, אמצעים, זמן תגובה, פריסה, כשלכל דבר יש השלכות.

יעקב גנות: קיבלנו את החומר שהוא עוד גולמי ולא סופי, סיכמנו עם הנציב והנציב קיבל את האחריות לקחת ולתרגם את הנתונים של הטכניון לתכנית חומש.

יעקב גנות: התחייבתי ואני מתחייב גם כאן, יחד עם הנציבות, השר לביטחון פנים יניח על שולחן הממשלה את תכנית החומש שתקדם את נושא כיבוי אש שנות דור בכל מה שקשור בנושא פריסה, זמן תגובה, כוח אדם.

יעקב גנות: ברגע שנניח על שולחן הממשלה מה מספר הכבאים הנוספים שאנחנו רוצים לצרף לארגון נקבל את האישור ואני משוכנע שלאחר שנציג את הנימוקים ואת ההשוואות נקבל ונלמד את הנתונים, מפני שיש פער גדול בין הפעילות ביום, יש פער גדול בלילה, יש פער גדול בעומסים על הכבישים שמשפיע על מצב המהירות וזמן התגובה, לאחר שנלמד את הכול, נתרגם את הכול לתכנית, אני מתחייב פה שהתכנית תונח על שולחן הממשלה, תאושר ותיהפך ל---

אמנון כהן: לוח זמנים.

יואב גדסי: אין.

יעקב גנות: גדסי, אתה כבר יכול להחליף אותי.

יואב גדסי: אם אתה תעזוב אני אגיש מועמדות.

יואב גדסי: קודם כל אתה מתאים.

אמנון כהן: לוח זמנים.

יעקב גנות: אדוני, אני מניח שתוך חודש ימים אנחנו מניחים תכנית חומש על שולחן הממשלה.

אמנון כהן: אז אתה אומר כרגע, בהצעת החוק הממשלתית לרפורמה, בתסקיר הצעת החוק שמתגלגלת בממשלה, אין לו שום---

יעקב גנות: היא לא מתגלגלת.

אמנון כהן: לא, אבל מחברים תגובות, זה נקרא מתגלגלת, מתבשלת עדיין.

אמנון כהן: אתה אומר ששם עדיין לא התייחסת לנושא של התקינה.

יעקב גנות: ההיפך, התייחסתי מאוד.

יעקב גנות: בחוק לא יכול להיות ואי אפשר לכתוב מה התקינה אלא בתכנית רב שנתית.

יואב גדסי: למה לא?

יעקב גנות: למה?

יעקב גנות: מפני שאין במדינת ישראל אף חוק---

יואב גדסי: ואיך עשו עם האחיות, שלקחו מדדים לפי מיטות?

יואב גדסי: יכולים.

יואב גדסי: אם רוצים יכולים.

יעקב גנות: אבל אני מסביר---

יואב גדסי: ואיך עשו עם המצילים?

יואב גדסי: לפי סוכות הצלה ו---

אמנון כהן: בוא נסיים.

אמנון כהן: כן, בבקשה.

שמעון בן נר: אז אנחנו רואים את הפערים בתחנות ותיכף תראו גם את ההמלצות שלנו, כי בסך הכול זאת הגדרה שאנחנו שוקדים פה בנציבות, אז אם אנחנו מדברים על זמן תגובה---

אמנון כהן: תעמוד על זה רגע, זה חשוב לי, זמן התגובות חשוב לי.

שמעון בן נר: לזמן התגובה 7 דקות, חסרים לנו 121 תחנות.

שמעון בן נר: בזמן תגובה של 11 דקות חסרות 90 תחנות ובזמן תגובה של 15 דקות חסרות 64---

אמנון כהן: אבל דיברנו על 3-4 דקות.

שמעון בן נר: זה בנוי על 4 דקות פלוס 3 שעות נסיעה.

שמעון בן נר: 8 דקות פלוס 3 ההתארגנות.

שמעון בן נר: זה ביחד.

אמנון כהן: אז גם המטוסים לא יעזרו בשריפה הזאת.

אמנון כהן: אחרי רבע שעה חבל לך על הזמן.

שמעון בן נר: נכון.

שמעון בן נר: אבל צריך---

אמנון כהן: לא צריך גם מטוסים, לא צריך כלום.

שמעון בן נר: זה הפער בתחנות.

שמעון בן נר: בוא תראה את הפער בלוחמי---

אריה ביבי: אתה יודע מה?

אריה ביבי: המנכ"ל הוא רומני, על זה נאמר ברומנית הבית נשרף והסבתא מסתרקת.

יעקב גנות: פתגם רומני ידוע.

אמנון כהן: אז מה אתה רוצה, לשרוף את המדינה?

אמנון כהן: לא הבנתי.

אריה ביבי: לא, הוא אומר 3 דקות ועוד 3 שעות, 4 דקות ועוד 3 שעות.

אמנון כהן: הוא אומר עובדתית מה שיש.

אמנון כהן: בבקשה, אדוני.

שמעון בן נר: אם נלך ל-15 דקות, שזה כמו אמרת, היושב ראש, זמן לא סביר, זה 2,310 לוחמי אש וזה לא כולל תקורות.

שמעון בן נר: צריך להוסיף על זה בין 15% ל-25%.

אמנון כהן: כמה צריכים כדי להיות אופטימלי לוחמים בשביל להגיע---

שמעון בן נר: נדרשים 4,581, זה ל-15 דקות.

שמעון בן נר: ב-11 דקות 6,644 ול-7 דקות 6,873.

שמעון בן נר: ואני מדגיש למטה, זה לא כולל תקורות ולא כולל חומרים מסוכנים, לא כולל חילוץ.

יעקב גנות: חבר'ה, כל מספר זה נכון, כל מה שתגידו.

יואב גדסי: שילמתם 650,000 שקל בחינם?

אמנון כהן: זה לא סופי.

יואב גדסי: מילא בלי מכרז.

יעקב גנות: יואב, אל תזרוק פה, מה זה 'מילא בלי מכרז'?

יעקב גנות: רגע.

יעקב גנות: לא, זה דבר חמור מאוד מה שנאמר כאן.

אמנון כהן: גדסי, תן לנו ללמוד את הנתונים.

יואב גדסי: יש לי עוד הרבה דברים.

יעקב גנות: יואב, אנחנו באנו לסיור.

שמעון בן נר: ההצעה לפתרון היא שאם אנחנו נתוקצב, אנחנו עושים תכנית לחמש שנים, כמו שהמנכ"ל אמר, אז התמחור הוא במיליונים ואתם רואים את הסעיפים המרכזיים ולמערך הזה נחוץ משהו כמו 220 מיליון תוספת בכל שנה כדי לגשר על הפערים המיידיים.

