ועדת הכלכלה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 740, 2012-02-13 10:00

כרמל שאמה-הכהן: בוקר טוב לכולם.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו פותחים את ישיבת ועדת הכלכלה.

כרמל שאמה-הכהן: על סדר-היום הקמת שדה תעופה בין-לאומי נוסף, בהמשך להצעה לדיון מהיר שאושרה בנשיאות הכנסת של חבר הכנסת אבישי ברוורמן.

כרמל שאמה-הכהן: ביום הזה אנחנו גם מציינים את יום השלטון המקומי.

כרמל שאמה-הכהן: השלטון המקומי ביקש להעלות את הנושא הזה על סדר-היום בוועדת הכלכלה.

כרמל שאמה-הכהן: נמצאים איתנו מנכ"ל משרד התחבורה והבטיחות בדרכים, ומנכ"ל משרד הביטחון?

לאה ורון: לא, נציג בכיר של משרד הביטחון.

לאה ורון: מנכ"ל משרד הביטחון נסע עם שר הביטחון לחו"ל, וכך גם מפקד חיל האוויר.

כרמל שאמה-הכהן: אוקיי, שיחזרו בשלום.

כרמל שאמה-הכהן: ההחלטה היכן ימוקם שדה התעופה הבין-לאומי של מדינת ישראל היא החלטה קשה שכן כמעט קרוב ל-20 שנים מוקמות ועדות בדיקה הבודקות חלופות שונות, לרבות החלופה של נבטים, מגידו, או אי מול חוף הים התיכון.

כרמל שאמה-הכהן: בחודש יולי 2011 הטילה הממשלה על שרי התחבורה והביטחון להגיש לממשלה בתוך 90 יום את המלצות צוותי ההיגוי הבין-משרדי לצורך הכרעת הממשלה בדבר מיקום השדה המשלים.

כרמל שאמה-הכהן: לכך, אני חושב שאין טוב מכך שיתחיל את הדיון מנכ"ל משרד התחבורה שגם הודיע מראש שהוא ייאלץ לעזוב אותנו בהקדם לצורך ישיבה אחרת שמתנהלת, וידווח לנו מה נעשה מאז שהממשלה הטילה עליכם את המשימה.

אלכס מילר: ובכן, אנחנו באמת הקמנו את הצוות שבראשו הועמד סמנכ"ל משרד התחבורה צ'רלי סולומון שנמצא איתנו כאן, נציגי כל המשרדים שעוסקים בסוגיה.

אלכס מילר: יש לנו שתי חלופות אפשריות וסבירות.

אלכס מילר: האחת היא החלופה הצפונית, חלופת מגידו, וחלופת נבטים.

אלכס מילר: לצערי, בדרג של הוועדה של הפקידים לא הגענו להכרעה, אלא חידדנו את העמדות השונות בין המשרדים.

אלכס מילר: בעיקר, תפיסת משרד התחבורה מול מערכת הביטחון, כאשר משרד התחבורה חושב שהחלופה העדיפה היא חלופת נבטים, וזאת מהרבה סיבות.

אלכס מילר: בעיקר, מתקנים, המתקן עצמו, מיקומו, הרוח הגבית שהוא ייתן לפיתוח הנגב.

אלכס מילר: אני חושב שאפשר לראות בצורה די ברורה שבעוד שחלופת נבטים מקבלת רוח גבית מכל ראשי הערים וההתיישבות בנגב שרואים בה הזדמנות - - -

קריאה: כל הארץ, כל השלטון המקומי.

אלכס מילר: - - רואים בה הזדמנות גדולה, וגם יחסית בקלות ניתנת לחיבור למערכת הדרכים, הרכבת, וכך הלאה, וכל אותה מערכת שאנחנו בלאו הכי בתוכנית "נתיבי ישראל" שוקדים על קידומה.

אלכס מילר: היא יכולה לבוא כמעט עד לפתחה של נבטים.

אלכס מילר: לכן, מכל הסיבות האלה אנחנו חושבים שנבטים היא חלופה עדיפה, כאשר מגידו שהיא חלופה שאני הבנתי שמערכת הביטחון מעדיפה אותה, היא חלופה שהמערכת האזרחית, ההתיישבות בסביבה שלה מאוד מאוד מתנגדת אליה.

אלכס מילר: זה ברקע של שתי החלופות.

אלכס מילר: לגבי חלופת האי בים - זאת חלופה לטווח הארוך.

אלכס מילר: אנחנו לא פוסלים אותה כמובן, ואין שאלה שצריך בעתיד יהיה לבצע עליה עבודות.

אבישי ברוורמן: אלכס, מה זה טווח ארוך?

אלכס מילר: טווח ארוך – אני מדבר על 15 - 20 שנה.

אלכס מילר: כך אני מעריך בלוחות הזמנים שאני מכיר.

אלכס מילר: 15 – 20 זה טווח ארוך, אבל זה משהו שאם רוצים שיהיה בעוד 20 שנה צריך כבר היום לקדם פעילות בקשר אליו.

אלכס מילר: אבל הוא לא נותן מענה.

אלכס מילר: אני מזכיר לנו שהתפתחות התעופה בארץ והמצב שלנו שאנחנו בעצם אי בודד כשהתעופה היא הקשר החיוני שלנו עם העולם החיצון.

אלכס מילר: מבחינתנו, מספר המשתמשים בתעופה הולך ומתעצם, הולך וגדל.

אלכס מילר: זה חלק מההתפתחות הכלכלית של המדינה וההצלחה שלה.

אלכס מילר: אנחנו חייבים לגשת ולקבל החלטה על השדה המשלים כי בעוד תקופה קצרה אנחנו נמצה את הקיבולת של שדה התעופה של נתב"ג שנאמדת בכ-16 מיליון נוסעים לשנה.

אלכס מילר: אנחנו כבר לא רחוק משם.

אלכס מילר: אנחנו צריכים כבר לשנס מותניים ולהביא את הנושא הזה לידי הכרעה.

אלכס מילר: 16 מיליון נוסעים בשנה, ואין ספק שאנחנו נעבור את המספר הזה מקרוב, ואנחנו צריכים לשנס מותניים.

אלכס מילר: נקבל את החלטה שהיא החלטה קשה.

אלכס מילר: מאחר וההחלטה לא התקבלה בדרג המקצועי, או לא יכולה להתקבל עקב חילוקי דעות, הממשלה תצטרך להכריע, ושר התחבורה יביא את הנושא הזה לממשלה, בפני ראש הממשלה, על מנת שההחלטה הזאת תתקבל, בסופו של דבר.

אלכס מילר: משרד התחבורה יקדם את מה שיתקבל.

כרמל שאמה-הכהן: האם תהיה החלטה עם המלצה ברורה או ש - - -?

אלכס מילר: עם המלצה לשדה התעופה בנבטים.

אלכס מילר: זאת חלופה מועדפת על משרד התחבורה.

אורי אריאל: האם זה הוצג לראש הממשלה?

אלכס מילר: זה הועבר לראש הממשלה.

אלכס מילר: נקווה שיקויים על זה דיון בקרוב.

אלכס מילר: אבל זה בערך תמצית העניינים נכון להיום.

כרמל שאמה-הכהן: האם משרד התחבורה כבר ביקש מהממשלה להכריע בעניין, להציב את הנושא על סדר-היום?

אלכס מילר: משרד התחבורה העביר את זה לראש הממשלה.

אלכס מילר: כן, הוא שם את זה.

אלכס מילר: הוא ביקש מהממשלה לקיים דיון.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: בצלאל טרייבר, סמנכ"ל וראש אגף מבצעים ונכסים במשרד הביטחון.

בצלאל טרייבר: שלום, בוקר טוב.

בצלאל טרייבר: אני מוכרח טיפה להרחיב את התמונה.

בצלאל טרייבר: אני יודע שאני נמצא פה בין קהל שהוא לא כל כך יתמוך בדעתי, ולכן אני אנסה להרחיב טיפה את התמונה.

בצלאל טרייבר: לשמחתי הרבה, זכיתי להיות סמנכ"ל רשות שדות התעופה לפני 12 שנה.

בצלאל טרייבר: באותה שנה התחילו להקים את הטרמינל החדש, ואז אמרו שאם לא נבנה מהר את הטרמינל החדש ונגיע ליכולת, ל-12 מיליון, לא יהיה מקום בטרמינל הנוכחי.

בצלאל טרייבר: לא הגענו עד היום, 12 שנה אחר כך, ל-12 מיליון.

בצלאל טרייבר: אנחנו רחוקים עוד מה-16 לבטח.

בצלאל טרייבר: כבר אז, דרך אגב, דיברו ברשות התעופה, וכשהייתי אז חבר הנהלת רשות התעופה דיברו על מרחבים הרבה יותר גדולים להגדלת הקיבולת של נתב"ג גם במושגים של 15 ו-20 מיליון, ומעבר להם.

בצלאל טרייבר: האמת צריכה להיאמר, נתב"ג איננו עמוס נכון להיום, לא מבחינת קיבולת אנשים, לא מבחינת קיבולת תעופה, לבטח אחרי שיצא משם בח"א 28, ואני אתייחס לזה תיכף.

בצלאל טרייבר: הדבר השני - יודעים פה כל אנשי הדרום, אי אפשר לדרוש היום ממשרד הביטחון או אי אפשר להגיד: משרד הביטחון איננו שותף למעשה באכלוס הנגב או במעבר לנגב.

בצלאל טרייבר: משרד הביטחון עושה את זה במלוא המרץ, בתנופה רבה מאוד בשטחים נרחבים.

בצלאל טרייבר: התוכניות קיימות, התקציבים, כולל תקציבים עצומים מתוך תקציב הביטחון מופנים לפעולה הזאת.

בצלאל טרייבר: יותר מזה, כשהבנו וראינו שישנה איטיות בתהליכי התכנון במקומות אחרים בארץ, לקחנו על עצמנו אחריות ותכנון אזרחי שזה ממש לא עניין למשרד הביטחון, העיקר לקדם תכנון העתקת מחנות צה"ל ממרכז הארץ לדרום, ולאפשר תקציבים גם למעבר לדרום.

בצלאל טרייבר: לכן, בהקשר הזה של האם משרד הביטחון פועל לטובת הדרום, כן או לא?

בצלאל טרייבר: אני חושב שאני פטור מלהצדיק את מערכת הביטחון.

בצלאל טרייבר: היא עושה את זה, היא עושה את זה, דרך אגב, שנים ארוכות.

בצלאל טרייבר: עכשיו זה מהלך גדול במיוחד.

בצלאל טרייבר: אבל היא עשתה את זה גם במהלכים קודמים שנעשו בשנים עברו.

בצלאל טרייבר: דרך אגב, בהקשרם הרחב, גם באמצעות חיל אוויר ופריסת חיל אוויר באזור הדרום בשנים עברו, בין אם זה הרבה מאוד שנים, ובין אם זה קצת פחות.

בצלאל טרייבר: אני מוכרח לציין שהתהליכים המצוינים כאן כאילו הם ארוכים במיוחד – שוב, תלוי בתכנון.

בצלאל טרייבר: אני חושב שיש פתרונות.

בצלאל טרייבר: יש פתרונות טובים, יש פתרונות טובים מאוד.

בצלאל טרייבר: יש פתרונות זמניים.

בצלאל טרייבר: הזמניים זה להרחיב את נתב"ג ליכולת רבה יותר שלו.

בצלאל טרייבר: היא תחזיק יותר מעשר שנים לבטח.

בצלאל טרייבר: יש פתרון, אפילו טוב מאוד, וזה אי בים.

בצלאל טרייבר: זה הפתרון האמיתי לדעת כל מי שמבין משהו בתעופה ופריסה כלשהי של המערכת.

בצלאל טרייבר: הקמת אי בים - אם זה לא היום, זה יבוא בעתיד.

בצלאל טרייבר: אין פתרון אמיתי אחר לפריסת שדה תעופה בין-לאומי ארוך שנים שלא יפגע בתשתיות אחרות של מדינת ישראל.

בצלאל טרייבר: זהו הפתרון האמיתי.

בצלאל טרייבר: אבל כולם אומרים לי שמפנטזים, זה רחוק, זה רחוק.

בצלאל טרייבר: דרך אגב, בהקשרים של אי בים עם הרשות הפלסטינאית אף אחד כבר לא מפנטז, ודיברו בעבר על אי כזה או אי אחר בהקשרים אחרים, וזה היה לגיטימי לדבר על זה.

בצלאל טרייבר: שוב, כשמדברים על זה בהקשרים של מדינת ישראל זה לא לגיטימי, זה ארוך טווח.

בצלאל טרייבר: אז אני מסכים שזה לא משהו של השנה-שנתיים הקרובות.

בצלאל טרייבר: אבל זה בהחלט משהו שאם המדינה מתגייסת אליו, היא בעשור יכולה להעמיד אותו, גם כמעשה לאומי גדול מאוד, משמעותי מאוד.

בצלאל טרייבר: הפתרון הטוב הנוסף שהוא אפשרי - אני יודע שלמגינת ליבי, אני גם מבין את אנשי הרשויות המקומיות וטענתן כנגד הפתרון בשדה התעופה במגידו שהוא פתרון לרשויות האזוריות פחות טוב.

בצלאל טרייבר: אני לא משוכנע שראשי הערים מהצפון מתנגדים לו כל כך.

בצלאל טרייבר: כל מי שקצת מבין מהו שדה תעופה עבור אזור מסוים, בטח עבור אזור ההתיישבות העירוני באזור הצפון, יכול להבין למה כמו שיושבים פה אנשי הדרום גם אנשי הצפון יכולים לצפות שאם יהיה להם שדה תעופה בין-לאומי באזור הצפון, ייטב להם.

בצלאל טרייבר: על הנגב הולך ונערם עומס עצום של פעילות שרובה הגדול היא פעילות חיל-אוויר.

בצלאל טרייבר: במידת הצורך, במידת האפשר, נציג אולי חלק מזה ופרמטרים נוספים בהמשך, במידה ונידרש.

מאיר כהן: תפנו את דימונה, תשאירו את זה לצה"ל.

בצלאל טרייבר: בהיותי עוזר שר הביטחון לפני 12 שנה, או לפני 10 שנים, דרש משרד הביטחון לעזוב את נתב"ג, ומוקדם ככל האפשר.

בצלאל טרייבר: הסיבה היא שאי אפשר להמשיך את הקיום של שדה תעופה צבאי ושדה תעופה אזרחי בו זמנית באותו מקום.

בצלאל טרייבר: הסבירו למה בח"א 27 חייב לעזוב את נתב"ג.

בצלאל טרייבר: זה היה ב-1995 - 1996.

בצלאל טרייבר: חלפו להן X שנים, והוא באמת הועבר.

בצלאל טרייבר: לפני שנה וחצי עבר בח"א 27 לנבטים.

בצלאל טרייבר: עכשיו זה לגיטימי לדבר שוב על ערבובה של התעופה האזרחית עם התעופה הצבאית, אחרי שקודם הסבירו למה בח"א 27 צריך לצאת מנתב"ג כי הוא מפריע ליכולת התפקוד האזרחית שם.

בצלאל טרייבר: היום יעבירו את שדה התעופה האזרחי, יפתחו בנבטים, והוא משום מה לא יפריע לפעולה הצבאית.

אורי אריאל: זה שאלה אם קונים או מוכרים.

בצלאל טרייבר: נכון, אני מסכים.

בצלאל טרייבר: אבל קנינו כבר, קנינו.

בצלאל טרייבר: אני לא יכול עכשיו למכור.

בצלאל טרייבר: פינינו את שדה התעופה בנתב"ג מתוך הבנה לצורך הזה.

בצלאל טרייבר: אי-אפשר למכור לנו עכשיו את אותו הדבר פעם השנייה, אבל הפוך.

בצלאל טרייבר: אנחנו כבר הבנו את הפרינציפ פעם אחת.

בצלאל טרייבר: אומנם, אנחנו – משרד הביטחון – מתקשים לעכל דברים במהירות.