שמעון בן נר: יש לנו משמעויות והמשמעויות רשומות פה, אנחנו צריכים לקלוט בחמש השנים הקרובות כ-300 עד 400 לוחמי אש בכל שנה, צריך לבנות פה את בניין ההדרכה, צריך לאפשר לינה פה ל-200 חניכים כדי לגשר על הפערים, צריכים לבנות בכל שנה בין 10 ל-15 תחנות, צריך לצייד ב-30 רכבי כיבוי בכל שנה.

שמעון בן נר: את המערך של פיקוד העורף, גם אותו צריך להשלים.

שמעון בן נר: יש להשלים פה מערכת שליטה ובקרה וצריך, כמו שנאמר, לעשות שיתוף פעולה יותר טוב בין הארגונים.

אמנון כהן: המנכ"ל אמר שהוא לומד את הנושא של התקינה ותוך חודש הוא יביא המלצות לממשלה, תכנית עבודה מסודרת שתיתן מענה כל שנה כמה הצטיידות, כמה כוח אדם, כמה זה וכמה זה.

אמנון כהן: אנחנו נוכל, כשנקבל את החוק בוועדה, עד אז החודש יעבור, ואנחנו---

שמעון בן נר: ברשותך, לנו יש הצעה בנציבות ואנחנו מבינים שלמדינה זה גדול, בניית מערך של 7 דקות במכה אחת ולכן אנחנו אומרים את זה בשלוש פעימות.

שמעון בן נר: ההצעה שלנו היא לעשות שלוש פעימות וכל פעימה של חמש שנים, שמ-2012 עד 2016 נגיע ל-15 דקות תגובה, מ-2017 עד 2021 11 דקות תגובה ומ-2022 ל-2026 - 7 דקות תגובה, ואז באמת בתוך 15 שנה במדינה יהיה מענה סביר.

שמעון בן נר: אנחנו מדברים על זה בראייה---

קריאה: שמעון, אלה נתונים שאי אפשר לקלוט אותם.

שמעון בן נר: אבל בעוד חמש שנים זה להגיע לכפול במערך.

שמעון בן נר: לבית הספר.

שמעון בן נר: לנציבות פה יש תכנית אב, תכנית האב מונחת בפניכם.

שמעון בן נר: הקטע הוורוד זה הקטע הקיים, אנחנו רואים פה באזור הזה שכתוב 1, מתקן האימונים מתקדם והמנכ"ל אישר 12 מיליון לעשות אותו ואנחנו כבר הצענו דגם ואנחנו לקראת היתרים ואנחנו בונים פה תחנה כדי שלמרחבים לא יהיו בעיות של מים, יחידה מרכזית ממש בחצר פה ממול.

שמעון בן נר: אנחנו רוצים להקים פה אולם ספורט, לינה לעוד 100 מקומות, מרכז מבקרים.

שמעון בן נר: הדברים האלה מתואמים עם עיריית ראשון לציון, זה רק תקצוב ולצאת לשטח, אין שום מניעה.

אמנון כהן: זה בחוק או זה בתקינה?

שחר איילון: לא חוק ולא תקינה, פשוט צריך לצאת ולעבוד.

שמעון בן נר: לתקצב.

שחר איילון: פשוט לתקצב ולעבוד.

שמעון בן נר: זה בתלת מימד.

שמעון בן נר: אני אעצור פה, כי באמת בפורום הזה זה קשה להכניס פה... אנחנו מסודרים, יודעים מה התכנית הסכמתית של בית הספר---

אמנון כהן: השאלה, שמעון, היא איך אנחנו רואים את כל מה שהצגת כרגע, כולל מה שאתה לא יכול להראות לנו, במשרד הממשלתי הייעודי, המשרד לביטחון פנים, שהם ייכנסו לעובי הקורה.

אמנון כהן: גם אם אמנם מנכ"ל רציני שאומר שבתוך חודש הוא יביא תכנית עבודה מסודרת לשנים הבאות, אני מאמין לו, כי עד היום מה שהוא הבטיח הוא השתדל לעשות עד כמה שאפשר, כל מה שתלוי בו, ו---

יעקב גנות: אדוני, מי שהיה צריך להכין את התכנית זה---

שמעון בן נר: נכון, זה מה שאני רוצה להגיד, אני מכין את התכנית תחת ההנחיה שלו.

שמעון בן נר: הוא נתן לי הוראה.

אמנון כהן: אני מבין, בסוף צריך להגיע אליו, לעבד, להביא לשר, לממשלה, אוצר אמרת, כסף, בשביל לסגור... כי בדיבורים אי אפשר לגמור.

שמעון בן נר: אנחנו קיבלנו מטלה מהמנכ"ל, כמו שהוא אמר, המטלה שלי מוכנה, אני עומד בה, אני אכין את זה לנציב, הנציב יעביר את זה למנכ"ל ונגיש.

שמעון בן נר: הוא אמר תוך חודש, תוך חודש יהיה.

אמנון כהן: לא, תוך חודש יהיה כבר בממשלה.

קריאה: מה שהוא אמר, יתקיים.

אמנון כהן: יושב ראש ועד העובדים המכובד, אתם שובתים עדיין?

יואב גדסי: לא, אנחנו מינוריים.

שחר איילון: אני רוצה לתקן, אדוני.

שחר איילון: יש כאן מעשה חמור שנעשה, אני רוצה שחברי הוועדה יידעו.

שחר איילון: דוח מבקר המדינה אומר---

אמנון כהן: הוא עוד לא אמר, הוא פורסם?

יואב גדסי: הם יודעים כבר.

אמנון כהן: הוא עוד לא פורסם.

קריאה: הכבאים שילמו בדמם על המחדלים שהיו ולא אנחנו---

שחר איילון: דוח מבקר המדינה הקודם וקודמו והוועדות הקודמות אמרו, לנציב הכבאות וההצלה במדינת ישראל אין יכולת מבצעית, אין יכולת לראות תמונה אמיתית מה קורה במדינה, בחירום ובשגרה.

שחר איילון: הכבאים, איגוד הכבאים וההסתדרות כעסו מאוד שאנחנו הנחנו את הצעת החוק בוועדת שרים לענייני חקיקה והם טענו שזה מעשה חד צדדי.

שחר איילון: זאת הייתה הטענה, וזה נכון.

שחר איילון: השר אהרונוביץ קבע שהוא מרגיש שהדבר הזה נגרר ונגרר ונגרר וביקש---

אמנון כהן: והוא התחייב בנובמבר כבר לשים הצעה.