בצלאל טרייבר: אבל כשאנחנו מעכלים, אנחנו מעכלים.

בצלאל טרייבר: אנחנו כבר מבינים.

בצלאל טרייבר: אני חושב שהפריסה הקיימת של מערכת חיל האוויר באזור הדרום היא פריסה כזאת שהיא ברמה האסטרטגית איננה מאפשרת את קיום שדה התעופה האזרחי בנבטים.

בצלאל טרייבר: היא יוצרת קושי ביטחוני עצום, לא קל מידה, ולא כזה שניתן לספוג אותו.

בצלאל טרייבר: הוא פשוט עצום באופן משמעותי ביותר.

בצלאל טרייבר: במהלך מהסוג הזה עלול להיווצר גם סיכון ביטחוני וגם סיכון בטיחותי שאי-אפשר לוותר עליהם.

בצלאל טרייבר: זה לא שאנחנו לא רוצים.

בצלאל טרייבר: אנחנו עוסקים עכשיו בפעולות נרחבות מאוד של העברת מחנות צה"ל, ואנחנו עוסקים בזה בגדול.

בצלאל טרייבר: אנחנו יוצאים מצריפין, ומתל-השומר ומחלק מהקריה, ומרמת-גן, ומגבעתיים ומגלילות, וכו' וכו'.

בצלאל טרייבר: כל מה שאנחנו מבינים שאפשר להוציא אותו ממרכזי יישובים אנחנו משתדלים להוציא, ופועלים במישור רחב.

בצלאל טרייבר: אבל צריך לדעת גם איפה מותר ורצוי, וצריך לדעת לעשות רגע, עצור ולהגיד: זה לגיטימי, או לא לגיטימי.

בצלאל טרייבר: המהלך הזה, לעניות דעתי, איננו בטווח הנכון לבצע אותו, אפילו לא בטווח הלגיטימי.

בצלאל טרייבר: אבל אסור לי לומר את המילה הזאת אז אני לא אומר אותה.

בצלאל טרייבר: אני אומר הוא לא בטווח האפשרי למערכת הביטחון לבצע אותו.

בצלאל טרייבר: וכמו שאמרתי, ואם יהיה צורך אני אשיב אחר כך, יש פתרון טוב לשלב הביניים - זה הרחבת נתב"ג.

בצלאל טרייבר: יש פתרון טוב לשדה תעופה בין-לאומי ארוך טווח בים.

בצלאל טרייבר: יש פתרון אחר אם לא רוצים לחכות עשר שנים – מה שיקרה בכל מקרה, דרך אגב.

בצלאל טרייבר: שום פעולה לא תביא לשדה תעופה בין-לאומי בשום מקום בטווחים של פחות מזה.

בצלאל טרייבר: שלבי התכנון יביאו לזה.

בצלאל טרייבר: לכן, אפשר בטווח הזה גם לעשות את זה במגידו.

בצלאל טרייבר: ולכן, אנחנו ממש נאלצים לומר – אנחנו לא יכולים להשלים עם שדה תעופה בנבטים.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: נציג משרד הביטחון, נציג חיל האוויר אל"מ ד', בבקשה.

דוד: דוד הוא שמי.

כרמל שאמה-הכהן: אמרו שלא להציג את שמך.

כרמל שאמה-הכהן: אני מקבל הוראות מהנהלת הוועדה.

דוד: לפני שאדבר על נבטים, שתי הערות לדברים שקשורים אליי בעקיפין, אבל אני טיפה מבין בהם, וזה להעריך האם יש בעיה בכלל או אין בעיה.

דוד: להערכתי, דרך אגב, בעיה תכנונית אמיתית במדינת ישראל היום אין.

דוד: דרך אגב, אני לא מסתמך על מה שאני חושב, אלא על ועדת בודינגר שממליצה כי מגבלה של 16 מיליון נוסעים תיבחן במגמה להרחיבה.

דוד: ועדת בודינגר שדנה בזה ב-2008 כשהיא דיברה על 16 מיליון קיבולת, אמרה שאפשר לדון במספר הזה.

דוד: למה היא אמרה שאפשר לדון במספר הזה?

דוד: מכיוון שהמטוסים היותר מודרניים עושים פחות רעש.

דוד: המגבלה היא מגבלה של רעש, ולכן אפשר להרחיב את שעות הפעילות של השדה עם המטוסים המתקדמים.

דוד: ככל שמטוס הוא יותר מתקדם, הוא עושה פחות רעש.

דוד: לא נאמר פה הסכום, אבל זה 1,6 מיליארד שקל.

דוד: ברגע שהוצאנו את בח"א 27 והעברנו אותו לבח"א 28, אנחנו לקחנו את המטוסים שמייצרים הכי הרבה רעש, את הבואינג 707 המיושן, ושמנו אותם בדרום.

דוד: לכן, מגבלת הרעש ירדה בצורה דרמטית.

דוד: לכן, אני ממש לא משוכנע.

דוד: אני לא בדקתי את זה, אבל לדעתי המספר 16 מיליון הוא לא מספר קדוש.

דוד: אפשר להרחיב אותו בצורה משמעותית מאוד.

דוד: לא עשיתי על זה בחינה אמיתית.

דוד: לדעתי, זה לא תפקידי אלא של הגורמים המקצועיים לבחון את זה.

דוד: אני מעריך שאין פה בעיה אמיתית ב-10 עד 15 שנים הקרובות בנתב"ג, אין בעיה.

אורי אריאל: דוד, כמה זמן לוקח לבנות שדה, להערכתך?

אורי אריאל: גם 10 – 15 שנה.

דוד: מכיוון שמעולם לא בניתי שדה תעופה אז אני לא יודע.

אורי אריאל: אבל אני רואה שאתה מדבר בכל זאת על כל מיני הערכות.

אורי אריאל: אתה אומר: אני לא ולא ולא, אבל אתה אומר את הערכות.

דוד: אני אומר שזה כן עומד בטווחי הזמן האלה.

דוד: הדבר השני – בכל פעילות תכנונית, כי זו ועדה שעוסקת בסוף בתכנון - - -

בצלאל טרייבר: דרך אגב, חבר הכנסת אריאל, שדה תעופה רמון הוקם ב-80 – 81, והוחלט עליו שש שנים קודם.

בצלאל טרייבר: כשרוצים יכולים.

דוד: אם הוועדה הזאת עוסקת בנושא תכנוני תבחנו מה שנעשה בעולם בכל מדינות שהן מדינות חוף.

דוד: שדות תעופה בין-לאומיים נבנים על קו חוף, ויש לזה סיבה אחת מאוד פשוטה.

דוד: הסיבה היא שהמקום היחידי שאינו מפריע לאיכות הסביבה ולתושבים במקרה של נחיתה זה להגיע מתוך הים.

דוד: זה גם לא מפריע בטיחותית וביטחונית, וגם מאפשר להגיע לנחיתה מתוך הים, ואז אתה לא עושה רעש.

קריאה: אטלנטה זה על הים?

דוד: שדות תעופה שנבנים בשנים האחרונות.

דוד: ברור שאם יש עיר שנמצאת באמצע טקסס, יהיה קשה לבנות שם שדה תעופה בזה.

דוד: אפשר להקים שם ים, אבל שדה תעופה בעייתי להקים שם.

דוד: מקום כמו ישראל שנמצאת על חוף הים, ההיגיון התכנוני הראשוני הוא להקים את שדה התעופה על הים.

דוד: אתייחס רק לנושא אחד, אני לא נכנס לעניינים של הוועדה.

דוד: אני רק אנסה לשכנע אתכם למה לא נכון להקים שדה תעופה בנבטים.

דוד: לדעתי, הנושא הראשון הוא נושא שכבר הוזכר כאן, וזה כל נושא הסיכון הבטיחותי.

דוד: אני רוצה לחלק את הסיכון הבטיחותי לשניים.

דוד: קודם כל, לדעתי, הדבר שצריך להטריד הכי הרבה את חברי הוועדה.

דוד: יש פה סיכון ממשי לאזרחים שמגיעים לנחיתה בשדה התעופה בנבטים.

דוד: למה הסיכון הזה הוא סיכון ממשי?

דוד: אני לא אוכל להרחיב מעבר לזה, אבל יש פה קרבה מסוכנת.

דוד: קרבה מסוכנת - אני מדבר על שתי דקות טיסה לאזורים סגורים לטיסה במדינת ישראל.

דוד: אם איזשהו מטוס אזרחי אוקראיני יעשה טעות שהוא עושה מידי פעם בנתב"ג והוא יסטה מהנתיב שלו והוא יתקרב לאזור שהוא מסוכן, אני חושב שלמערכת הביטחון וגם לדרג המדיני לא תישאר ברירה אלא לתת הנחיה להפיל את המטוס הזה – זה הדבר הראשון.

מאיר כהן: כראש עיריית דימונה אני מוכן לקחת את הסיכון.

מאיר כהן: איזה מין טיעון זה?

מאיר כהן: אני בטוח שאתה מוכן לקחת את הסיכון, רק מציע שתעביר אותו לשלב אחר.

קריאה: יש נתיב אזרחי שקיים היום, אז איך אתה - - -

כרמל שאמה-הכהן: חברים, אני מבקש לדבר רק בזכות דיבור, במיוחד אלה שחוזרים ומפריעים וחוזרים.

כרמל שאמה-הכהן: נשאלה כאן שאלה באמת נכונה שיש נתיב אזרחי שנקרא J-10 שהוא עובר לאורך הקו המזרחי.

כרמל שאמה-הכהן: הנתיב הזה עובר בגובה.

כרמל שאמה-הכהן: ברגע שהאזור הסגור סגור, הוא סגור מתחת לגובה מסוים.

כרמל שאמה-הכהן: כל מטוס שעובר מעל הגובה הזה יכול לעבור.

כרמל שאמה-הכהן: תעופה היא נפח, היא לא שטח.

כרמל שאמה-הכהן: זה לא מפה גיאוגרפית שאתה מצייר עליה נתיב, וברגע שאתה נכנס אליו עשית איזושהי עבירה.

כרמל שאמה-הכהן: זה לא כמו בכביש.

כרמל שאמה-הכהן: ברגע שאתה מדבר על נפח, מטוס שהוא מתחת לגובה מסוים, ובתוך השטח הגיאוגרפי הנתון, אז הוא נמצא בתוך אזור אסור לטיסה.

כרמל שאמה-הכהן: זה ההסבר לשאלה ששאלת קודם.

כרמל שאמה-הכהן: הדבר הנוסף – בסוף, מבחינת ביטחון, חיל האוויר יתקשה להגן על אזורים אסטרטגיים מכיוון שקשה מאוד להבדיל בין נתיב של מטוס שמגיע לנחיתה בנבטים למטוס שמבצע איזושהי פעולה כמו ב-11/9.

כרמל שאמה-הכהן: אני לא רוצה לתאר, אבל אפשר להבין כמה זה לא מורכב לבצע פעילות מהסוג הזה.

כרמל שאמה-הכהן: לכן יהיה לנו הרבה יותר מורכב.

כרמל שאמה-הכהן: אני לא רוצה להלך אימים על הוועדה ולהגיד לא אפשרי, אבל זה יהיה מאוד מורכב להגן על שטחים אסטרטגיים.

כרמל שאמה-הכהן: הסוגיה השנייה היא הסיכון הבטיחותי שאנחנו רואים בבסיס טיסה שמשרת טייסים צעירים, ובכמויות יחסית גדולות.

כרמל שאמה-הכהן: הדבר הזה שונה מבח"א 27.

כרמל שאמה-הכהן: הפעילות בבח"א 27 היתה רק פעילות של מטוסי תובלה עם טייסים יחסית ותיקים.

כרמל שאמה-הכהן: בבח"א 28 יש פעילות של טייסים צעירים, ואפילו ראיתי חלק מהיושבים בחדר שהילדים שלהם שירתו שם לא מזמן.

כרמל שאמה-הכהן: אני לא מעלה על דעתי שאנחנו נאשר פעילות של טייסים צעירים בקרבה של מטוסי נוסעים כאשר המרחקים מגיעים למרחק של 2 ק"מ בלבד – אלו המרחקים.

כרמל שאמה-הכהן: מי שמבין בתעופה מבין שזה לא קביל, לא קביל, לאפשר פעילות של טייסים צעירים בכזו קרבה למטוסי נוסעים שיש בהם המון נוסעים בפנים.

כרמל שאמה-הכהן: בנוסף, הבסיס הזה משמש גם לפעילות של מטוסים בלתי מאוישים.

כרמל שאמה-הכהן: אני לא בטוח שברגע שאנחנו נצטרך לרשיין את הדבר הזה, יש איזשהו פתרון שנבחן איך מרשיינים פעילות של מטוסים בלתי מאוישים עם מטוסים מאוישים.

כרמל שאמה-הכהן: אני לא חושב שהדבר הזה פתור בכלל בנהלים כלשהם.

כרמל שאמה-הכהן: הנושא הרביעי הוא נושא ההפרדה בין תעופה אזרחית וצבאית, ועל זה מר טרייבר הרחיב פה מספיק.

כרמל שאמה-הכהן: אבל אני לא מוצא היגיון רב בזה שאנחנו העברנו את הבסיס האסטרטגי שלנו דרומה כדי להפריד בין תעופה אזרחית לצבאית, ואנחנו מבצעים כמה שנים לאחר מכן פעולה הפוכה שמאחדת את הבסיסים האלה האחד עם השני.

כרמל שאמה-הכהן: הנקודה האחרונה – הבסיס עצמו הוא מתקן אסטרטגי בו מנוהלת פעילות מסווגת, וגם פה אני לא יכול יותר מידיי להרחיב.

כרמל שאמה-הכהן: ולכן, אני מתקשה לראות שדה תעופה אזרחי מצליח לפעול בסביבה כזאת.

כרמל שאמה-הכהן: יהיו פה הרבה מאוד מגבלות הן על השדה הצבאי והן על השדה האזרחי שאני לא יודע איך אפשר יהיה לפתור אותן.

כרמל שאמה-הכהן: תודה.

אורי אריאל: סליחה, מה תפקידך?

דוד: אני ראש מחלקת תכנון.

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת אבישי ברוורמן, בבקשה.

אבישי ברוורמן: אדוני היושב-ראש, חברי, יש לי פה כל כך הרבה חברים מהדרום ומהצפון.

אבישי ברוורמן: אני רוצה לסכם את הנקודה בצורה מאוד מאוד פשוטה.

אבישי ברוורמן: זה ברור לחלוטין שכל הטעות בפיתוח הדרום היתה בכך שלא היתה תפיסה מערכתית, והיו לוקחים פה עיירה ופה עיר.

אבישי ברוורמן: זה ברור לחלוטין שאתה צריך גם להקים בסיס שיש לו אוניברסיטה ויש לו מטרופולין, ותחבורה ושדה תעופה, והכול מחובר ביחד.

אבישי ברוורמן: גם בצלאל וגם אל"מ דוד אומרים דבר מאוד מאוד פשוט.

אבישי ברוורמן: הם אומרים: כרגע, מבחינת התשתיות האווירות, אנחנו אומרים שהדבר הזה הוא לא ייהרג ולא יעבור.

אבישי ברוורמן: לכן, הנושא של שדה תעופה בדרום פסול, ואו שאתם תסתדרו בצפון, או תרחיבו במרכז, יש פחות רעש, והדרום ימשיך להתנהל במסגרת עיר הבה"דים, דברים אחרים, ויבוא לציון גואל.

אבישי ברוורמן: אני חושב שיש פה בעיה אסטרטגית, ופה אני מסתכל באמת מהנקודה שלכם.

אבישי ברוורמן: בשיחה הזאת למדתי קצת מידידי משנים רבות אלוף במילואים גיורא רום, ואני לא מכניס את גיורא שהוא פקיד ציבור.

אבישי ברוורמן: ברור לחלוטין כי יש תשתיות בקרקע ויש תשתיות באוויר.