אמנון כהן: הוא לא הצליח.

שחר איילון: נכון.

שחר איילון: הוא לא התחייב, הממשלה קבעה לו.

שחר איילון: ב-9 לינואר קבעה הממשלה שתונח הצעת החוק.

שחר איילון: ארגון הכבאים כעס שהנחנו את הצעת החוק והחליטו לנתק את הנציבות ממערך הדיווח המבצעי, את המדריכים שהיו כאן ואת האנשים שנמצאים כאן שהם מושאלים למעשה מהתחנות החזירו לתחנות, למעשה כל הפעילות של המערך משותקת ובפעילות שלי, כנציב הכבאות, אני עיוור, אני יכול לשבת פה עם השולחן ועם המזכירה, אין לי שום יכולת לדעת מה קורה במדינה, איך לתאם.

שחר איילון: זה מצב הרה אסון, זה בניגוד לחוק, ואני נותן לגדסי את רשות הדיבור, אבל אני כבר אומר, אני מאוד מאוד כועס, הוצאתי מכתב אזהרה למפקדים, אף אחד לא התחבר לשלהבת, זאת מערכת הדיווח המבצעי, אין לי מושג מה קורה היום במדינה ואני לא יכול ככה לנהל את מערך הכבאות.

קריאה: ואתם רוצים שהמפקדים ינהלו את העניינים?

קריאה: אם אתה נותן להם הוראה והם לא עושים את זה---

אמנון כהן: בבקשה, מר גדסי.

אורי שובל: והיות שיש לנו כאן

אורי שובל: מספר מפקדים ואני מפקד תל אביב ואני גם רוצה להתייחס בהתייחסות אחת לפני שיתייחס מר גדסי.

אורי שובל: בחוק היום, עם כל הכבוד, אני היחידי שאחראי על מה שקורה בתל אביב.

אורי שובל: אני היחידי שם.

אורי שובל: אני לא כפוף פיקודית לנציב, בחוק הקיים.

אורי שובל: לא סטיתי מהחוק מהפרומיל, אם יהיה איזה אירוע הנציב יקבל ממני דיווח, כמו שקרה עד היום.

אורי שובל: חמש שנים אני שם, וואלה, לא סיכנתי בשערה.

אורי שובל: השלהבת היא כלי, היא לא המטרה, במקומות שמפקדים חשבו שהשלהבת היא מטרה ברמה המבצעית לא ניתקו אותה.

אורי שובל: בגליל מערבי, באזור יהודה ושומרון, לא ניתקו אותה, שאף אחד לא ישים פה על השולחן שהמפקדים רשלנים, הם רחוקים מלהיות שם.

אורי שובל: שני מפקדים משלמים בראשם על הסיפור של הכרמל, אני אומר לכם גם פה, השרפה של הכרמל יכולה לקרות לי מחר בתל אביב, אני יודע שראשי על הגיליוטינה ואני אשים אותו, כי זה התפקיד שלי.

אורי שובל: אף אחד לא מסכן שערה מראשי הכבאים ומהאזרחים כאן.

אורי שובל: ואני יודע מתי, באיזה שהוא שלב, להגיד גם למפקדים שלי וגם לארגון העובדים, 'ידידיי, עד כאן'.

אורי שובל: אז גם בסיפור הזה של כל סוגיית ההתארגנות הזאת אני אומר לכם באחריות, לפחות מבחינתי בעיר תל אביב, לא סיכנו בשערה את האזרחים.

זאב בילסקי: אז למה הנציב לא יכול לקבל את המצב?

אורי שובל: מי אמר שלא?

זאב בילסקי: הוא.

אורי שובל: בתל אביב כשהיה אירוע, אם יידרש לקבל דיווח הוא יקבל.

זאב בילסקי: ואם אין אירוע?

אורי שובל: אז אין לו מה לקבל דיווח.

אורי שובל: תפתחו את החוק.

אורי שובל: מה החוק דורש מהנציב נכון להיום?

אורי שובל: מה דורש?

אריה ביבי: על פי החוק זה בלגן אחד גדול.

אריה ביבי: אני אומר לך.

אריה ביבי: אני בתור אחד שהיה גם---

אמנון כהן: על איזה חוק אתה מדבר?

אמנון כהן: על החדש?

אריה ביבי: לא, הישן, מה שהוא פועל על פיו.

אריה ביבי: כל אחד בכבאות יכול לעשות מה שהוא רוצה, באו ורוצים להקים משהו טוב, הרי כולנו אמרנו שהדבר הקודם הוא לא טוב וצריכים להקים משהו טוב.

אריה ביבי: אני מודיע לך שאני, כחבר כנסת, כל חקיקה שתהיה בכיוון הזה, לבנות מערך כבאות שיהיה זהה לצה"ל או למשטרה, אני אתן לו יד.

אריה ביבי: כל מערך קיים בסגנון הקודם, אני לא אתן יד.

אריה ביבי: אבל, וזה אבל גדול, צריכים לקחת את העובדים הקודמים יחד עם יואב גדסי, לשבת איתו עם החבר'ה שלו, לסכם דברים, אי אפשר לשפוך את התינוק עם המים, האנשים האלה עבדו ללא תנאים, לפעמים גם לא קיבלו שישה ושבעה חודשים משכורת.

אריה ביבי: כראש עיר אני אומר לך את זה, וגם הוא.

אריה ביבי: לא אצלך ברעננה, כי ברעננה נתנו משכורת, אבל יש מקומות שלא נתנו משכורת כי לא היה להם.

אריה ביבי: לשבת איתם, להגיע למצב שכל דור המדבר, יש ביניהם צעירים שהם לא דור המדבר, אבל אני קורא לו 'דור המדבר', לשבת ולסכם איתם, שגם הם צריכים להיות שבעי רצון וגם ביטחון הפנים צריכים להיות שבעי רצון, אבל לגמור את זה כמה שיותר מהר.

אריה ביבי: למשל דבר כזה לא יכול להיות, אני אומר לאורי בפניו, זה לא יכול להיות.

אריה ביבי: יש נציב, יש/אין, הוא חייב לדווח לי דיווח בוקר, כי אחרת אנחנו הולכים למצב יותר גרוע ממה שהיה, לא מה שהיה, יותר גרוע ממה שהיה.

אריה ביבי: לכן חייבת להיות מערכת היררכית מסודרת, בלי להזניח את הקודמים.

אריה ביבי: ואני עוד פעם אומר, צריך לשבת עם גדסי ועם כל החבר'ה האלה ולסגור איתם את העניין אחת ולתמיד, אבל לסגור.

אריה ביבי: לשבת עד שייצא עשן לבן.

אריה ביבי: אתה שקל, אני שקל, אתה שקל, עד שייצא...

אריה ביבי: גומרים איתם, לעשות מערך, לשלב אותם במערך החדש, אבל לעשות מערך כמו שצריך.

אריה ביבי: דבר שני, אני לא סתם אמרתי, כשדיברו על פערים, ממש נרגעתי.

אריה ביבי: מה זה נרגעתי?

אריה ביבי: הייתי בהיי.

אריה ביבי: אני אומר לך, יש פערים רציניים מאוד שאנחנו צריכים לסגור אותם, כי הבא שיהיה על המשמרת, אם זה שר פנים ואם זה נציב ואם זה מנכ"ל, הוא יאכל אותה, כי בשיטה הזו הוא תמיד יאכל אותה.

אריה ביבי: אי אפשר להגיד 3 דקות ועוד 14 שעות, 3 דקות ועוד 20 שעות.

אריה ביבי: אנחנו חייבים לקרב תחנות לבסיסים ואפילו אם צריכים לעשות תחנות יותר קטנות, אופרטיביות.

אריה ביבי: מה שיש לעשות על מנת שיגיעו בזמן למקום.

אריה ביבי: והנושא האחרון שאני רוצה לומר, אנחנו יכולים להביא את כל המכשירים הטובים בעולם, מכשירי הקשר הכי טובים, להיות בשיתוף פעולה, אני בשיתוף פעולה עם זה, ההוא בשיתוף פעולה עם זה, אני אקים חפ"ק (חדר פיקוד קדמי), ההוא יקים חפ"ק, הכול טוב ויפה, כשאני רציתי את גנות, יכולים להקים 20 חפ"קים, הייתי אומר, 'גנות, תשלח לי מחלקה' וזה היה הדבר הכי...

אריה ביבי: קודם כל האנשים צריכים להכיר אחד את השני, בינם לבין המשטרה, בין המשטרה לבין ביטחון, לבין... צריכים לעשות את זה וזה אפילו לא יזיק לקחת קצין מכיבוי אש, לשלוח אותו שלושה חודשים להשתלמות במשטרה וההיפך, ואז אתה יוצר אינטגרציה טובה ומצוינת.

אריה ביבי: ואל תשכחו את החבר'ה הקודמים שהם עברו את כל החצץ.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: חבר הכנסת בילסקי, אתה תסיים.

אמנון כהן: אתה לא יכול לא לדבר, ראש עיר לשעבר, שותף בשלטון המקומי.

אריה ביבי: ועוד דבר שאני חייב, גדסי, אני מבקש שתתנצל או שתחזור בך, כי שני החבר'ה האלה, אני מכיר אותם שנים, נושא המכרז, אל תיכנס---

יואב גדסי: חוזר בי.

אריה ביבי: בדיוק.

אריה ביבי: עכשיו אני רגוע.

אמנון כהן: עכשיו חבר הכנסת בילסקי.

זאב בילסקי: האמת היא שאני נמצא פה---

אמנון כהן: באת ללמוד.

זאב בילסקי: אני לא באתי ללמוד, יש לי הרגשה קשה ואני רוצה להגיד לך שאני מכה על חטא, אני הייתי שם קרוב ל-17 שנים, כשידעתי שהדברים לא בסדר, וסגני, אללה ירחמו, היה שם וחשבתי שזה בסדר וזה לא היה בסדר ולא היה כיבוי ומה שקרה בכרמל יכול היה לקרות גם אצלנו ולכן כולנו, ראשי הרשויות, שהיינו כאילו אחראים על נושא שאין לנו מושג בו, שאנחנו לא מבינים בו, שאני לא יודע איך עושים ואיך מתחילים ואיך שום דבר, היינו זה וזה היה מצב בלתי נסבל.

זאב בילסקי: ואני אומר לך, אדוני היושב ראש, אתה מכיר אותי טוב, אם אתה שואל אותי, 'זאביק, תמנה חלק מהכשלים שלך', זה היה כשל שאני הייתי צריך לעשות יותר.

זאב בילסקי: נכון, שלחתי מכתב, עשיתי פה, עשיתי שם, זה לא מספיק.

זאב בילסקי: זה לא היה בסדר.

זאב בילסקי: ואני מכיר את האנשים האלה טוב, אני עברתי איתם מספיק ואני פונה ומבקש מכם, פה מדובר בחיי אדם.

זאב בילסקי: אני באמת פונה אליכם, אני מכיר הרבה מאוד את הנציב מתפקידיו הקודמים, גם את המנכ"ל מתפקידיו הקודמים ואני באמת פונה ומבקש מכם, ואדוני מפקד תל אביב, אתה יודע בדיוק מה יש לך ביד וכמה דברים יכולים בשנייה אחת לקרות וחשוב מאוד שהדבר הזה שאנחנו מדברים פה, זה לא עניין של איסוף אשפה, זה לא עניין של רכבת נוסעת/לא נוסעת, כל זה בשנייה אחת הופך לחיי אדם וראינו את זה, ואני מבקש ופונה לכל אחד מכם, תעשו הכול כדי להעביר את זה בצורה חלקה.

זאב בילסקי: הנושא הגיע למקום הנכון, הוא צריך להיות מטופל בצורה של שירות חירום שמציל חיי אדם, וכל הדברים האחרים, אני חושב שחברי אריה ביבי אמר את זה נכון, ופה אני פונה אליכם, אדוני המנכ"ל, אתה לפעמים מאוד קשוח, אבל פה יש אנשים שבסופו של דבר הם אלה שמסכנים.

זאב בילסקי: ..

זאב בילסקי: אתה רוצה שאני אפרט למה אתה קשוח?

זאב בילסקי: אתה יודע.

זאב בילסקי: האנשים האלה הם אלה שמסכנים את החיים שלהם בשעה שקורה משהו.

זאב בילסקי: החיים שלהם שם נמצאים ולכן באמת היחס אליהם צריך להיות כזה שאנחנו נעבור את ה... יש לך, ראיתי, תכניות ל-2030, אז לפחות את השנה הזאת תעשה בצורה כזאת שנעבור אותה חלק.

זאב בילסקי: ודבר אחרון, בתכנית שתוגש לממשלה חייב להיות סעיף שם שהתכנית הזאת מוחרגת מהקיצוצים הרוחביים.

זאב בילסקי: אנחנו מכירים את הסיפור הזה, עד שהגשת תכנית, אחרי שנתיים כבר לא נשאר לך שום דבר כי כל רגע, קל מאוד, רוחבי, רוחבי, רוחבי ואנשים לא מבינים מה זה רוחבי.