אבישי ברוורמן: כמו שהצגתם, בצלאל ואתה, התשתיות באוויר עמוסות מאוד כרגע בדרום.

אבישי ברוורמן: מבחינה כלכלית התפיסה שלדעתי היא בטעות, גם של ראש הממשלה וגם של יעקב שיינין הכלכלן, שמספיק לבנות הונג-קונג תל-אביבי שלהונג-קונג התל-אביב הכול ייכנס באמצעות תחבורה.

אבישי ברוורמן: בהדרגה אנחנו פחות או יותר גם נגיע למדינת תל אביב כשהמדינות האחרות יהיו אוסף של שבטים.

אבישי ברוורמן: לכן, אם יש החלטת מפקד ששר התחבורה קיבל, צריך לעשות את הדברים כדי שיענו על השאלות של בצלאל ושל אל"מ דוד.

אבישי ברוורמן: זה אומר שפעם ראשונה, לא בצורה שנמשיך לדשדש כאן עוד עשר שנים, אומרים: כן, יש החלטת מפקד של ראש הממשלה - זה ראש הממשלה, רק האחד – שמאמץ את שר התחבורה ואומר לו: אני לוקח עכשיו.

אבישי ברוורמן: למדתי מידידי גיורא שבארץ, למשל, בנושא של תכנון מרחב כזה, אין מספיק ניסיון.

אבישי ברוורמן: יש גופים בין-לאומיים שהם מתכננים כאשר רוצים להקים שדה תעופה עם כל המשמעויות, כולל המשמעות שברור שברגע שיש שדה תעופה משמעותי בנבטים, כדי שאותם אלה שיגיעו צריכים במהירות להביא אותם עם תחבורה לתל אביב ולמקומות אחרים, כל המהלך התחבורתי צריך להיות משלים בשנים הקרובות, כי מהלך שהוא לא יהיה משלים הוא בטעות.

אבישי ברוורמן: אבל יש כאן החלטת המפקד, נעשה ונשמע.

אבישי ברוורמן: הבעיות שאתה אמרת קיימות.

אבישי ברוורמן: החלטה אחת אומרת: נקבל את העמדה הזאת, לא נעשה שום דבר.

אבישי ברוורמן: יהיה רעש יותר גדול בתל אביב.

אבישי ברוורמן: את העמדה שלך לא מקבלים מוטי וששון ואחרים שלא יושבים פה.

אבישי ברוורמן: נחזק את מדינת המרכז.

אבישי ברוורמן: מגידו לא יהיה, בעוד עשרים שנה נעשה בים.

אבישי ברוורמן: אני מעריך את מה שאמר בצלאל.

אבישי ברוורמן: לצערי, אני חשבתי שהתהליכים האלה הם יותר מהירים.

אבישי ברוורמן: סוף כל סוף הם מתחילים.

אבישי ברוורמן: אנחנו נעקר בתפיסה, עם כל הכבוד לישראל הקטנה, שבמקרה הזה אנחנו פוסלים שדה תעופה בין-לאומי.

אבישי ברוורמן: אנחנו נשפר קצת את המערכת התחבורתית, ונקווה שהנגב יתרומם.

אבישי ברוורמן: כאן יש בפעם הראשונה, פעם ראשונה שהחבר'ה מאוחדים, כי אחרי שמאוחדים אז תמיד בא מישהו לקראת בחירות ואומר: אתה ליכוד, אתה עבודה, תקבל עוד עשרה שקלים, ואז החבורה הזאת מתפרקת.

אבישי ברוורמן: פעם אחת הם באמת יושבים על פני זמן וזה קונסיסטנטי, וגם בצפון.

אבישי ברוורמן: אז במקרה הזה שר התחבורה החליט, הוא צריך להעלות את זה לראש הממשלה.

אבישי ברוורמן: אבל כדי לענות על השאלה, וכדי שזה לא תהיה החלטה חפוזה שבמשרד הפנים מישהו יתכנן ואין לו מושג - לצערי, עם כל האהבה - איך מתכננים באמת מרחב אווירי בדברים האלה, יש לקחת את הגופים הבין-לאומיים הטובים ביותר שמתכננים ולהגיד: נעשה ונשמע, מקימים את זה.

אבישי ברוורמן: יש בעיה בתשתית האוויר, בתשתית הקרקעית – אנחנו הולכים למהלך היסטורי בן-גוריוני, ופותרים את הבעיה ועונים על כל השאלות האלה.

אבישי ברוורמן: זאת הבחירה, אחרת כל השיחה הזאת תימשך.

אבישי ברוורמן: משרד הביטחון לא ייתן את הגיבוי לזה, הרי זה ברור לחלוטין.

אבישי ברוורמן: אם ראש הממשלה יעשה כמו בנושא של הבדווים שאומרים שעושים את הדברים ולא פותרים את הדברים האלה, אנחנו נתעורר לדרום שעם כל התמיכה שבצלאל דיבר על התקדמות בעיר הבה"דים, יפספס הזדמנות היסטורית גם בשדה תעופה.

אבישי ברוורמן: לכן, יש פתרונות, אבל הם מחייבים מוחות שמסתכלים מחוץ לקופסא, מביאים גופים בין-לאומיים לתכנן את הסיפור הזה.

אבישי ברוורמן: אבל זה החלטה של ראש ממשלה.

אבישי ברוורמן: אם ראש הממשלה ימשיך לדחות את הדברים האלה וייתן לשר הביטחון לדחות, לא יוקם שדה תעופה בנבטים.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: ראש עיריית באר שבע רוביק דנילוביץ, בבקשה.

רוביק דנילוביץ: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, מכובדי – כולם.

רוביק דנילוביץ: אני מאוד מוטרד.

רוביק דנילוביץ: אני אדם צעיר שנולד במדינה הזאת - -

אבישי ברוורמן: איזה צעיר אתה?

אבישי ברוורמן: בן כמה אתה?

רוביק דנילוביץ: זה נרשם בפרוטוקול?

אבישי ברוורמן: 50, ועוד צעיר.

רוביק דנילוביץ: - - פטריוט מאוד גדול למדינה הזאת, ובטח לנגב.

רוביק דנילוביץ: אני מוטרד שאני שומע את הדברים הללו כי הנגב הופך להיות בן ערובה של צבא ההגנה לישראל.

רוביק דנילוביץ: מצד אחד, יש מהלך שהוא מהלך חשוב ודיברו עליו.

רוביק דנילוביץ: בצלאל, אנחנו עובדים במשותף.

רוביק דנילוביץ: נושא עיר בה"דים, יחידת ההדרכה, 8200, אגף התקשוב - חשוב מאוד, הוא מחולל שינוי.

רוביק דנילוביץ: בנושא הזה של נבטים אני מרגיש שהצבא מתייחס בזלזול, בגבהות לב.

רוביק דנילוביץ: הוא קובע, הוא המחליט, אין דרג מדיני.

רוביק דנילוביץ: אנחנו אמרנו לא, וזהו, והלא והזהו הזה לא מקובל כי אנחנו מדינה דמוקרטית, ובמדינה דמוקרטית יש נבחרי ציבור, ויש ממשלה, ויש ראש ממשלה.

רוביק דנילוביץ: הסוגיה הזאת היא סוגיה לאומית.

רוביק דנילוביץ: היא סוגיה לאומית שיש לה השלכות מאוד כבדות.

רוביק דנילוביץ: האינטרס הלאומי אומר: שדה תעופה בנבטים שבנגב.

רוביק דנילוביץ: הוא שדה תעופה שקיים, הוא זמין, הוא נגיש.

רוביק דנילוביץ: הוא תוכנן מראש להיות גם צבאי וגם אזרחי.

רוביק דנילוביץ: צריך לעשות לו התאמות כאלה או אחרות.

רוביק דנילוביץ: אני לא מבין את זה שבא הצבא ומקבל החלטה בשביל כולם.

רוביק דנילוביץ: שר התחבורה ומשרד התחבורה – מי הם בכלל?

רוביק דנילוביץ: המשנה לראש הממשלה שעוסק בנושא פיתוח הנגב והגליל – מיהו בכלל?

רוביק דנילוביץ: עמדת המשרד להגנת הסביבה לא נספרת בכלל.

אורי אריאל: רוביק, זה לא נאמר פה.

רוביק דנילוביץ: תרשה לי, אנחנו מנהלים הרבה מאוד דיונים.

בצלאל טרייבר: אני נותן לך להמשיך לדבר, אני אגיב בסוף.

בצלאל טרייבר: אתה אומר דברים קשים ולא ראויים לאמירה.

בצלאל טרייבר: אני אתייחס אליהם בסוף.

בצלאל טרייבר: ממך - האחרון שהייתי מצפה מהאמירות האלה.

בצלאל טרייבר: אפילו לחלקן אני מצפה שתחזור בך מהן - גבהות לב ואחרות.

רוביק דנילוביץ: אני שמעתי בקשב רב את מה שאמרתם.

רוביק דנילוביץ: אנחנו מנהלים הדיינות כבר כמעט שנתיים בסוגיה הזאת.

רוביק דנילוביץ: אני אומר את אשר על ליבי.

רוביק דנילוביץ: אני חושב שמדובר פה בסוגיה לאומית.

רוביק דנילוביץ: הגיע הזמן וזוהי שעה היסטורית להפוך את הנגב למרכז הארץ, עם כל ההשלכות הכלכליות, אם זה עשרות אלפי מקומות תעסוקה חדשים, אם זה ההיבט התיירותי, אם זה כל מה שקשור לתשתיות.

רוביק דנילוביץ: זה עוגן מחולל שינוי, וכולם יודעים את זה.

רוביק דנילוביץ: אנחנו גם יודעים דבר נוסף.

רוביק דנילוביץ: אופציית מגידו היא פיקציה, היא לא קיימת בכלל.

רוביק דנילוביץ: ראשי הרשויות שם לא יתנו שזה יקרה, הארגונים הירוקים לא יתנו שזה יקרה, המשרד להגנת הסביבה לא ייתן שזה יקרה.

רוביק דנילוביץ: אנחנו יודעים שהדבר הזה זה לקבור את האופציה הזאת לגמרי.

רוביק דנילוביץ: יש שתי אופציות רלוונטיות.

רוביק דנילוביץ: האחת היא הרחבת נמל התעופה בן-גוריון, והשנייה היא נבטים.

רוביק דנילוביץ: אם רוצים להמשיך, כפי שאמר חבר הכנסת ברוורמן, באותה מדינת גוש דן שהכול מתרכז שם, אז תקבלו החלטה להרחיב את נתב"ג.

רוביק דנילוביץ: אני מאמין שגם ראשי הרשויות במרכז יאמרו אמירה מאוד מאוד ברורה כפי שהיתה בכנס שלנו.

רוביק דנילוביץ: אנחנו מאוד מוטרד מהיעדר החזון.

רוביק דנילוביץ: הרי אי בים אף אחד לא יקים.

רוביק דנילוביץ: אומרים את זה כדי לתת לנו איזשהו אקמול, להרגיע אותנו.

רוביק דנילוביץ: לא יהיה שום אי בים.

רוביק דנילוביץ: אני מאוד מאוד חושש שהדברים האלה נועדו כדי לא להמשיך בתנופה שקיימת, במיוחד לאור ההחלטה של שר התחבורה להביא לאישור ממשלת ישראל את אופציית נבטים.

רוביק דנילוביץ: אנחנו יודעים מה קורה.

רוביק דנילוביץ: כשיש קצת ראות לקויה, כשיש ערפל, סוגרים את נתב"ג.

רוביק דנילוביץ: מה האופציה של מדינת ישראל?

רוביק דנילוביץ: האם מישהו פה נותן את הדעת?

רוביק דנילוביץ: האם מישהו פה אומר דברים ברורים?

רוביק דנילוביץ: מה יקרה בעוד מספר שנים?

רוביק דנילוביץ: אנחנו לא מקיימים, לצערי, דיון עמוק, ענייני ורציני.

רוביק דנילוביץ: מהלכים עלינו אימים, ואתה גם אמרת את הדברים האלה, אל"מ דוד.

רוביק דנילוביץ: אבל, יש משהו מאוד מאוד מעניין.

רוביק דנילוביץ: כשמפקדי חיל האוויר נמצאים בתפקידם, כולם אומרים דברים נחרצים שאי-אפשר, שזה בלתי אפשרי, מה פתאום?

רוביק דנילוביץ: זה פוגע בביטחון מדינת ישראל.

רוביק דנילוביץ: ואז, כשהם פושטים את המדים והם מגיעים לאזרחות, הראייה משתנה.

רוביק דנילוביץ: אתם יודעים למה היא משתנה?

רוביק דנילוביץ: כי מסתכלים על האינטרס הכולל.

בצלאל טרייבר: אם נושאים באחריות או לא.

רוביק דנילוביץ: אז זה חמור מאוד מה שאתה אומר, חמור מאוד.

רוביק דנילוביץ: אם מפקד חיל אוויר כשהוא פושט את המדים, כבר אין לו אחריות – זה חמור מאוד.

רוביק דנילוביץ: שקדי - הוא כבר לא אדם אחראי?

רוביק דנילוביץ: ודני חלוץ הוא כבר לא אדם אחראי?

רוביק דנילוביץ: יש עוד אלופים נוספים שלא אנקוב בשמותיהם, ועוד רבים טובים אחרים שהגנו על ביטחון מדינת ישראל.

רוביק דנילוביץ: אז מה זה הדבר הזה?

רוביק דנילוביץ: כשהם באזרחות הם רואים את האינטרס הכולל, הם רואים את מדינת ישראל, הם שומעים כמונו במשך הרבה מאוד שנים שכל ממשלות ישראל מתחייבות ונשבעות על קבר בן-גוריון לפיתוח הנגב.

רוביק דנילוביץ: הנגב הוא 60% משטח מדינת ישראל, חיים בו רק 8% מהתושבים.

רוביק דנילוביץ: רוצים לעשות מהלך מחולל שינוי?

רוביק דנילוביץ: תעשו אותו.

רוביק דנילוביץ: זה אפשרי, זה בהישג יד.

רוביק דנילוביץ: והדבר האחרון – הצבא הוא חלק ממדינת ישראל, הוא לא אקס-טריטוריה.

רוביק דנילוביץ: אמר את זה נכון פרופ' ברוורמן, וכך צריך לנהוג, אדוני היושב-ראש.

רוביק דנילוביץ: תבוא מדינת ישראל, תקבל החלטה.

רוביק דנילוביץ: אני מצפה שצבא ההגנה לישראל יבוא ויגיד: זו ההחלטה, זו המדיניות.

רוביק דנילוביץ: בשביל ליישם אותה אנחנו צריכים: א', ב', ג'.

רוביק דנילוביץ: זה בסדר, זה בשיח שאני קיימתי עם המנכ"ל שלכם, עם אודי שני ועם שר הביטחון.

רוביק דנילוביץ: ראש הממשלה היה אורח שלנו בשבוע שעבר.

רוביק דנילוביץ: להערכתי, גם הוא לא מבין כל כך למה הצבא מתנגד באופן נחרץ.

רוביק דנילוביץ: אנחנו חושבים שיש עכשיו עת היסטורית.

רוביק דנילוביץ: אפשר לפתח את הנגב, לגרום לתהליך שהוא מחולל שינוי, לשנות אותו כלכלית, חברתית, קהילתית, תשתית.

רוביק דנילוביץ: אנחנו מצפים שכפי שהצבא ומשרד הביטחון שותפים שלנו בנושא מעבר צה"ל דרומה, הם יהיו שותפים גדולים שלנו כדי להפוך את הנגב למרכז.

רוביק דנילוביץ: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: הדובר הבא הוא אלי דלל, סגן וממלא מקום ראש העיר נתניה.

אלי אפללו: תודה, אדוני היושב-ראש.

אלי אפללו: קודם כל, אני שמח על החלטת משרד התחבורה ושר התחבורה ישראל כץ להמליץ על נבטים כשדה התעופה.