זאב בילסקי: תהיה היענות של הממשלה.

זאב בילסקי: אם לא, אנחנו בוועדה נדאג שיוסף סעיף שם, ישנם סעיפים בתקציבי ממשלת ישראל שהם מוחרגים מקיצוץ רוחבי.

אמנון כהן: קודם כל שתהיה תכנית.

יעקב גנות: אני שמח, כנראה קלענו לדעת חכמים, גם היום תקציבי כיבוי אש מוחרגים מבחינת קיצוצי רוחב.

יעקב גנות: ועוד משפט אחד, אדוני, אמרנו ב-9 לינואר 2011, עם כניסתי לתפקיד, הטלת התפקיד על המשרד לביטחון פנים, משרד האוצר התחייב לא לפגוע במשכורתם ובתנאי העסקתם של הכבאים, דור א', ב' ו-ג'.

יואב גדסי: רק בתסקיר החוק כתבתם אחרת.

יעקב גנות: מעולם לא.

אורי שובל: אדוני היושב ראש, אנחנו מאוד ברורים שצריכים ללכת למהלך של הרפורמה.

אורי שובל: יש פה שלושה מפקדים שעושים שני תפקידים קרוב לעשרה חודשים, מתוקף ההבנה שאנחנו חייבים ללכת למהלך הזה.

אורי שובל: אף אחד לא חושב שאנחנו לא צריכים להיות שם, אנחנו בתקופת ביניים, לצערי הרב יותר מדי זמן, וצריך לקצר אותה, אנחנו כבר שנה אחרי השרפה ומפקד בני ברק מאפריל הוא סגן ומפקד בני ברק, עם האחריות של בני ברק, יש מפקד הרצליה, מאפריל הוא מפקד הרצליה, כולל רח"ט מבצעים פה, ואני, שרק מסוף ספטמבר, גם מפקד תל אביב וגם מתעסק בפן ההדרכתי.

אורי שובל: אנחנו באנו לפה לא מתוך כוונה לא להרוויח קופון כזה או אחר, אלא מתוקף האחריות וההבנה שזה המהלך שצריך לעשות, ואם מישהו הבין מנימת דבריי שאנחנו לא רוצים להיות שם, אנחנו פשוט לא בכיוון, זה בדיוק המקום שאנחנו צריכים להיות שם.

אמנון כהן: אוקי.

אמנון כהן: בבקשה, יושב ראש ועד העובדים.

יואב גדסי: אני רוצה קודם כל שלא נשכח שארגון הכבאים בראשותי ב-14 השנים האחרונות מוביל ותומך ברפורמה ושלא יספרו לכם סיפורים שאנחנו מתנגדים לרפורמה.

יואב גדסי: אני באופן אישי הסתובבתי בתחנות ואמרתי לעובדים ששינוי המבנה הארגוני הוא צעד הכרחי, עוד לפני אסון הכרמל.

יואב גדסי: התרענו ואמרנו בדיוק מה הולך לקרות והנה בא אסון הכרמל.

יואב גדסי: ישבנו, קיבלנו הבטחות, הסתובב אדוני המנכ"ל בתחנות באופן חופשי, הצהירו הצהרות, ניהלו איתנו משא ומתן על תסקיר חוק, ישבו, סעיפים כאלה נמחקו, סעיפים כאלה הוכנסו, וכשהגיע תסקיר החוק לוועדת השרים עבדו עלינו בעיניים.

יואב גדסי: כל מה שהיה אמור להימחק, רוב הדברים שהיו אמורים להימחק, היו בפנים.

יואב גדסי: מוחקים לנו את זכות ההתארגנות?

יואב גדסי: באים ללמד אותנו מה זו אחריות?

יואב גדסי: תאמינו לי שאנחנו יודעים מה זו אחריות.

יואב גדסי: בחיים לא היה מצב שכבאי לא יצא להציל חיים.

יואב גדסי: תסתכלו מה קרה בבריטניה, כבאים נטשו את התחנות, עד שלא נהרגו אזרחים, לא ישבו איתם.

קריאה: על תוספות שכר הם נאבקו.

יואב גדסי: אנחנו לא מדברים על תוספות והטבות, מדברים על הגורלות של המשפחות שנמצאות פה, אנשים שנתנו מדמם והקריבו את החיים שלהם במערך הכושל שהיה, שלא היו אנשים, כשלשרפה יוצא אדם אחד.

יואב גדסי: ומה אתם חושבים היום?

יואב גדסי: יוצאים שניים.

יואב גדסי: שלא יספרו לכם סיפורים על מצבות, הכול יפה, הכול קומופלאש, אסון ב' בדרך.

יואב גדסי: אני מבקש ואני דורש שנושא התקינה יהיה בתוך תסקיר החוק, שיקבעו מדדים ושיהיה ברור כמה יהיה כוח אדם.

יואב גדסי: כשאני עולה לשרפה אני רוצה להסתכל אחורה ולראות כבאים, סליחה, ולא פקידים של הבט"פ (ביטחון פנים).

יואב גדסי: כל ההבטחות, אדוני המנכ"ל, אני לא יודע עוד כמה זמן תישאר, אולי המלה שלך היא מלה, אמרו לי שיש לך מלה, אבל אני לא סומך על זה.

יואב גדסי: אני רוצה להיות בטוח שיהיה מבנה ארגוני שיענה על הדרישות ויהיה אמיתי ויהיה כן ומעמדם של הכבאים לא ייפגע.

יואב גדסי: ופה הם נפגעים.

יואב גדסי: יושבת פה היועצת המשפטית, ואם אתה רוצה היא תסביר לך למה הם נפגעים.

יואב גדסי: לא הצגתם מבנה ארגוני, כל הטבלאות של כוח האדם, הקטסטרופה.

יואב גדסי: ..

יואב גדסי: ב-15 דקות אתם לא מסוגלים להגיע ולהביא את כוח האדם, וזה בלי תקורות, בלי מניעת דליקות, בלי חקירות, בלי מטות, רק לוחמי אש וזה 15 דקות.

יואב גדסי: אז אתם הולכים לעשות רפורמה בשביל 2 דקות?

יואב גדסי: כשהיום אנחנו ב-17 דקות מגיעים, אתם מורידים 2 דקות?

יואב גדסי: זו הרפורמה?

יואב גדסי: ועל הדרך לעשות תספורת לכבאים?

יואב גדסי: נציגי האוצר אמרו לכם בפירוש שהם לא מוכנים לממן, תקציב 2012 לפיתוח הוא עד 10 מיליון שקל, כמו ב-2009 לפני האסון.

יואב גדסי: אתם צועקים כל הזמן, יש כסף, יש תקציב, אנחנו עדיין מתאמנים פה על גרוטאות, על קונטיינרים.

יואב גדסי: הבטיחו מתקן, עברה שנה, עברה שנה וחצי, איפה המתקנים?

יואב גדסי: הבטחתם לנו שחדרים שהיו פה בתנאים של אסירים, שלושה בחדר, באתם כולכם מלאים באהבה וברצון טוב, נעשה שני חדרים של שניים, מה יש שם?

יואב גדסי: חדרים של ארבע עשיתם, עם קומתיים, מה אתה מצפה?

יואב גדסי: שאנשים בגיל 40, 50, שבאים לקורסים ולהשתלמויות יעלו בסולמות כמו באכסניות כמו בתנועות נוער?

יואב גדסי: זו רפורמה?

יואב גדסי: עשיתם שיפוצים ללשכות, מקלחות, שירותים, לזה יש כסף.

יואב גדסי: לך תראה בתחנות איך אנשים ישנים, בתוך כוכים.

יעקב גנות: אתה חושב שאם תמשיך לצעוק---

יואב גדסי: אני אגיד כל מה שיש לי.

יעקב גנות: אתה חושב שאם תמשיך לצעוק אתה יותר צודק?

אמנון כהן: תן לו.

יואב גדסי: 63 שנים לא עשיתם כלום בגלל ממשלת ישראל, זה הדם שלנו.

יואב גדסי: שילמנו בדמנו וצעקנו ועצרתם אותנו עם הניידות שלכם, לא לעלות לירושלים.

יעקב גנות: מאז שהנושא הזה עבר לביטחון פנים---

יואב גדסי: מאז שעבר לביטחון פנים נתנו 50 תקנים למשרדים פה.

יואב גדסי: זה מה שחשוב.

יעקב גנות: 100 כבאיות חדשות, את זה אתה לא מזכיר.

יואב גדסי: אדוני המנכ"ל, אני מבקש לדבר.

קריאה: תגידו את האמת.

יואב גדסי: רבותיי.

יואב גדסי: מר בילסקי, היית ראש עיריית רעננה, אתה מכיר את תחנת הכיבוי שם, אתה יודע איך היא נראית.

יואב גדסי: שקל אחד עוד לא הקצו לשפר אותה, איך הם חיים שם, אבל פה יש כסף לשיפוצים.

יואב גדסי: לפני שנתיים השקיעו פה כסף בשיפוצים, למה עוד פעם?

יואב גדסי: לכו תשקיעו בתחנות, במתקנים, בכבאים תשקיעו.

יואב גדסי: הכבאים האלה שנמצאים פה ועוד המעט שנמצאים בתחנות לא צריכים לשלם את המחיר של כסת"ח של דוח המבקר.

יואב גדסי: מתוך הפחד של דוח המבקר רצו מהר עם תסקיר חוק, לא יכלו לחכות, שיישבו, שישמעו מה יש לנו להגיד, אבל לא יכול להיות שיושבים איתנו ומאחורי הגב הולכים ושמים תסקיר חוק שפוגע בנו ושמחסל אותנו.

יואב גדסי: זכות ההתארגנות היא זכות לגיטימית, לא ניצלנו אותה, ואם שואלים אותי, סגרו פה את בית הספר, אז מה אתם רוצים, שנפגע בציבור?

יואב גדסי: שנסגור תחנות?

יואב גדסי: שלא ניתן אישורי בנייה?

יואב גדסי: שהציבור ייפגע?

יואב גדסי: אז מה השארתם לנו?

יואב גדסי: תגידו, אולי אתם רוצים שנסגור תחנות, ננטוש תחנות.

יואב גדסי: זה העתיד של האנשים.

יואב גדסי: אתם לא מבינים שהאנשים נמצאים בחוסר ודאות על העתיד שלהם?

יואב גדסי: מה אתם מצפים שהם יעשו?

יואב גדסי: שיישבו בבית וימחאו כפיים כשהם שומעים שיש תסקיר חוק שמחר הולך לחסל אותם.

יואב גדסי: אני מודיע לכם, אם אנחנו נצטרך לשבת, אנחנו מושיטים יד, בואו תשבו איתנו.

יואב גדסי: בואו תשבו איתנו, תסיימו את זה בצורה מכובדת ויפה, תכבדו את הכבאים, תכבדו את המעטים שעשו במשך השנים כל מה שהיה צריך לעשות במעט כוח האדם.

יואב גדסי: וכל מה שראיתם פה, אלפי כבאים חסרים והאוצר לא מוכן ולא יהיה מוכן, ואני מודיע לכם, זה לא יעזור לאף אחד, האוצר לא מוכן שייכנס בתסקיר ושתהיה התחייבות של האוצר לכמות האדירה שחסרה פה.

יואב גדסי: ואם אתם רוצים לקחת הצהרה ממקום אחד ולהעביר אותו למקום שני, זה מה שיקרה.

יואב גדסי: זאת רפורמה ריקה מתוכן, אסון ב' חדש יקרה.

אמנון כהן: טוב, תודה.

אמנון כהן: אנחנו נשמע את אסי לוי ולאחר מכן נסכם.

אסי לוי: שלום לכולם.

אסי לוי: קודם כל תודה שבאתם לנציבות, חברי הכנסת בילסקי, אריה.

אמנון כהן: ראית, ישבת בשקט וקיבלת זכות דיבור בלי לבקש.

אסי לוי: תראו, אני רוצה לדבר גם כן בנושא של הרשויות המקומיות.

אסי לוי: רבותיי, היום הרשויות המקומיות משלמות המון כסף, כל שנה התקציב של הרשויות לכבאות הולך וגדל.

אסי לוי: אני לא יודע להגיד לך לפרטים את הנושא הזה, אבל לא יכול להיות שכל הכסף וכל ההשקעות נופלים על הרשויות המקומיות, זה משהו לא אמיתי.

אסי לוי: אמרו שיביאו כסף, אני מאמין למנכ"ל, כל מלה שלו עד היום הייתה מלת קודש, בשבילי הוא אחד האנשים שאני מאוד מעריך, האיש הזה.

אסי לוי: הוא אומר מלה, הוא עומד בה.

אסי לוי: אבל לא יכול להיות שכל הכספים אנחנו לוקחים מהרשויות המקומיות היום, שהאוצר יבוא וייתן כסף, שמישהו פה יעשה משהו, אי אפשר לבוא ולעשות---

אמנון כהן: וברפורמה איך התקציב?