אלי אפללו: אני רוצה להבהיר שנכון להיום, הרחבת נמל תעופה בן-גוריון מתבצעת, כי רשות שדות התעופה בעצם באה ואומרת שהיא לא יכולה בעוד שנתיים או שלוש מבחינת עומס, להמשיך ולהפעיל את השדה, והיום נמצאים בשיחות ודיבורים יחד עם ראשי הרשויות, מנתניה ועד כפר סבא ורעננה.

אלי אפללו: אני רוצה לומר שכל אזור המרכז מתנגד להרחבת שדה התעופה בן-גוריון, ומתנגד לכל חלופה אחרת.

אלי אפללו: אנחנו בעד נבטים.

אלי אפללו: נבטים – מדובר על הזדמנות היסטורית לפיתוח הנגב.

אלי אפללו: מדובר פה על חזון.

אלי אפללו: אני חושב שהראייה צריכה להיות ראייה מרחבית, כללית, על סך הכול הצד הלאומי.

אלי אפללו: כל אזור המרכז מפוצץ.

אלי אפללו: כל פתרון שלא יינתן יש בו התנגדות של כל הרשויות.

אלי אפללו: לכן, היום כל הרשויות, כל מרכז השלטון המקומי - היה גם דיון עם רוב ראשי הערים אצל המשנה לראש הממשלה, ושם דובר בלי יוצא מהכלל על נבטים.

אלי אפללו: -אנחנו בעד נבטים.

אלי אפללו: הפתרון בנבטים הוא פתרון שייתן גם זמינות, גם פתרון מיידי.

אלי אפללו: הוא לא פוגע והוא לא מהווה מטרד במקום אחר.

אלי אפללו: לא ייתכן שיהיה מטרד במקום אחר ולא ימצאו את פתרון נבטים.

אלי אפללו: אני לא מזלזל בנושא הביטחוני והבטיחותי, אבל הוא קיים בכל מקום.

אלי אפללו: לכן, צריך למצוא את הפתרונות איך ניתן לבצע את שדה התעופה הזה למרות הבעיות הביטחוניות והבטיחותיות.

אלי אפללו: גם היום יש בעיה, גם ביטחונית וגם בטיחותית, בנתב"ג.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת אורי אריאל, בבקשה.

אורי אריאל: תודה, אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ידידי ראשי הערים.

אורי אריאל: ישבתי פעם עם פרופ' ארנון סופר שהוא גיאוגרף ידוע.

אורי אריאל: הוא אמר לי: צריך להפציץ את אסואן.

אורי אריאל: אמרתי לו: מה?

אורי אריאל: טוב, בסדר.

אורי אריאל: אבל למה?

אורי אריאל: הוא אמר לי שיהיה כזה צונאמי שימחק את כל מדינת תל אביב, ונוכל לתכנן אותה מחדש.

אורי אריאל: זו הפרזה של ארנון סופר, כדרכו לעיתים, אבל היא מגלמת פה משהו.

אורי אריאל: אני אומר למר טרייבר, לדוד ולאחרים - תראו, הרי יש הסכמה, אני חושב שזה הנתון הבסיסי שלא נאמר, כולם מסכימים עליו, שצריך לבנות עוד שדה אזרחי, כי אם לא צריך אז בסדר, יש זמן.

אורי אריאל: עכשיו – שאלת לוחות הזמנים.

אורי אריאל: אתם אומרים אפשר לבנות בשש שנים, מר טרייבר?

אורי אריאל: בסדר, אבל את ההחלטה צריך לקחת היום.

אורי אריאל: היום זה לא הלילה, זה לא עכשיו בוועדה.

אורי אריאל: מה היתרון בדחיית ההחלטה?

אורי אריאל: מה, שהכלב ימות?

אורי אריאל: הפריץ ימות?

אורי אריאל: ראשי הערים יתחלפו?

אורי אריאל: מה יקרה?

אורי אריאל: החלטה צריך לקבל.

אורי אריאל: אתה יכול להגיד: החלטה שלנו היא במגידו, וזה בסדר גמור.

אורי אריאל: אבל החלטה צריך לקבל, על זה דנים פה עכשיו.

אורי אריאל: אני לא מציע לפתוח את הכול כאילו מה הבעיה בכלל.

אורי אריאל: יש בעיה.

אורי אריאל: אתה אומר, דוד, שזה לא בעוד שמונה שנים?

אורי אריאל: שמונה כפול חצי מיליון כל שנה גידול, נניח - סתם, זה מאוד גס מה שאמרתי - אז זה 12 שנים.

אורי אריאל: אבל בואו נקבל את ההחלטה היום.

אורי אריאל: ניכנס לנוהל סדור, לא בחיפזון.

אורי אריאל: תיקחו חברה בין-לאומית או מישהו אחר שיתכננו לא באטרף, וזה יגיע.

אורי אריאל: השאלה עכשיו היא לאן?

אורי אריאל: קודם כל, אני כן רוצה לשבח את מערכת הביטחון על העלייה לנגב.

אורי אריאל: זהו לא דבר שהוא מובן מאליו, ואני לא מציע לדלג עליו.

אורי אריאל: רוביק, אם אתה מדבר על אותם אנשים במשרד הביטחון, אנחנו כנראה לא מכירים את אותם אנשים.

אורי אריאל: בואו נוריד את המילים האלה, אני לא רוצה לחזור עליהן.

אורי אריאל: יש ויכוח לגיטימי.

אורי אריאל: האם יש מישהו שמעלה על דעתו שמשרד הביטחון לא יעשה כשהממשלה תחליט?

אורי אריאל: הם מביעים את דעתם, וזה בסדר גמור.

אורי אריאל: מה הם צריכים לעשות?

אורי אריאל: להגיד את דעתי?

אורי אריאל: לא, הם אומרים את דעתם.

אורי אריאל: אני חושב שיש הסכמה מקיר לקיר, להוציא את משרד הביטחון, שהעדיפות היא ירידה דרומה.

קריאה: עלייה, עלייה.

אורי אריאל: עלייה לנגב.

אורי אריאל: מאה אחוז, קיבלתי ותיקנתי כבר.

אורי אריאל: אני מתנצל שאני צריך לצאת לוועדה לביקורת המדינה, אז איתכם הסליחה.

כרמל שאמה-הכהן: זה דיון חשוב.

אורי אריאל: נכון, אבל בואו לא נערבב.

אורי אריאל: יש שאלה לאן הולכים עם זה.

אורי אריאל: זה דיון שאין ספק שהוא יגיע לממשלה ולראש הממשלה, והוא יוכרע שם - זה ברור - כמו שהעלייה לנגב הוכרעה אצל הממשלה כי היה ויכוח על תקציבים ועל אלף אחד דברים.

אורי אריאל: מרגע שהוכרע אז זזים.

אורי אריאל: עובדה שזזים, אתה יודע את זה יותר טוב ממני.

אורי אריאל: ההחלטה היא של ראש הממשלה שהוא הכתובת העיקרית לדיון הזה, אדוני היושב-ראש.

אורי אריאל: ואכן, חסרה לי פה את משפחת לוקר על כל ענפיה וגווניה.

אורי אריאל: אני חושב שהם היו נותנים את ההיבט המלא של הסוגיה, ואני אומר את זה מתוך הערכה אליהם, לא חס וחלילה, אבל בסדר.

אורי אריאל: אני חושב שבגדול הוועדה צריכה לקרוא לראש הממשלה לקיים את הדיון, ולקדם את קבלת ההחלטה.

אורי אריאל: זה פה הסיפור שלנו, לכל אחד יש פה את הסיפור שלו.

אורי אריאל: אם ראש הממשלה יחליט שזה יהיה במגידו, האם אתה מעלה בדעתך שראשי הרשויות לא יקבלו את ההחלטה?

אורי אריאל: הם יאבקו, בסדר.

אורי אריאל: כל אחד במקומו יעשה מה שהוא מבין וחושב.

אורי אריאל: אנחנו הרי רואים מעבר לשדה התעופה שהוא הצורך, בואו לא נתבלבל את היוצרות.

אורי אריאל: צריך שדה תעופה אזרחי – זה ברור.

אורי אריאל: עכשיו אנחנו מנסים לראות איפה הוא יביא יותר תועלת, ואנחנו מסכימים שבנגב זה תועלות עצומות ברמה של מגה, של דברים שהם מעבר לדברים הרגילים.

אורי אריאל: אני חושב שצריך, אדוני היושב-ראש, לנסות לעזור להכניס את ההחלטות ללוח זמנים - לא של הלילה, הסורים לא על הגדרות.

אורי אריאל: מצד שני, כבר מנהלים את זה, כפי שאמר רוביק, שנתיים וגם יותר.

אורי אריאל: זה לא דיון שהתחיל היום, זה דיון של הרבה שנים.

אורי אריאל: אנחנו צריכים לנסות לעזור להכניס את זה לממשלה, לראש הממשלה, ללוח זמנים ולשותפות.

אורי אריאל: אני מסיים ואומר שהיות ואנחנו רואים את זה עין בעין ביחד שזהו נושא שהוא מעבר לדברים השוטפים, ואתם, ראשי הערים והאחרים, מגויסים באופן מלא והרבה זמן, פרופ' ברוורמן ואנוכי החלטנו להקים פה שדולה בכנסת יחד עם רוברט אילטוב, ולעשות פה משהו שהוא חורג מקואליציה-אופוזיציה, וניסיון לעזור לכם – ככה אני מבין את זה.

אורי אריאל: אנחנו עומדים לטובתכם, לטובת הנגב.

אורי אריאל: אבל מי שמנהל שם את העניינים ברמה המוניציפאלית זה ודאי ראשי הערים.

אורי אריאל: אני מסיים ואומר שמבחינתנו הדברים ייעשו מתוך הכרה גם בנחיצות, גם ביכולות של מערכת הביטחון, חיל האוויר.

אורי אריאל: אין טעם להתעלם, אף אחד מאף אחד.

אורי אריאל: יש פה בעיות קשות, ואני חושב שהן פתירות.

אורי אריאל: איך אני יודע שהן פתירות?

אורי אריאל: היות ואני לא מבין בזה, הלכתי לשאול מישהו שכן מבין.

אורי אריאל: שמו האלוף במילואים אליעזר שקדי.

אורי אריאל: אומר לי שקדי, והוא אמר לי שהוא מוכן להגיד את זה בציבור, בכל מקום, כך שאני לא חושף פה משהו.

אורי אריאל: הוא אומר: חברים, יש לזה מחירים גם תעופתיים, גם מבצעיים מסוימים.

אורי אריאל: זה לא דבר קל, רוביק.

אורי אריאל: זה לא דבר קל.

אורי אריאל: זה גם עולה הרבה כסף, ואני מדבר לא על בניית השדה האזרחי אלא בשביל הצבא לכל מיני דברים שהם צריכים.

אורי אריאל: אבל זה פתיר, בנבטים זה פתיר.

אורי אריאל: בים זה עסק לטווחים יותר ארוכים.

אורי אריאל: אצל לנגר 20 שנה זה טווח ארוך?

אורי אריאל: אצלי זה קצת יותר.

אורי אריאל: אבל אחרי שיהיה את נבטים בעזרת השם, אז עד שיהיה בים, ויהיה פעם בים, זה ייקח עוד 30, 40, 50 שנה – זה גם בסדר.

אורי אריאל: תודה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: מאיר כהן, ראש עיריית דימונה.

מאיר כהן: שלום, צהרים טובים.

מאיר כהן: אדוני היושב-ראש, אני בכל זאת חושב שאנחנו לא יכולים להישאר אדישים להתבטאות ה- - - של אנשי משרד הביטחון וצה"ל.

מאיר כהן: אורי אריאל, אני יודע שאנחנו כל הזמן מתגרדים באי-נוחות כשאנחנו שומעים ביטחון וצה"ל.

אורי אריאל: לא, לא.

מאיר כהן: אבל יש פה סמנכ"ל שנוזף בראש עיר על דברים אמיתיים שהוא אומר, ואף אחד לא - - -.

מאיר כהן: מותר לו להגיד הכול, וזה בדיוק התרבות הקלוקלת שמתפתחת במדינה הזאת שיש צבא שיש לו מדינה, ואמר את זה ברוורמן.

מאיר כהן: אין פה מדינה שיש לה צבא, שמקבלת החלטות ואומרת לצבא להתיישר עם החלטות המדינה.

מאיר כהן: יש כאן אבסורד שמגיעים לכאן פקידים חשובים ככל שיהיו, ויושבים כאן ומחליטים ומה שמחליטים, ונוזפים בראש עיר על זה שהוא מתאר מציאות קיימת מתוך כאב.

מאיר כהן: אני חושב, אדוני היושב-ראש, ואני אומר את זה לחברי ראשי הערים, הסיפור בוודאי לא יחתך כאן.

מאיר כהן: אומר הקצין דוד: האם אפשר שטייסים צעירים יטוסו ליד מטוסי נוסעים?

מאיר כהן: אבל הוא שכח להגיד ש-20 שנה טייסי התובלה החדשים התאמנו בשדה התעופה בלוד, ושיכחיש את זה.

מאיר כהן: מה קרה?

מאיר כהן: שם היה מותר?

מאיר כהן: שם היה מותר?

מאיר כהן: היום אתם מעלים טיעונים מצוצים מהאצבע?

מאיר כהן: חבריה, גם אנחנו שואלים את השאלות.

מאיר כהן: אדוני היושב-ראש, אנחנו יושבים עם קציני צה"ל ועם מפקדי חיל האוויר, ושואלים את השאלות.

מאיר כהן: הם עונים על מה שמותר לענות, ומסתבר שהתמונה היא לא כמו שאתם מציירים.

מאיר כהן: אני, ראש עיריית דימונה, שמחתי לדעת שזה אחד מהשיקולים שלכם סוף סוף, שאולי איזה מטוס ייכנס.

מאיר כהן: אילו רק היה מותר לי לספר על ביקור מאוד מעניין בקמ"ג, ומה אמרו לי שם, אבל אסור לי.

מאיר כהן: אז אל תטילו אימה על הציבור.

מאיר כהן: אמר חבר הכנסת אריאל שהכול פתיר, והכול פתיר אם ראש הממשלה מקבל החלטה.

מאיר כהן: במדינה הזאת אנחנו צריכים שני דברים: לדעת לקבל החלטות כמו שבגין קיבל, וכמו שבן-גוריון קיבל, זהו.

מאיר כהן: לקבל החלטה ולהגיד: רבותי, אנשי הביטחון ואנשי הצבא, בנגב יהיה שדה תעופה כי זה הדבר שצריך.

מאיר כהן: אנחנו לרגע לא מזלזלים בהעברת עיר הבה"דים.

מאיר כהן: כולנו ערוכים לעיר הבה"דים.

מאיר כהן: אבל זה מין תחושה מצד אנשי הביטחון: תשמעו, אתם מקבלים את עיר הבה"דים.

מאיר כהן: מעכשיו והלאה תסתמו את הפה, אל תדברו.

מאיר כהן: אל תדברו על שדה תעופה, אל תדברו על פרויקטים אחרים, אנחנו נחליט.

מאיר כהן: לסיכום הדברים, חברי ראשי הערים, אנחנו צריכים בסופו של יום להירתם למה שישראל כץ עשה, ולמה שסילבן עשה, ולמה שעושה סיעת הליכוד, והיא עושה את זה בחפץ גדול מאוד.

מאיר כהן: אני ישבתי עם החבר'ה, ויש באמת תחושה שהם מוכנים.

מאיר כהן: יש ללכת לראש הממשלה כי שם הדברים יסגרו.

מאיר כהן: משרד הביטחון ימשיך לעמוד על שתי הרגליים שלו.

מאיר כהן: אבל אנחנו מכירים המון פעמים שכאשר ראש הממשלה החליט, הדברים יצאו לפועל.

מאיר כהן: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: הדובר הבא פיני בדש, ראש המועצה המקומית עומר.