יעקב גנות: הממשלה לוקחת על עצמה את ה---

אמנון כהן: את כל ההוצאות?

אמנון כהן: השלטון המקומי מתנתק?

יואב גדסי: 7 שנים הם משלמים.

יעקב גנות: תנו לבן אדם להשיב.

יעקב גנות: ב-7 השנים הראשונות את מה שהם מקצים היום הם ממשיכים.

אמנון כהן: הם ימשיכו.

אמנון כהן: למה 7?

אמנון כהן: למה לא 18?

אמנון כהן: עד 2030.

אמנון כהן: אני שואל.

יעקב גנות: אני אענה.

יעקב גנות: עכשיו אתה לא משתיק אותם.

אמנון כהן: השתקתי, אף אחד לא מדבר.

אמנון כהן: למה 7?

אמנון כהן: למה לא 4, למה לא 12?

יעקב גנות: ישבתי עם מנכ"ל משרד הפנים ביום חמישי וסיכמנו שאני מזמן את משרד הפנים, משרד האוצר ואני, כדי שביום ראשון אחרי זה אנחנו צריכים להביא לממשלה שהנושא סודר.

זאב בילסקי: אני חושב ש-7 השנים האלה...

זאב בילסקי: אתה לא יכול לדרוש מרשות מקומית, מילא, כשלפחות הייתי אחראי על זה אז אני צריך לשלם כדי שיהיו משכורות, עכשיו מצד אחד אתה מוציא את זה מהרשויות המקומיות ובצדק, למה 7 שנים?

זאב בילסקי: אין להם כסף, אז מה?

יואב גדסי: אף אחד לא מקבל שכר עוד פעם.

יעקב גנות: זה לא קשור בכם.

יעקב גנות: אני מתחייב לתת את כוח האדם.

יואב גדסי: אם אתה תהיה.

יעקב גנות: יואב, אני רואה שאתה מאוד מודאג.

יואב גדסי: אני לא בטוח.

יואב גדסי: אני מאוד מודאג.

אמנון כהן: הוא רוצה שתישאר.

אמנון כהן: איך הוא יכול לסמוך, הוא אומר.

יואב גדסי: אתה היחיד שהמלה שלך היא מלה, אבל אם אתה עוזב---

אסי לוי: נכון להיום כל התסקירים והכול זה דבר יפה ונחמד, כבאים צריכים להביא אוכל הביתה.

אסי לוי: הם עובדים קשה מהבוקר עד הערב, תאמין לי, הם עושים עבודת קודש.

אסי לוי: בזכותם, הם עושים את העבודה.

אסי לוי: כל אירוע הם רצים, לא שואלים שאלות, לא כלום, רצים.

אסי לוי: תשמע, נכון להיום הרשויות מביאות את הכסף, מחר יחליטו עם כל החוקים האלה שהרשויות לא ישלמו, מאיפה תהיה להם פרנסה?

אסי לוי: מישהו צריך לבדוק את הדברים האלה.

אסי לוי: נכון להיום זה ככה.

אסי לוי: צריך לבדוק את זה.

אמנון כהן: תודה.

יואב גדסי: אתה יודע מה המצב שנוצר עכשיו?

יואב גדסי: נוצר מצב שהרפורמה מרחפת באוויר, הרשויות לא רוצות לתקצב עכשיו את האיגודים ולא רוצות להוסיף לפי הצורך את מה שצריך בגלל שהם יודעים שהם אמורים עכשיו להמשיך ולשלם עוד 7 שבע שנים וככל שהם יעלו יותר הם ישלמו יותר.

יואב גדסי: עושים עיכובים בשכר, לא קונים ציוד ואין להם שום סיבה לעשות את זה.

אריה ביבי: לא רק אין סיבה, גם אין להם כסף.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: בשלב הזה אנחנו נסכם את הדיון ואנחנו נצא לכמה דקות לסיור, אני רוצה לראות את חדר השליטה, איך זה כרגע ואיך אתם הולכים לעשות את זה בעתיד ולאחר מכן כל מקום שתרצה להראות לנו, הוועדה תראה ותתרשם.

אמנון כהן: לגבי סיכום של החלק הזה, אין ספק שאנחנו מדברים על שירות של חירום של מדינת ישראל ואנחנו מחויבים גם לתת לו את כל הכלים הנדרשים, אנחנו מעריכים את עבודתם של אלה שעוסקים במלאכה, אלה שהולכים להציל נפשות כאן ובכל מקום.

אמנון כהן: אתם חוד החנית של המדינה, אנחנו שולחים אתכם, לכן אנחנו נותנים לכם את כל הכבוד ואת כל הגיבוי הנדרש.

אמנון כהן: זאת אומרת תסקיר החוק, איך שהוא יעבור, לא בטוח שזה יעבור בוועדה כמו שהוא נכנס.

אמנון כהן: אף חוק במדינה לא נכנס לוועדה ויצא איך שהוא, אנחנו ניכנס לעובי הקורה של כל סעיף וסעיף, אנחנו נדאג שהתקציבים של שיפוצים לא יילכו רק לאזורים של המנהלה אלא הפוך, יילכו לכל כבאי וכבאי בשטח.

אמנון כהן: אנחנו נעשה סיורים, אתם תראו לי את המקומות הכי גרועים שיש שאנחנו, כוועדה, נלך למקומות הכי גרועים ואנחנו רוצים לראות בתכנית העבודה במפורט מתי שם יבוא השיפוץ הראשוני.

אמנון כהן: הם האנשים שישנו שם בתורנות ואלה שצריכים לצאת משם, הם צריכים לקבל את התנאים, המזכירים, המזכירות או המנהלה יכולים להסתפק בפחות, לכן התקציב הראשוני יילך לשם.

אמנון כהן: אחר כך, ב-2030, תלכו לתקן את הדברים האחרים, את המנהלות.

אמנון כהן: אז קודם כל מי שהולך בחזית, הוא זה שצריך לקבל.

אמנון כהן: כל הנושא של מעמד העובדים, אתם תעשו מה שאתם יכולים, בוועדה זה לא יעבור.

אמנון כהן: חייב להיות הסכם קיבוצי חדש שייתן מענה.

אמנון כהן: אנחנו עדיין נותנים לכם, לא תעשו, אנחנו נעשה.

אמנון כהן: אנחנו נהיה גשר בין הממשלה לבין העובדים לבין ההסתדרות, אנחנו נביא הסכם.

אמנון כהן: כל עוד לא יהיה הסכם קיבוצי חתום, החוק אצלי בוועדה לא יעבור.