פיני בדש: בייגה שוחט חסר לי בדיון, ואתם יודעים למה?

פיני בדש: ב-94' נלחמתי נגד הסגירה של נבטים.

פיני בדש: היתה טייסת אחת של סקייהוקים.

פיני בדש: בייגה כשר האוצר נתן הוראה לסגור את בסיס נבטים, ועשינו מלחמת עולם נגד הסגירה כי הבנו שסגירת הבסיס תביא לכך שיכבשו אותו עוד הפעם, ונפסיד את כל השטח.

פיני בדש: היום רבים כולם על הבסיס הזה, כמה הוא חשוב.

פיני בדש: אם כך, בייגה חסר לי.

פיני בדש: אני מכיר את נבטים טוב, הם לומדים אצלי.

פיני בדש: אני מכיר את הבסיס הזה מכמה גורמים אחרים, אני מכיר את כל הבעייתיות והמורכבות.

פיני בדש: שם באמת מתלמדים טייסי קרב ולא תובלה, זה יותר קשה.

פיני בדש: חיל האוויר ירד עם הטייסות הכי טובות שלו לנגב, והתחיל להיות צפוף.

פיני בדש: גם אני התחלתי לטוס רק שישי-שבת כי באמצע השבוע צפוף.

פיני בדש: שמעתי נתונים חדשים של דוד שעלו עכשיו לגבי אזורים סגורים, לגבי האימונים של הטייסים וכלים בלתי מאוישים – טיעונים שלא שמענו קודם.

פיני בדש: אבל המצב הנוכחי פה היום זה או נבטים או שאין שדה אחר, אלא אם כן יחליטו על הים, ואני לא יודע מתי, ואם בכלל יהיה כסף לעניין הזה.

פיני בדש: כבר עבדנו לפני כמעט עשרים שנה.

פיני בדש: בנבטים יש תב"ע אזרחית מאושרת לשדה תעופה אזרחי.

פיני בדש: אתה יכול לתקן אותי, אבל יש תב"ע אזרחית, אני מכיר אותה.

פיני בדש: יש קונסנזוס ממטולה עד אילת לגבי המיקום.

פיני בדש: יש בעייתיות, אני יודע שיש זה בעייתיות.

פיני בדש: זה לא פשוט.

פיני בדש: אני מסכים עם אורי, כל דבר בסופו של דבר זה עניין של כסף.

פיני בדש: הוא יכול להיות פתיר.

פיני בדש: אפשר להעביר נניח את הקרקע בבסיס אחר – גם זה אפשרי.

פיני בדש: יש לו יתרון נוסף מבחינה ביטחונית - המקום היחידי שהוא לא חשוף לירי טילים מהאזורים האחרים כמו שיכול להיות היום במגידו, או - - -

אבישי ברוורמן: פיני, אל תיכנס לניתוחים ביטחוניים.

פיני בדש: אני אומר, אני נותן את כל השיקולים.

פיני בדש: צריך לדבר על כל השיקולים.

פיני בדש: אין ספק, כמו שנאמר פה, שזה גם פרויקט מחולל שינוי וזה מגה פרויקט בנגב שיכול לתת עוד תנופה מעבר לזה שכרגע הולכים להשקיע באמת עשרות מיליארדים של 8200, ועיר הבה"דים, וכל אלה שיורדים בתקשוב.

פיני בדש: יורדים עשרות רבות של מיליארדים לנגב, ואנחנו כבר מרגישים את התנועה הכלכלית שקורית.

פיני בדש: אני חושב שזה יכול להיות פרויקט משלים.

פיני בדש: זה לא פשוט, לא קל, אבל כל דבר פתיר.

פיני בדש: כמו שנאמר פה, המחליט הוא ראש הממשלה.

פיני בדש: זה עלה בפגישה, רוביק העלה את זה בפגישה עם ראש הממשלה בשבוע שעבר כשהוא היה בדרום.

פיני בדש: אני חושב שצריך לנסות לחשוב, ולא בצורה בוטה באמת.

פיני בדש: אנחנו מבינים את הבעיות, ואנחנו חיים את הבעיות.

פיני בדש: זה לא קל, אבל זה יכול להיות פתיר.

פיני בדש: צריך לחשוב איך ביחד בהחלטה של ראש הממשלה, רק הוא בסופו של דבר יכול לתת החלטה, וכולם יסתדרו לפי התקציבים, לפי לוחות הזמנים.

פיני בדש: אין מקום אחר, אגב – או נבטים.

פיני בדש: אני חבר ועדה מחוזית הרבה שנים, כל מקום אחר עם ההתנגדויות, עם הירוקים והצהובים והאדומים, וכל מה שיכול להיות, לא יקרה, גם לא עוד שלושים שנה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה.

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת דב חנין, בבקשה.

דב חנין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

דב חנין: אני מודה על קיום הישיבה הזאת, ואני רוצה לפתוח בעמדתי בקצרה, ואני אומר אותה באופן חד.

דב חנין: אם מדינת ישראל צריכה שדה תעופה בין-לאומי נוסף, המקום היחיד האפשרי הוא נבטים.

דב חנין: זה קצת צפונה למרכז הגיאוגרפי של המדינה.

דב חנין: זה לא ממש במרכז, אבל טיפה צפונה למרכז.

דב חנין: הגיע הזמן שיהיה לנו שדה תעופה.

פיני בדש: אגב, מדדנו ממטולה-אילת, עומר בדיוק באמצע.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, נאמרו פה הרבה מאוד נימוקים, ואני לא אחזור על הנימוקים שנאמרו.

דב חנין: אני רק רוצה להתייחס לסוגיה שמרגיזה ומקוממת אותי במיוחד, וזה כמובן ההתבטאות של נציגי הצבא שיש לי הרבה כבוד והערכה אליהם בתחום הצבאי, בזכות הנימוק הסביבתי.

דב חנין: הנימוק הסביבתי אומר שלא צריך לעשות את השדה בנבטים.

דב חנין: האמירה הזאת היא מקוממת כי שתי החלופות שבהן מדובר הן הרבה יותר מסוכנות והרבה יותר מזיקות מבחינה סביבתית.

דב חנין: ההצעה למקם את השדה במגידו היא הצעה, אין לי מילה אחרת לקרוא לה אלא הזויה, פשוט הזויה.

דב חנין: לקחת את עמק יזרעאל, אחד המקומות המרשימים המשמעותיים גם מבחינה נופית, גם מבחינה סביבתית, גם מבחינה תרבותית, גם מבחינה היסטורית, ולהפוך את עמק יזרעאל לשדה תעופה בין-לאומי, זו נראה לי הצעה שאם לא היינו יושבים פה בפורום רציני הייתי רואה אותה פשוט כסוג של פרובוקציה.

דב חנין: אני חושב שמאחורי ההצעה הזאת אין שום היגיון, אין בה שום טעם.

דב חנין: יש בה הרבה מאוד נזקים.

דב חנין: ההצעה של שדה תעופה בים יש בה עניין כמובן – שמדינת ישראל אולי תתרחב ותגיע בסופו של דבר לקפריסין, ויהיה לנו רצף טריטוריאלי.

דב חנין: כולנו נוכל לנסוע אולי בכביש גישה לקפריסין, זה רעיון מעניין.

דב חנין: אבל גם אותה לנמק בנימוקים סביבתיים - אני חושב שזו אמירה שהיא באמת מדלגת במהירות על המחירים הסביבתיים מרחיקי הלכת שיש בהקמת שדה בים.

דב חנין: ואני עוד לא מדבר על העלויות וכל המשמעויות האחרות שהן רלוונטיות.

דב חנין: יש שדה תעופה שהוא כבר קיים במדינת ישראל והוא נמצא בנבטים.

דב חנין: נכון שהשדה הזה משמש היום אך ורק את הצבא, ואני משוכנע שלצבא יש צרכים, והצרכים האלה הם לגיטימיים, ואף אחד לא בא לפגוע בהם.

דב חנין: לצרכים האלה יכולים להיות פתרונות נוספים גם במסגרת שדות תעופה אחרים שנמצאים היום בידי הצבא, כולל בנגב, ושאולי צריך להרחיב ולשפר אותם, ולהשקיע בהם יותר כדי שיוכלו לענות על הצרכים הנוספים, וגם אולי במסגרת שדה התעופה בנבטים עצמו.

דב חנין: גם זה דבר שהוא אפשרי.

דב חנין: יש לנו, למשל, בחיפה נמל שמשמש היטב גם את חיל הים, וגם את המערכות האזרחיות, עם כל הקושי.

דב חנין: מוצאים פתרונות, וזה מה שצריך לעשות כאשר במדינה הזאת יש מרחב שטח שהוא קטן ומצומצם.

דב חנין: לכן, אדוני היושב-ראש, אני מקווה שבסיום הישיבה הזאת גם הוועדה שלנו תקבל החלטה חד-משמעית בזכות הקמת השדה בנבטים, תעודד את שר התחבורה לקדם את המהלך הזה שהוא מהלך שנעשה בעקבות עבודת צוות בין-משרדי שהמליץ על כך, ותפנה לרשויות משרד הביטחון, וחיל האוויר במיוחד, כדי שייערכו למצוא את הפתרונות הראויים והמתאימים לצרכים שלהם.

כרמל שאמה-הכהן: תודה.

כרמל שאמה-הכהן: חנן ארז, ראש מועצת מגידו.

חנן ארז: אדוני היושב-ראש וחברי הכנסת, אני מאוד מודה לכם על קיום הדיון הזה כבר בפעם השנייה.

חנן ארז: בעיניי, זה בהחלט כמעט שיאו של תהליך דמוקרטי שמביא את הדיון לבית המחוקקים, ובסופו של דבר, מפנה אותו לראש הממשלה ולממשלה על מנת שתקבל הכרעה בעניין.

חנן ארז: אני חושב שזה חיזיון כמעט נפרץ שלפתע כל ראשי הערים, או כמעט רובם אם נדייק, בחזית אחת, בין מהצפון, מהרכז ומהדרום, חברו פה ביחד במאבק משותף מתוך הנחה שהשדה הזה בא לקדם את פיתוח הנגב.

חנן ארז: אני לא בא רק להציג את ההתנגדות לפיתוחו של השדה במגידו כי אני חושב שהמחיר הוא מחיר פשוט.

חנן ארז: הוא יהיה אומלל מבחינה היסטורית.

חנן ארז: זה מגה פיתוח בשביל עמק יזרעאל, וזה יהפוך את העמק על פניו.

חנן ארז: אני חושב שמדינה שממילא כבר נלחמת נגד המדבור תעשה מעשה איוולת אם היא תביא דווקא את השדה הזה ללב העמק.

חנן ארז: שותפים לזה כל הגופים הירוקים, שותפים לזה המשרדים שאמונים על הגנת הסביבה.

חנן ארז: למעשה, החל משר התחבורה וסגן ראש הממשלה, ממלא מקום ראש הממשלה, ואחרים שהם שותפים למאבק, ומרבית השרים שותפים לתפיסה הזה, אני חושב שהם גיבשו בהחלט עמדה.

חנן ארז: אני מכבד את עמדת משרד הביטחון.

חנן ארז: אני ניהלתי לא מעט שיחות עם אנשי משרד הביטחון ועם אנשי חיל האוויר, ואני מבין את המצוקות שלהם.

חנן ארז: תפקידם להעלות אותם פה, ובהחלט להציג אותם גם בפני הממשלה כי צריך יהיה לתת להם מענה.

חנן ארז: אני לא דוחה את הטענות האלה, אבל נדמה לי שכאן באה הכרעה לומר שהיא צריכה לומר שסדר-היום האזרחי בסופו של דבר גובר על סדר-היום הצבאי.

חנן ארז: תודה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: עופר בן אליעזר, ראש המועצה רמת ישי.

עופר בן אליעזר: אדוני היושב-ראש, מכובדי- כולם.

עופר בן אליעזר: יש פה כמה דברים שאני מבקש לחדד.

עופר בן אליעזר: ראשית, פעם ראשונה שאני שומע שבכלל לא צריך שדה נוסף.

עופר בן אליעזר: ה-issue היה שצריך שדה נוסף.

עופר בן אליעזר: ואם צריך שדה נוסף אז איפה עושים אותו?

עופר בן אליעזר: התפיסה אותה צריך לקחת היא האם אנחנו מדברים על תפיסה חברתית-כלכלית או תפיסה ביטחונית.

עופר בן אליעזר: אני חושב שצריכים להפוך קצת את החשיבה במדינה, בממשלה, ולעבור לתפיסה החברתית.

עופר בן אליעזר: אנחנו ראינו מה קורה בטרכטנברג.

עופר בן אליעזר: זה בא מהתפיסה החברתית, וזה קורה גם פה כי אנחנו צריכים לדבר על החברה והכלכלה, ואנחנו יודעים מה קורה בנגב.

עופר בן אליעזר: בתור אחד שמשרת במילואים יש לי המון הערכה לצבא שעושה עבודה נאמנה.

עופר בן אליעזר: הצבא צריך לשרת אותנו, ולא אנחנו אותו.

עופר בן אליעזר: הוא צריך לבצע את המדיניות שאנחנו קובעים, ולא מה שהוא קובע.

עופר בן אליעזר: אם היינו צריכים להקים את מדינת ישראל, והיינו באים היום לצבא ואומרים: בוא נקים את מדינת ישראל, היו אומרים לנו בדיוק אותו הדבר, ומדינת ישראל לא היתה קמה.

אבישי ברוורמן: בצלאל בטח יודע, אבל אני לא יודע אם הצעירים יודעים שבן-גוריון שקל בתחילה להקים את בירת ישראל בכורנוב, בעיר שנמצאת בדרום.

אבישי ברוורמן: אתה יודע את זה?

בצלאל טרייבר: חבר הכנסת ברוורמן, בתור יוצא שבט באר-שבע זה נראה לא רע.

אבישי ברוורמן: אבל זה נכון.

אבישי ברוורמן: אתה זוכר שהוא שקל את זה בתחילה?

עופר בן אליעזר: מי שיושבים פה בתמימות דעים מוחלטת הם המנהיגים החברתיים של מדינת ישראל, לא הביטחוניים.

עופר בן אליעזר: כל השורה שיושבת פה בצד הזה זה המנהיגים החברתיים של מדינת ישראל שחושבים על החברה ועל המדיניות החברתית, ואיך לקדם אותה.

עופר בן אליעזר: כשיש תמימות דעים האומרת שאפשר לפתח את הנגב בצורה חד-משמעית, וכולם באמת תמימי דעים בעניין הזה, ואנחנו יודעים שמרבית שטח מדינת ישראל נמצא בנגב, אני חושב שזה מובן מאליו.

עופר בן אליעזר: נכון, ההחלטה בסוף תהיה אצל ראש הממשלה – לא יעזור כלום.

עופר בן אליעזר: אבל אנחנו גם יודעים שמרבית השרים תומכים בה, מהמשנה לראש הממשלה והשר לפיתוח הגליל סילבן שלום, ודרך שר התחבורה כץ, ושר התיירות שלא מתנגד, ועוד ועוד ועוד.

עופר בן אליעזר: אני חושב שהצבא צריך להבין שהוא צריך לקחת את המשימה הזאת ולמצוא את הפתרונות כדי שהשדה הנוסף יהיה בנבטים.

עופר בן אליעזר: לא אנחנו משרתים אותו אלא הוא משרת אותנו.

עופר בן אליעזר: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה לך.

כרמל שאמה-הכהן: אל"מ רמי, ראש מחלקת תשתיות, אגף תקציבים, חיל האוויר.

רמי: שמי רמי, אני משרת באגף התכנון.

רמי: תחת אחריותי הובלת המהלך של צה"ל לנגב ועלייה לנגב, ובין היתר כל נושא התכנון של הפריסה הצבאית.

רמי: אדוני היושב-ראש, אני חושב שיש יותר הסכמה מאי-הסכמה.

רמי: אתחיל מזה שאני מאוד מכבד את הקונסנזוס הכמעט שלם של ראשי המועצות ושאר הדוברים בהקשר של נבטים כחלופה מובילה, אולי אפילו יחידה.

רמי: על מה אנחנו מסכימים?

רמי: אנחנו מסכימים שצריך שדה משלים לנתב"ג, אנחנו מסכימים שצריך לפתח את הנגב.

רמי: צר לי על האופן בו ראש עיריית באר שבע ביטא את הדברים, למרות שאני מבין את האמוציות.

רמי: אבל באמת שלא ניתן להגיד לצה"ל אף לא מילה אחת בהקשר של ההבנה או אי-ההבנה מה צריך לעשות בהקשרים של פיתוח הנגב.

רמי: אנחנו מובילים את מימוש החזון הזה.

רמי: אנחנו לא היחידים, אבל אנחנו מובילים את מימוש החזון.

רמי: אנחנו גם מסכימים שנדרש מענה שיוצר איזון.

רמי: אי-אפשר רק את הצרכים האזרחיים, ובוודאי שאי-אפשר רק את הצרכים הצבאיים.

רמי: כל מה שאנחנו עושים כל הזמן זה שמוצאים את ההליכה העדינה הזאת על נקודות איזון.

רמי: זה קורה יום יום על אין סוף מישורים בין צבא לאזרחות, ובסוף כנראה שההחלטה לא תילקח כאן.

רמי: השאלה בהקשרים של ההישג הנדרש מהישיבה כאן היא שאלה מהותית, בעיניי.

רמי: אני רוצה להמליץ לך לקבל שלוש החלטות.

רמי: האחת - מעבר לדיון הפוליטי חברתי שהוא סופר חשוב ולגיטימי, יש פה דיון שהוא מקצועי.

רמי: בשונה ממה שאמר חבר הכנסת ברוורמן לגבי החלטת מפקד שאני מקבל שבסוף צריכה להיות כזאת, אבל כל מפקד מקבל את ההחלטה, קודם כל, כי הוא מבין את הנתונים, והוא עושה ניהול סיכונים, והוא מבין באופן שקול מה נכון להחליט.

רמי: אני חושב שהנתונים לא הוצגו כאן.

רמי: אני מקווה שהאנשים הנכבדים שדיברו קודם לכן מכירים אותם.

רמי: אני רק אתן דוגמה לנתונים, ואחרי זה אני אסביר מה אני ממליץ.

רמי: לפי נתונים שמפורסמים, בשנת 2000 מספר הנוסעים עמד על 9.3 מיליון נוסעים בבן-גוריון.

רמי: בשנת 2005, בקבוצות של חמש שנים, המספר היה 8.51 מיליון נוסעים בבן-גוריון.

רמי: בשנת 2010 המספר עמד על 11.48.

רמי: בשיטה פשוטה ולא רלוונטית, אבל אני אשתמש בה לדיון פה, אקסטרפולטיבית כדי להגיע למגבלה של 24 מיליון נוסעים בבן-גוריון שהיא המגבלה הרלוונטית מהקשרי רעש בגלל סוג המטוסים שמותר לטוס בו כרגע, אנחנו נגיע למגבלה של 24 מיליון בשנת 2050.

רמי: לכן, ההמלצה הראשונה שלי היא שיוצגו הנתונים של משרד התחבורה בקשר לתחזית מתי נדרש שדה משלים נתב"ג.

רמי: כי השאלה מתי מאוד מאוד רלוונטית.

רמי: אם יש תכיפות גבוהה צריך לטפל עכשיו בהרחבת בן-גוריון, כי אי-אפשר להקים שדה בקצב מאוד גבוה.

רמי: אם התכיפות מאוד נמוכה, הסוגיה של חלופה, לא החלטה על אי בים, הסוגיה של חלופה אי בים היא מאוד רלוונטית.

רמי: ואם יש זמן אחר, צריך לדון בו.

רמי: מה שאני טוען הוא, כמו שאמרתי, צריך שדה.

רמי: אנחנו לא מסכימים על מתי.

רמי: כל זמן מעבר לעשור הוא זמן רלוונטי לכל החלופות שהוצגו, ויש עוד נתונים.

רמי: לכן, מה שאני מציע שכדי שיהיה דיון על המהות, נבין רגע את הנתונים על מתי צריך שדה, ועל הניתוח בין החלופות.

רמי: הוצגו פה שלוש חלופות עיקריות.

רמי: האחת, אי בים.

רמי: השנייה, מגידו.

רמי: השלישית, נבטים אתם יכולים להפוך את הסדר לפי העדפה שלכם.

רמי: צריך להעמיד אותם על טבלה אחת אל מול החלופות.

רמי: לדוגמה, לא אני אומר את זה, משרד התיירות ומשרד התחבורה בבדיקה המקצועית שלהם במסגרת העבודות המקצועיות שהיו לאורך השנים טוענים שאגן הביקוש לתחבורה, לצרכים של האנשים שטסים ומשתמשים בשדה בין-לאומי, אגן הביקוש הזה נמצא צפונית לתל-אביב.

רמי: נתונים מהסוג הזה של איפה אגן הביקוש, מה תהיה הפגיעה במרחב האווירי, מה המשמעויות - - -

פיני בדש: הכול זמני.

רמי: נכון.

רמי: כמו שאמרתי, אני חושב שצריך לעשות את זה בניתוח, לא ב-Time Line של 2012, אלא ב- Time Line יותר מאשר בעוד עשור, אלא בשנים ההם ב-40 – 50 שנה קדימה שבהם השדה יהיה פעיל.

רמי: לכן, יש פרמטרים לבחירה בין החלופות.

רמי: התחלתי למנות את הפרמטרים.

רמי: אני אשמח להעביר את זה, חבל פשוט על הזמן.

רמי: הפרמטרים הם פרמטרים מקצועיים ומאוד מאוד רלוונטיים.

רמי: אחרי כך אפשר לעשות העדפה, ולהגיד שאל מול הנתונים הקיימים אנחנו מעדיפים חלופה כזאת או אחרת.

רמי: אני חושב שזו חובה להגיש את הנתונים האלה, כמו שתיארתי, לראש הממשלה ולאנשים שדנים בזה, ושרוצים להביע את דעתם.

אבישי ברוורמן: אני מסכים לחלוטין.

אבישי ברוורמן: ראש הממשלה כדי לקבל החלטה צריך להבין את הנקודות האלה והאחרות ויחליט.

אבישי ברוורמן: העמדה הזאת - יש כאלה החלוקים עליה, יש גם גופים.

אבישי ברוורמן: אבל, בהחלט ראש הממשלה צריך לקבל את כל התמונה, אבל להחליט, ולהחליט מהר.

רמי: אני מסכים על זה.

רמי: במהות הדבר השני שנדרש, וצוין כאן קודם לכן שהידע הוא ידע מוגבל בארץ בהקשר לתכנון שדות תעופה.

רמי: יש אנשים שגם הכנסת משתמשת בהם, שיש להם מומחיות במחקר השוואתי בתחומים כלכליים, ובוודאי בתכנונים תכנוניים.

רמי: הם עוסקים, לדוגמה, בתחום של תכנון או קידום של רפורמה בחוק התכנון והבנייה.

רמי: במחקר השוואתי יש הרבה מאוד רלוונטיות לשאלות מה הקיבולת המקסימאלית או זו האופטימאלית שנכון לתכנן עבור שדה תעופה בן-גוריון, כי גם כשאתה מסתכל עליו בתוכנית רב-שנתית נכון להכין אותו לעשורים הקרובים כי הוא ימשיך להיות שדה ראשי.

רמי: מה המגבלה התכנונית שם?

רמי: המספרים בעולם, למיטב ידיעתי, ואני לא מקצוען בתחום הזה, הם עד כדי 30 מיליון.

רמי: בתשתית קטנה, מצומצמת מזו של בן-גוריון, המגבלה היא 30 מיליון נוסעים.

רמי: אנחנו בפחות מחצי מזה.

לאה ורון: מאיפה הנתון של ה-30 מיליון?

רמי: יש מספר שדות בעולם שהתשתית שלהם מצומצמת מזו של בן-גוריון, שהקרבה שלו למטרופולין הגדול באזור ה-10 עד 15 ק"מ, ושהקיבולת היא המספרים שתיארתי.

רמי: הדבר השני שהייתי ממליץ בו על מחקר השוואתי זה על אי בים.

רמי: אנחנו לא חלוצים בעניין הזה.

רמי: יש למעלה מעשרה איים כאלו שנבנו, כולל הניתוח העמוק, הכלכלי קודם כל.

רמי: כי זה ההיתכנות הכלכלית בהקשר של העומס על תקציב המדינה, יוצאת מהכלל.

רמי: כפרויקט תיירותי תחבורתי ופרויקט אזרחי כלכלי, יש היתכנות נהדרת, ואפשר לבנות את זה בשיטות שלא מעמיסות כהוא זה על ההוצאה.

רמי: אבל יותר מזה שמחקר השוואתי בתחום הכלכלי רלוונטי, המחקר ההשוואתי בתחום התכנוני רלוונטי, מכיוון שהסוגיות של איזון עם הפגיעה בטבע, עם חולות נודדים, ועם שאר הדברים הרלוונטיים בפגיעה בקרקעית הים, הם כאלה שכבר דנו בהם וביצעו אותם, ויש כבר נתונים לגביהם.

רמי: לכן, החלופות השונות צריכים להיבחן גם לאור המחקר ההשוואתי.

רמי: ברשותכם, אני אסכם כי אני טיפה הארכתי.

רמי: אני חושב שהדיון הזה הוא מאוד חשוב.

רמי: הצבא בא ממקום מקצועי לבטא את דעתו, ממקום של אחריות.

רמי: לנו יש אחריות - וראש עיריית דימונה איננו כאן, וצר לי על זה – על הגנת שמי המדינה.

רמי: כשהמשפחה שלי והמשפחות שלכם ישנות, כולנו, אנשי חיל האוויר, אחראים על הגנת שמי המדינה.

רמי: מקיץ 1983 זה המקצוע שלי.

רמי: ההסמכה הראשונה שלי בחיל האוויר היתה להגן על הכור בדימונה.

רמי: זה מה שאנחנו עושים.

רמי: חובתי לומר ששתי דקות טיסה בגובה נמוך, כי זה הגובה של ההקפה בהצטרפות לשדה תעופה, שתי דקות טיסה מהקפה כזאת לתוך המטרה האסטרטגית הכי משמעותית של מדינת ישראל זה אירוע שכדאי שמי שרוצה להביע את דעתו, ואחרי זה גם לשכנע בה, ידע את זה.

רמי: כי מישהו יצטרך לקבל שם החלטה, וזה סג"מ, האם הוא מאשר פתיחה באש או לא על מטוס אזרח בגובה נמוך בנתיב כניסה אל הכור.

רמי: אנחנו פה להביע את דעתנו המקצועית, ולשתף אתכם בהבנה שלנו.

רמי: אין פה החלטה.

רמי: אנחנו ננסה להשפיע כמיטב הבנתנו, ומי שיכריע, כמו שנאמר, באופן דמוקרטי.

רמי: ופעם אחת שזה יוכרע, נמלא את זה באופן מלא.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: ניר פפאי מהחברה להגנת הטבע.

ניר פפאי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

ניר פפאי: אני אתייחס ברשותך להיבט הסביבתי.

ניר פפאי: אני רוצה לצטט שתי שורות מתוך מסמך שפורסם פה בכנסת לפני שבוע על-ידי מרכז המחקר, והוא מדבר על דבר שחלקנו יודעים, אבל חשוב להדגיש כי מזה נגזרת התפיסה שלנו ושל אחרים.

ניר פפאי: אני מצטט: ישראל מובילה בצפיפות אוכלוסייה ובשיעור גידול האוכלוסייה בעולם המפותח, והם ממשיכים שהקרקע במדינת ישראל היא משאב ציבורי חיוני ביותר, ויש לנקוט מדיניות פיתוח בת-קיימא.

ניר פפאי: העובדה הזאת מחייבת אותנו לחשוב אחרת.

ניר פפאי: אנחנו לא בארצות-הברית ולא במדינה אחרת כך שיכולים להקים עוד ועוד שדות תעופה.

ניר פפאי: אנחנו צריכים להתבסס על תשתית קיימת, ולא לדבר על שדות תעופה חדשים.

ניר פפאי: אני אדבר על מגידו.

ניר פפאי: מגידו הוזכר פה, כבר התייחסו להשלכות הסביבתיות והעובדה של ערך מורשת שלו.

ניר פפאי: כמובן שלא בא בחשבון שדה תעופה מבחינה סביבתית במגידו.

ניר פפאי: אני חייב לצנן את ההתלהבות לגבי אי בים.

ניר פפאי: בעיניי, זה חלום באספמיא.

ניר פפאי: יש איים בים, לא בים כמו ישראל.

ניר פפאי: לא דומה לים כמו ישראל מבחינת משטר גלים, ומבחינת הבתימטריה שלו - -

רמי: כמו שכבר עכשיו יש שדה תעופה במגידו.

ניר פפאי: - - אלא במקומות שהם רדודים, ואין שם משטר סערות דומה.

ניר פפאי: לכן, הנושא של אי בים מעבר לעובדה שהוא יחריב את קו החוף, מאוד מאוד בעייתי לממש אותו.

ניר פפאי: ולכן, אני חושב שהרעיון הזה שנראה אולי מאוד מבטיח, לא עומד מאחוריו הרבה.

ניר פפאי: ולכן, אנחנו מתכנסים לשתי חלופות: חלופה אחת אליה התייחסה מערכת הביטחון, האפשרות שצריך לבדוק.

ניר פפאי: איך עושים את זה בלי להשפיע על הסביבה, איך זה לא יפגע בתושבים שיושבים סביב נתב"ג.

ניר פפאי: אפשרות השנייה היא נבטים שכמובן מבחינה סביבתית היא החלופה הנכונה.

ניר פפאי: כבר הדברים נאמרו, אנחנו מתלבשים על תשתית קיימת, ואין לכך השלכות סביבתיות.

ניר פפאי: לסיכום, במציאות של ישראל, אלו שתי החלופות שצריך להתמקד בהן.

ניר פפאי: תודה.

פיני בדש: פעם ראשונה איכות סביבה בעד משהו.

דב חנין: אנחנו כל הזמן בעד סביבה, בעד בריאות, בעד אוויר נקי.

פיני בדש: ניסיתי לעשות איתם עסקה בוועדה המחוזית אלף פעמים מצביעים נגד, 1 בעד.

פיני בדש: גם זה לא הצלחתי.

דב חנין: אולי אתה נגד סביבה?

דב חנין: תבדוק.

כרמל שאמה-הכהן: חבר הכנסת דב חנין, תודה.

כרמל שאמה-הכהן: ישראל קרן שותף לכתיבת מכתב הטייסים לשר הביטחון בנושא נבטים.

ישראל קרן: שלום, תודה.

ישראל קרן: אני לא מייצג באופן רשמי, אבל באופן לא רשמי קבוצה של טייסים.

ישראל קרן: כולם יוצאי חיל אוויר, חלקם טסים היום עדיין בחיל האוויר.

ישראל קרן: כולם טייסים נתיבי תובלה אזרחיים בחברות תעופה אזרחיות ישראליות.

ישראל קרן: אני רוצה לציין שלוש נקודות שעלו במכתב שלנו.

ישראל קרן: האחת, שדה התעופה בן-גוריון נמצא בחיתוליו, ועל זה אנחנו חייבים להסכים.

ישראל קרן: יש שם פוטנציאל, אני לא רוצה להגיד מקצועית לכמה שנים.

ישראל קרן: שנית, יש אלף סיבות נגד הקמת שדה במגידו.

ישראל קרן: אנחנו לא מוצאים אפילו אחת בעד.

ישראל קרן: שלוש, אנחנו חושבים שהטיסה הצבאית והאזרחית ביחידת הנפח סביב נבטים היא אפשרית.