אמנון כהן: אנחנו אומרים את האמת, אנחנו לא רוצים כותרות, לא אכפת לי ספינים.

אמנון כהן: כמו שאמרת שאתה איש ביצוע, אנחנו בוועדה הוכחנו שאנחנו אנשי ביצוע, מה שאנחנו אומרים אנחנו מתכוונים וזה מה שיהיה ואם צריך להילחם מול מי שצריך להילחם, אנחנו גם נילחם.

אמנון כהן: כל נושא התקינה, כל מה שהראיתם לי פה מדאיג אותי מאוד מאוד מאוד, כנבחר ציבור, ואני היום רואה שאני שולח את האנשים שלנו לחזית בלי כלים, הוא הולך ערום.

אמנון כהן: הוא הולך לתת מענה וגם, כמו שהוא אמר, הוא יחטוף גם על הראש, כי בסוף הוא לא יכול לתת את המענה.

יואב גדסי: זה חוד בלי חנית.

אמנון כהן: כנבחרי ציבור וכממשלה וכמשרד אחראי, אנחנו נרתמים יחד איתכם לעשות כל מה שניתן והתפקיד שלכם הוא רק להגיש את התקינה הזאת עם תכנית רב שנתית לממשלה ואני איתכם ביחד מול האוצר, כל מה שצריך.

אמנון כהן: תצמצם בלוח הזמנים, שאנחנו נראה יותר תקציב.

אמנון כהן: וגם כל הנושא של הרשויות המקומיות, 7 שנים, צריך לבחון את הסוגיה הזאת.

אמנון כהן: אני חושב שאם האוצר יכול לעשות את החשבון שלו, הוא יכול להגיד למשרד הפנים 'אני מקצץ לך קצת יותר כסף ואני אתן את זה ישירות לכבאות', אני לא צריך את הגלגל הזה, הרשויות ייתנו וזה ייתן, כשהוא עם שר הפנים, ניקח ממנו מה שמגיע גם ככה.

אמנון כהן: היום אתם מתקצבים את הרשות המקומית, הרשות המקומית נותנת לכבאות, אז שמראש הממשלה תהיה אחראית, לא יהיה מצב שכבאי לא מקבל שכר בגלל שלרשות מקומית אין את הכסף.

אמנון כהן: לא יכול להיות מצב כזה.

יעקב גנות: על זה אין ויכוח.

אמנון כהן: אם עושים רפורמה, צריך לעשות אותה עד הסוף.

אמנון כהן: לכן אנחנו לא נכנסים כרגע לתוך הרפורמה, אנחנו רוצים לראות מה יעבור בסוף בוועדת השרים, כמובן בדיונים בוועדה אנחנו נשב ונלבן כל סוגיה וכל סעיף ואני בטוח שבסופו של תהליך הרפורמה ייתן מענה טוב וראוי ונהיה גם שווים בני שווים לפי המדיניות של OECD, כי בכל דבר אנחנו רוצים להידמות להם, גם הממשלה רוצה להיכנס לנושא של ה-OECD.

אמנון כהן: אם משרד האוצר רוצה להיכנס לשם, בבקשה, תהיה שווה, תשימו כסף וזה רב שנתי, אנחנו לא מדברים על מחר בבוקר.

אמנון כהן: אני מודה לנציב.

אמנון כהן: אתה תגיד גם, אם תרצה.

אמנון כהן: המנכ"ל, אם תרצה להגיד משפט, ואני אגיד לך, אדוני, גם הנושא של הבינתיים, בנושא השביתה, יושב ראש ועד העובדים---

קריאה: נגמרה השביתה במשק.

אמנון כהן: המשק לא מעניין אותי, מעניין אותי---

יואב גדסי: אנחנו מצפים---

אמנון כהן: תיתנו את השירות, תיתנו את הדיווחים לנציב.

יואב גדסי: כרגע התחנות לא בעיצומים, הם יוצאים לשרפות, עושים חקירות, עושים הכול, כרגע אם אנחנו הגענו למצב שפה זה הבית שלנו ואני צריך לעמוד בשער ויגידו לי אם אני ברשימה שיכול להיכנס, אז אדוני הנציב, איבדתם שליטה.

קריאה: הוא לא נותן לנו להיכנס לבית שלנו.

יואב גדסי: אדוני, זה הבית שלנו פה, אנחנו בנינו פה את בית הספר.

קריאה: אנחנו פה לפניהם.

אריה ביבי: חבר'ה, אני מבין הכול, אבל לא ככה מגיעים לשיתוף פעולה.

אריה ביבי: כנס לנציב, מה שאתה מעלה זה דבר קטן, זה לא...

יואב גדסי: אריה, אם רוצים לשבת, לא... הם יכולים לעצור את התסקיר לשבוע, שבועיים, שלושה, כי הדוח של המבקר יצא, תשכנע אותו שיעצור את התסקיר, שיישבו.

אריה ביבי: אני מסכים איתך, צריכים להיכנס, עד שייצא עשן לבן לא ייצאו ולסגור את כל העניינים, גם הקטנים וגם הגדולים, אבל לסגור.

אמנון כהן: אוקי, מנכ"ל המשרד.

יעקב גנות: אני מבקש שיושב ראש הוועדה והחברים המכובדים ינחו את כל הגורמים שייכנסו מיידית להמשך משא ומתן כדי לקדם את ה---

יואב גדסי: לא עם אקדח ברקה.

שחר איילון: קודם כל אני רוצה להגיד לחבר הכנסת אמנון כהן באמת תודה על הביקור שלך ושל הוועדה.

שחר איילון: אני רוצה להגיד לכל הנוכחים כאן, באמת התנאים קשים, חלקם בעמידה, הם התנהגו למופת ואני רוצה להגיד לכולכם תודה.

שחר איילון: הכבאים ותחום ההצלה והכיבוי בארץ חשוב לכולנו, אני חושב שלכל אחד ואחד, למרות טונים צורמים כאלה ואחרים אני חושב שהחשיבות של המשימה והמטרה היא משותפת לכולם.

שחר איילון: אני מאחל לכולנו בהצלחה ואני מאמין באמונה שלמה שאנחנו נגיע ליום שבו אנחנו נהיה ארגון חזק, מכובד, ושנעשה הכול כדי לעזור לעם ישראל ולמדינת ישראל יום יום, שעה שעה.

שחר איילון: אנחנו נצא לסיור קצר, נראה את המשל"פ (מרכז שליטה לפינוי).

שחר איילון: חברי הוועדה לא מכירים, הכבאים מכירים את המשל"פ, מכירים את בית הספר, אז מי שרוצה שיתלווה, אבל קודם כל חברי הוועדה.