ישראל קרן: היא אפשרית, היא דורשת תכנון, עבודת מטה.

ישראל קרן: אי-אפשר לעשות אותה מחר בבוקר.

ישראל קרן: בהזדמנות זו אני רוצה להעלות נקודה שאיש לא מדבר עליה.

ישראל קרן: חלקכם בכלל לא מבינים שהיא קיימת, אבל היא קיימת בעולם התעופה.

ישראל קרן: בעולם התעופה יש מושג שנקרא שדה חלופי, לא שדה משלים, מה שנקרא שדה אלטרנטיבי.

ישראל קרן: שדה חלופי הוא שדה שכל טיסה שטסה לשדה כלשהו שהוא היעד שלה חייבת לרשום אותו בשדה החלופי שלה.

ישראל קרן: היה ושדה היעד נסגר מסיבה כלשהי, היא צריכה ללכת ולנחות בשדה החלופי.

ישראל קרן: לצורך כך, אותה טיסה סוחבת איתה המון דלק.

ישראל קרן: כשג'מבו ממריא בניו-יורק וטס לתל-אביב, השדה החלופי שלו לא נמצא במדינת ישראל, כי במדינת ישראל אין שדות חלופיים.

ישראל קרן: הוא יכול להיות בעמאן, הוא יכול להיות הרבה יותר גרוע, בלרנקה.

ישראל קרן: כל טיסה כזאת סוחבת איתה שניים-שלושה-ארבעה טון דלק מיותרים.

ישראל קרן: תכפילו את זה במכפלות הרלוונטיות, תקבלו מספרים אסטרונומיים.

ישראל קרן: למדינת ישראל אין שדה חלופי היום.

ישראל קרן: אני לא יודע איזה השלכה מדינית יש לזה.

ישראל קרן: לדעתי, כבדה מאוד.

ישראל קרן: אבל אני כן מכיר את ההשלכות הכלכליות של זה.

ישראל קרן: לדעתנו, שדה נבטים ניתן להתאימו למטרה הזאת בזמן קצר.

כרמל שאמה-הכהן: תודה.

כרמל שאמה-הכהן: צ'ארלס סולומון סמנכ"ל בכיר תכנון כלכלי במשרד התחבורה.

צ'ארלס סולומון: בוקר טוב.

צ'ארלס סולומון: רציתי רק להציג כמה דברים עובדתיים.

צ'ארלס סולומון: כפי שנאמר, שר התחבורה העביר למזכיר הממשלה ב-26 לדצמבר 2011 את המלצות צוות ההיגוי הבין-משרדי שמונה על-ידי שר התחבורה, ואת המלצתו בדבר החלופה המועדפת למיקום שדה תעופה משלים לנתב"ג לפעילות האזרחית.

צ'ארלס סולומון: הוא ביקש במסגרת פנייתו שהנושא יעלה לדיון והכרעה בממשלה, זאת לאחר שהצוות שאני עמדתי בראשו הגיש את ההמלצות לשר התחבורה במגוון נושאים שקשורים לקידום זמינות של שדות תעופה ב-1 לנובמבר 2011.

צ'ארלס סולומון: ברצוני להדגיש שבהחלטת הממשלה מספר 3512 מה-24.7 נקבע כי הקמת שדה תעופה משלים לנתב"ג הינה צורך לאומי דחוף.

צ'ארלס סולומון: במסגרת ההחלטות שהתקבלו על-ידי הממשלה ביולי ובאוגוסט 2011 הוחלט לצרף לצוות הבין-משרדי גם נציגים נוספים על מנת לקחת בחשבון את מכלול השיקולים.

צ'ארלס סולומון: הצטרפו לצוות נציגי המשרד להגנת הסביבה, משרד התיירות, ונציג המשרד לפיתוח הנגב והגליל.

צ'ארלס סולומון: ההחלטה שהוטלה על שר התחבורה ועל שר הביטחון היא להגיש לממשלה תוך 90 יום את המלצות צוותי ההיגוי הבין-משרדיים שנתמנו, לבחינת קידום זמינות לשדה תעופה בין-לאומי אזרחי כשדה משלים לנתב"ג, ולצורך הכרעת הממשלה בדבר מיקום השדה המשלים.

צ'ארלס סולומון: ברצוני רק לציין מתוך עיקרי ההמלצות שהובאו על-ידי שר התחבורה למזכיר הממשלה.

צ'ארלס סולומון: כתוב: 1, בהמשך להכרת הממשלה בצורך הלאומי הדחוף בהקמת שדה תעופה בין-לאומי אזרחי משלים לנתב"ג, לפעול לתכנון והקמת שדה תעופה משלים לנתב"ג במהלך העשור הקרוב, ובמקביל לקדם זמינות של אתרים נוספים כמפורט בהמלצות.

צ'ארלס סולומון: סעיף 2, להכיר בחלופת נבטים כחלופה המועדפת למיקום השדה המשלים לנתב"ב לפעילות האזרחית.

צ'ארלס סולומון: כפי שנאמר, נציגי משרד הביטחון לא תמכו בהמלצה במסגרת עבודת הצוות.

צ'ארלס סולומון: לאשר את תמ"א 15/1 תוך הסרת חלופה ציקלג שאינה רלוונטית משיקולים ביטחוניים ואחרים.

צ'ארלס סולומון: הסעיף האחרון שאני רוצה לציין מתוך ההמלצות – להטיל על שר הפנים באמצעות ועדות התכנון לקדם את ההליך הסטטוטורי של חלופת נבטים כשדה תעופה בין-לאומי לפעילות אזרחית, לרבות בחינת המשמעויות והמגבלות הנובעות משילוב פעילות האזרחית בשדה תעופה נבטים על מנת שאישור מתן תוקף לתוכנית יינתן לא יאוחר משנה מיום הגשתה.

צ'ארלס סולומון: המטרה היא, כמו שנאמר בפתיחה, לייצר שדה תעופה משלים לנתב"ג במהלך העשור הקרוב.

צ'ארלס סולומון: בכל מה שקשור להיבטים של בטיחות תעופה, ברצוני להדגיש שיושב פה ראש רשות תעופה האזרחית גיורא רום שנציגיו - -

אבישי ברוורמן: אני רק רוצה להגיד, מכיוון שאני רק סגן ולא בחיל אוויר – טייס מהולל.

צ'ארלס סולומון: - - נציגיו גם היו חלק אינטגראלי של גיבוש גם ההמלצות של הצוות, וגם בוצעה על-ידי רשות התעופה האזרחית עבודת מטה, והציגו בפני שר התחבורה את האפשרויות, כולל קידום הקמת שדה תעופה משלים בנבטים.

צ'ארלס סולומון: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: סיגל מורן, ראש המועצה האזורית בני שמעון, בבקשה.

סיגל מורן: צהרים טובים.

סיגל מורן: אני לא אאריך, אני לא רוצה לחזור על הדברים שנאמרו.

סיגל מורן: נראה לי באמת מיותר לחזור ולדבר על החשיבות של ההחלטה הזאת לגבי הנגב.

סיגל מורן: צריך לזכור שאומנם אנחנו תושבי הנגב, ראשי רשויות בנגב, אבל הנגב הוא של כולנו.

סיגל מורן: הוא לא שייך לנו, האינטרס של פיתוח הנגב הוא של כולנו.

סיגל מורן: אני רק רוצה לציין נקודה אחת.

סיגל מורן: אני לא הייתי מעורבת בשלבים שבהם התקבלה ההחלטה על העברת בסיסי צה"ל דרומה.

סיגל מורן: אני משערת שגם אז אם למשרד הביטחון ולצה"ל היו אפשריות ריאליות להישאר במרכז הארץ, הם היו בוחרים בהן.

סיגל מורן: אני לא משערת שההחלטה לעבור דרומה היתה מתוך רצון של צה"ל לעבור דרומה מבחינת האינטרסים של צה"ל.

סיגל מורן: בסופו של דבר, היה שם שילוב אינטרסים שמאפשר הקמה של בסיסים בתנאים שנדרשים היום, לצד אינטרסים לאומיים.

סיגל מורן: ההחלטה שהתקבלה שם אז היתה החלטת מפקד, ומאז ועד היום אנחנו עובדים יחד עם מערכת הביטחון ועם צה"ל בכדי לקדם את הנושא.

סיגל מורן: אנחנו – האזרחים בנגב – עושים כמיטב יכולתנו כדי שהמהלך יצלח.

סיגל מורן: אני מציינת את זה מכיוון שאני חושבת שחלוקת התפקידים בשולחן הזה היא נכונה.

סיגל מורן: תפקידם של אנשי משרד הביטחון ושל חיל האוויר הוא לייצג נאמנה את האינטרסים של מערכת הביטחון.

סיגל מורן: התפקיד שלנו הוא לומר לך, יושב-ראש הוועדה, ולחברי הוועדה, לחברי הכנסת, שאנחנו מבקשים שני דברים: האחד, שהצעת ההחלטה של שר התחבורה תובא בהקדם לדיון בממשלה.

סיגל מורן: שתיים, שתתקבל ההחלטה הנכונה למדינת ישראל בראייה הכוללת של הדברים.

סיגל מורן: אחרי שההחלטה הזאת תתקבל, אין לי ספק שצה"ל, משרד הביטחון וכל הגופים האזרחים הרלוונטיים, כולנו, כמו שאנחנו עושים היום, נעשה גם אז.

סיגל מורן: כולם ביחד ידאגו שההחלטה הזאת תיושם בדרך הטובה ביותר בתוך מכלול האילוצים הבלתי אפשריים שקיימים במדינה הקטנה שלנו.

סיגל מורן: תודה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: שחר סולר, המשרד להגנת הסביבה.

שחר סולר: צהרים טובים.

שחר סולר: אני ראש אגף תכנון במשרד להגנת הסביבה.

שחר סולר: הייתי חבר בוועדה שריכז צ'רלי סולומון.

שחר סולר: אני לא אחזור על דברים שנאמרו.

שחר סולר: מבחינתנו, מבחינת הוועדה, היו שלוש חלופות רלוונטיות יחסית: מגידו, נבטים ואי בים.

שחר סולר: מבחינה סביבתית יש רק חלופה אחת שהיא סבירה, חלופת נבטים.

שחר סולר: חלופת מגידו פשוט בלתי סבירה בעליל.

שחר סולר: צריך לזכור ששדה תעופה זה לא רק המסלול והמגדל, אלא כל הפעילות סביבו, אם זה פעילות מסחרית, פעילות של הי-טק, מבנים שונים, שתחולל שינוי בכל המרחב.

שחר סולר: חלופת נבטים מתבססת על תשתיות קימות, וזה ברור.

שחר סולר: בהחלטה של הוועדה של צ'רלי נשאר עוד סעיף אחד קטן שאנחנו התנגדנו, ואני חושב שהוועדה צריכה לדעת את זה.

שחר סולר: הסעיף אומר שבמקביל לאישור חלופת נבטים וכו', תמשיך להיבדק חלופת מגידו.

שחר סולר: מי שלא רוצה שדה תעופה נוסף במדינת ישראל, שישאיר את הסעיף הזה.

שחר סולר: למה?

שחר סולר: כי כשסעיף כזה נשאר – ואני גם נציג המשרד במועצה הארצית – אז המועצה יושבת וממתינה.

שחר סולר: למה להשקיע עכשיו מיליונים בלהתחיל לתכנן ולקדם חלופה בנבטים כשעדיין יש סיכוי שהחלופה במגידו תרים את הראש ותתעורר ותתקדם.

שחר סולר: ימתינו עד שתתקבל החלטה סופית, סופית, סופית.

שחר סולר: לכן, אני חושב שצריך להוריד מעל השולחן את חלופת מגידו.

שחר סולר: צריך להבין שאם רוצים שדה תעופה נוסף צריכה לבוא חלופה אחת, וזו חלופת נבטים.

שחר סולר: תודה.

כרמל שאמה-הכהן: משה סיני, ראש עיריית ראש העין, בבקשה.

משה סיני: צהרים טובים לכולם.

משה סיני: אני כאן גם כנציג המרכז לשלטון מקומי, כמי שמרכז את הוועדה לחשיבה ולתכנון אסטרטגי של המרכז.

משה סיני: אני רוצה לומר שלושה דברים מרכזיים, ולהיות ממוקד בדברים שלי.

משה סיני: ראשית, אדוני היושב-ראש, אני רוצה לספר לך שיש היום קונסנזוס של 100%.

משה סיני: אולי תתקן אותי בשבריר אחוז, אבל כמעט 100% מראשי הרשויות במדינת ישראל הם בעד חלופת נבטים, מהצפון, מהמרכז, מהדרום.

משה סיני: אלו ראשי רשויות שנבחרו ישירות, מייצגים שבעה מיליון מתושבי המדינה, וכל אחד שאנחנו נפגשים איתו הוא בעד החלופה הזאת מעשרות סיבות שבטח אתם דיברתם עליהן כאן.

משה סיני: שנית, נושא האיומים עליהם אנחנו מדברים פה.

משה סיני: אנחנו מדברים הרבה על האיום האירני, על איומים אסטרטגיים במדינת ישראל.

משה סיני: האיום המרכזי ביותר על מדינת ישראל היום, ואני אומר את זה חד וחלק, זה קיומו של נתב"ג במתכונת הנוכחית.

משה סיני: נתב"ג היום מהווה גורם בעייתי ביותר מבחינת איכות הסביבה לשלושה מיליון תושבי המרכז.

משה סיני: אני בטוח שאני לא מספר לכם דברים חדשים, אבל מתבצעת שם עבודה בפלוס-מינוס מיליארד שקל להרחבת המסלולים, ולהכניס עוד מיליון וחצי מתושבי המרכז, החל מנתניה, רעננה, הוד השרון, כפר סבא, ראש העין, ועוד הרבה מאוד ערים באזור הזה, תחת מעטפת האיום של נתב"ג.

משה סיני: עם כל ההערכות שאפשר עוד להכניס בנתב"ג עוד הרבה מאוד, אני לא רוצה לראות את כל תושבי המרכז, את הילדים, את התלמידים, את התינוקות בגן, שלא מסוגלים לעשות כלום בגלל שכל היום עוברת מעליהם תעבורה אווירית.

משה סיני: כשאנחנו מדברים על איומים למדינה, אין שום ספק היום שזה איום מרכזי למדינת ישראל.

משה סיני: המשרד להגנת הסביבה בא לראשי הערים ואומר להם: אל תפעילו מפוחים.

משה סיני: יש תקנה שכזו, ואנחנו היום לא מפעילים מפוחים.

משה סיני: אבל שאגת המטוסים מעל ארבעה וחצי מיליון תושבים היא הרבה יותר ממפוח בודד שעובד אי-שם בקרן זווית של רחוב.

משה סיני: חברים, בואו נתעשת.

משה סיני: גם המשרד להגנת הסביבה שאני מבין שהוא תומך בזה, חייב לבוא ולומר בריש גלי, ולדפוק על השולחן : רבותי, המטרה שלנו היא להפחית איום מרכזי לאיכות החיים של מדינת ישראל.

משה סיני: כמובן שהבנייה בנגב משרתת גם אינטרסים לאומיים.

משה סיני: מספיק להכניס לנגב רק מחנות מעצר ובסיסי צבא.

משה סיני: תשימו שם פעם אחת פרויקט לאומי מרכזי עם מוניטין שיפתח את התשתיות בנגב.

משה סיני: וכמו שבן-גוריון ירד לנגב - אני לא מדבר על נתב"ג שירד לנגב, אבל לפחות חלק מהתעבורה שתגיע לנגב.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

אבישי ברוורמן: במקרה הזה זה תורה מסיני.

פיני בדש: אגב, מתרגלים.

פיני בדש: יש לי חבר בבן-שמן, וכשאני יושב אצלו אני שואל אותו: איך הוא חי עם הג'מבו הזה על הראש?

פיני בדש: הוא אומר לי: איפה יש ג'מבו בכלל?

פיני בדש: זה עניין של הרגל, מתרגלים.

משה סיני: גם אני באתי מהצבא, שירתי 25 שנה בצה"ל.

משה סיני: שמעתי כאן את הנימוקים.

משה סיני: אני לא בא להרביץ בכם ציונות.

משה סיני: אני חושב שתפקידו של הצבא זה לא לפזר פחדים.

משה סיני: תפקידו הוא לממש החלטות של ממשלת ישראל, ולמצוא פתרונות לכל הקשיים שאתם מעלים, וזהו זה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה.

כרמל שאמה-הכהן: אל הרפז, פרלמנט צעירי הנגב.

אל הרפז: שלום לכולם.

אל הרפז: קוראים לי אל, ואני מפרלמנט צעירי הנגב.

אל הרפז: אנחנו חבר'ה צעירים בנגב, כולנו תושבים של כל אזור הנגב.

אל הרפז: אנחנו פשוט רוצים להמשיך לחיות בנגב.

אל הרפז: אספר קצת על עצמי.

אל הרפז: אני במקור בכלל לא מהנגב.

אל הרפז: עברתי עכשיו לנגב בתור סטודנט.

אל הרפז: סבא רבא שלי היה בכנסת עם בן-גוריון, והיה אוכל איתו ארוחת צהריים.

אבישי ברוורמן: מי זה הסבא רבא?

אל הרפז: אני לא אומר, לא באתי לשווק את עצמי פה.

אל הרפז: המדינה הזאת קיימת 60 שנה, וכאדם צעיר לא ברור לי עד הסוף למה הנגב עדיין לא מיושב.

אל הרפז: נראה לי שהמחאה החברתית חידדה מאוד מאוד מאוד את ההזנחה שהיתה בנגב במשך שנים.

אל הרפז: יש לי חברים שהם תושבי הנגב שטוענים את זה - אני עברתי עכשיו - ואני בטוח שכולם יודעים את זה פה על השולחן.

אל הרפז: הסיבה היא שפשוט התעלמו מהתושבים שם כי יש שם בדווים ויש שם אוכלוסייה יותר חלשה לאורך ההיסטוריה.

אל הרפז: באנו היום לפה בכל זאת, למרות שיש לנו תקופת מבחנים, כדי להראות לכם שיש תושבים בנגב.

אל הרפז: תראו, אנחנו כאן.

אל הרפז: יש לי פה עוד חבר.

אל הרפז: הדבר הנוסף - אנחנו צעירים הרואים את עתידנו בנגב.

אל הרפז: אנחנו רוצים להמשיך לחיות בנגב.

אל הרפז: הרבה סטודנטים שבאים לנגב והיו יכולים להישאר בנגב לא נשארים בגלל שאין תעסוקה, בעיקר.

אל הרפז: שדה תעופה יכול להביא המון המון תעסוקה, וגם מבחינת התיירות שמסביב, ועוד הרבה דברים שעליהם אני לא צריך להרחיב.

אל הרפז: לכן, גם בגלל התעסוקה וגם בגלל הצורך להכיר בתושבי הנגב ובצרכים שלהם, אנחנו מאוד מאוד מבקשים שתביאו את זה.

אל הרפז: תודה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה.

כרמל שאמה-הכהן: פרופ' ערן פייטלסון מהאוניברסיטה העברית.

ערן פייטלסון: תודה רבה.

ערן פייטלסון: אני פה מאחר והייתי חבר שנקראה ועדת סוארי ב-96' שבחנה את הסוגיה הזאת של נבטים.

ערן פייטלסון: הסוגיה אז עלתה בהקשר של נבטים מול נתב"ג-2000.

אבישי ברוורמן: פרופ' פייטלסון, אני חושב שאני היחיד שהופיע לפני הוועדה וטען שצריך לעשות את נבטים.

ערן פייטלסון: היו עוד כמה שטענו.

ערן פייטלסון: כל מה שנשמע פה, אנחנו שמענו ב-96'.

פיני בדש: אבל אתה זוכר שב-94' רצו לסגור את נבטים.

ערן פייטלסון: ב-96' אני יכול להגיד שכל נאמר פה נאמר אז.

ערן פייטלסון: הצוות דאז היה פרופ' סוארי, ד"ר רמון הראל שהיה מנכ"ל משרד התחבורה ואחר כך הקים את רשות שדות התעופה והיה המנכ"ל הראשון שלה, ועבדכם הנאמן.

ערן פייטלסון: אנחנו עבדנו על זה שמונה חודשים, לא תשעים יום.

ערן פייטלסון: אנחנו לא היינו כאלה יעילים ופעילים כמו שהיום מציעים.

ערן פייטלסון: דיברנו עם כל מי שאפשר היה בנושאים האלה, כולל מומחים בין-לאומיים, כולל כל המפעילים, כולל הרשויות המקומיות, כולל הגורמים השונים.

ערן פייטלסון: הגענו לכך שנבטים זה לא דבר ריאלי, וזה לא דבר ריאלי, מעבר לנושאים האוויריים שחיל האוויר דיבר עליהם, גם בגלל הבעיות של פיצול תנועות, גם בגלל הבעיות של מרחק.

ערן פייטלסון: אנחנו לא מדברים על שדה חלופי, אנחנו מדברים על שדה בין-לאומי.

ערן פייטלסון: אלו שני דברים שונים לחלוטין.

ערן פייטלסון: חלופי זה דבר אחד, בין-לאומי שני זה דבר אחר.

ערן פייטלסון: אז אם מדברים על בין-לאומי שני, זה לא המקום המתאים לבין-לאומי שני.

ערן פייטלסון: הוא מתאים לשדה חלופי, אין ספק.

ערן פייטלסון: אבל לשדה בין-לאומי שני שצריך לשרת את כל ישראל – כשאתם מדברים על שדה משני הוא לא משרת את מטרופולין באר שבע, הוא משרת את כל ישראל.

ערן פייטלסון: מה לעשות שנתב"ג ממוקם במרכז הכובד של האוכלוסייה של ישראל.

ערן פייטלסון: אני לא מדבר על המרכז הגיאוגרפי מבחינת קילומטרים מרובעים, אבל מרכז הכובד של האוכלוסייה של ישראל.

ערן פייטלסון: כל השיפורים התחבורתיים שנעשו מאז רק חיזקו את מיקומו המרכזי של נתב"ג שהיום יושב בצומת של כביש 6 וכביש 1.

ערן פייטלסון: הסיפורים המסילתיים גם קרבו את באר-שבע לנתב"ג, אבל גם את הצפון.

ערן פייטלסון: לכן, לנתב"ג יש יתרון מובנה שאי-אפשר להתחרות בו, למעשה.

ערן פייטלסון: את נתב"ג עוד אפשר להרחיב עוד הרבה מעבר.

ערן פייטלסון: ההגבלה של 16 מיליון היא הגבלה אדמיניסטרטיבית, ואפשר להרחיב אותה עוד הרבה מעבר לכך, וכל זה בתוך מעטפת הרעש כפי שנקבעה בתמ"א 42, תוכנית המתאר הארצי החלקית של נתב"ג.

ערן פייטלסון: כלומר, במסגרת מעטפת הרעש עם הסדרת הזכויות הקניין שנקבעו בנושא הזה, אפשר להרחיב את נתב"ג עוד הרבה מעבר לדברים שאנחנו דיברנו עליהם.

ערן פייטלסון: ולכן, לבוא היום עם נבטים בטווח של תשעים יום ולקבל החלטה מהר מהר, זה יהיה חוסר אחריות, לדעתי.

ערן פייטלסון: כדאי אולי לבדוק עוד קצת.

ערן פייטלסון: יש לנו זמן, זה לא שזה החלטה שצריכים לקבל אותה עכשיו ברגע זה.

ערן פייטלסון: כדאי להסתכל באמת על הראיה הכוללת.

ערן פייטלסון: נתב"ג זה דבר חיוני מאוד לכלכלת ישראל, אולי המתקן החיוני ביותר לכלכלה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

צ'ארלס סולומון: רק רציתי לציין כי החלטת ממשלה כשהתחלנו לבדוק את החלופות היתה החלטה 4463 מיום 1 לפברואר 2009, והעבודה בוצעה לאורך כסדר גודל של שנתיים.

צ'ארלס סולומון: הצטרפו נציגים נוספים לצוות, ולא בוצע - - - במסגרת זמן של תשעים יום.

צ'ארלס סולומון: תודה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה.

כרמל שאמה-הכהן: בצלאל טרייבר ממשרד הביטחון.

רוביק דנילוביץ: אני רוצה להעיר הערה קצרה לפני בצלאל.

רוביק דנילוביץ: טיעוני העניינים עומדים בעיניהם.

רוביק דנילוביץ: אבל אני חושב שבלהט הדברים אמרתי קצת דברים בוטים, אולי חריפים מידיי.

רוביק דנילוביץ: אני מבקש להתנצל על הנימה האישית.

בצלאל טרייבר: אין לי מה לומר.

בצלאל טרייבר: אני מוריד את בקשתי להמשיך בשיחה.

כרמל שאמה-הכהן: רע תלמי, בבקשה.

רע תלמי: צהריים טובים לכולם.

רע תלמי: לי קוראים רע תלמי, ואני מלווה את הסיפור הזה של שדה תעופה מיום שנפלה אותה החלטת בזק בשלהי כהונתה של ממשלת אולמרט.

רע תלמי: אני רק רוצה לומר כמה דברים קטנים.

רע תלמי: חלופת מגידו – גם חיל האוויר יודע שהיא לא ריאלית.

רע תלמי: ובעובדה, כל מי שעסק בתכנון שדות התעופה במדינת ישראל החל מ-94' ואולי לפני זה – מגידו לא מופיעה.

רע תלמי: היא לא מופיעה, אם זה בגלל הטופוגרפיה, ואם זה סוג הקרקע, ואם זה בעיקר משום שהמקום הזה קטן מידיי כדי שאפשר יהיה לפתח בו ולמקסם את התשתיות שמגה פרויקט כזה נושא בחובו.

רע תלמי: מדינת ישראל לא תקים עוד שדה תעופה אחד כזה, וחבל שהיא תבזבז אותו על שדה תעופה מגידו.

רע תלמי: שנית, אני רוצה להגיד לאנשי חיל האוויר ולנו כמה דברים מאוד קטנים.

רע תלמי: מדינת ישראל היא מדינה קטנה.

רע תלמי: כולם חברים של כולם, ואנחנו מדברים עם כולם.

רע תלמי: בשלוש שנים אפשר להספיק לדבר עם הרבה אנשים.

רע תלמי: אני רוצה להגיד לכם, ושכולם ידעו, אנשים בתוך חיל האוויר אומרים דבר מאוד פשוט: אנחנו מבצעים החלטות של הדרג המדיני, וחיל האוויר ידע להסתדר עם מה שהדרג המדיני ינחית עליו.

רע תלמי: יותר קשה, פחות קשה - אנחנו יודעים להציג את המחירים, אנחנו נסתדר.

רע תלמי: יותר מזה, אלה המכירים גם את נבטים וגם את מגידו אומרים: חברים יקרים, בנבטים העסק הרבה יותר פשוט מאשר במגידו.

רע תלמי: כל מה שאני רוצה לומר זה שלא שאלה צודקים או שאלה לא צודקים, אלא שאני חושב שמה זה שמציג זה שהנחרצות הזאת הבלתי מתפשרת - - -, היא כנראה לא מחלחלת לכל העומק.

רע תלמי: תודה.

כרמל שאמה-הכהן: תודה.

כרמל שאמה-הכהן: ד"ר גד שפר, נשיא לשכת המסחר חיפה.

גד שפר: אדוני היושב-ראש, פורום נכבד, אני יושב פה מול אנשים שלמעשה כולם בעד נבטים, למעט אנשי משרד הביטחון.

גד שפר: אני מוצא לנכון להאיר באל"ף גם פן אחר, והוא של הצפון.

גד שפר: הצפון לא הקים לובי עבור ההקמה כי הוא פשוט מיואש.

גד שפר: הוא לא מאמין שייעשה משהו בצפון.

גד שפר: אני רק רוצה להזכיר לכם מספר דברים.

גד שפר: במאי 95' החלטה של שר התחבורה - חיפה, שדה התעופה בחיפה.

גד שפר: במאי 2000 תמ"א 15 מאושרת כשדה תעופה לחיפה, ביולי 2002 שוב פעם חיפה - פרויקט לאומי.

גד שפר: בפברואר 2003 חזרה על הכרזת הפרויקט הלאומי.

גד שפר: אפריל 2006 שוב פעם סיכום, אבל הפעם תוכנית על מגידו.

גד שפר: פברואר 2006 ועדת בודינגר אומצה על-ידי הממשלה – מגידו.

גד שפר: האם לעשות את כל ההחלטות האלה פלסתר?

גד שפר: יש 2.2 מיליון תושבים בצפון, וזה יהיה מנוף כלכלי לצפון, תיירות, צליינות, עזרה להי-טק, עצירה של נדידה למרכז.

גד שפר: אין לנו בצפון עוגן כלכלי כלשהו.

גד שפר: עינינו לא צרה בדרום.

גד שפר: בדרום בונים היום את עיר הבה"דים, רכבת לאילת שתמכנו בה, שדה תעופה נוסף יוקם באילת.

גד שפר: הצפון צריך זאת דחוף.

גד שפר: זוהי החלטה נכונה למדינת ישראל, תומכים בה כמעט כל ראשי הערים בצפון.

גד שפר: אני ער לזה שיש התנגדויות של מועצות מקומיות או אזוריות בקרבת שדה התעופה.

גד שפר: תעשיית הי-טק, התעשיינים, וחלק גדול מהחקלאים הם בעד זה.

גד שפר: תשאירו את הצפון במדינת ישראל.

גד שפר: היום, למעשה, צפונית מנתניה זאת מדינה אחרת.

גד שפר: אני לא יודע מתי נסעתם שם לבקר, למעט בסוף שבוע עם המשפחה.

גד שפר: אל תחנקו את הצפון.

גד שפר: אני בהחלט מצטרף לדעות שנאמרו כאן שהחיפזון הוא מהשטן, ושאל לממשלה לקבל החלטה זריזה, פזיזה, לפני שבאמת תיבדקנה כל האופציות, כל הטענות המקצועיות.

גד שפר: תודה רבה.

לאה ורון: מר סולומון, אתם בחנתם את חיפה גם במסגרת הבחינות שערכתם?

לאה ורון: לא נבחן חיפה?

צ'ארלס סולומון: החלטת הממשלה לא התייחסה לחלופת חיפה.

צ'ארלס סולומון: חיפה נבדקה בעבר, ואפילו היה צוות בין-משרדי לקידום שדה תעופה בין-לאומי בחיפה.

צ'ארלס סולומון: רק להזכיר לאנשים שהשתתפו בדיונים, הקונפליקט בין פיתוח הנמל הימי ושדה התעופה הביא להכרעה שחיפה אינה חלופה לקידום כשדה תעופה משלים לנתב"ג.

פיני בדש: אבל אם תהיה חיפה זה לא יהיה פזיז.

כרמל שאמה-הכהן: בצלאל טרייבר, משרד הביטחון.

בצלאל טרייבר: לא, אני דיברתי.

בצלאל טרייבר: לבקשתו של ראש עיריית באר שבע, אני מעדיף שלא להמשיך את דו-השיח.

כרמל שאמה-הכהן: אוקיי.

כרמל שאמה-הכהן: אם כך, ועדת הכלכלה קיימה שתי ישיבות בהצעתו של חבר הכנסת אבישי ברוורמן בנוגע להקמת שדה תעופה בין-לאומי נוסף, וכן קיבלה סקירה ממנכ"ל משרד התחבורה, מראשי מערכת הביטחון וחיל האוויר ומראשי רשויות.

כרמל שאמה-הכהן: בהתאם לנתונים שנמסרו, הוועדה התרשמה כי נתב"ג לא יוכל לספק תשובה לגידול במספר הנוסעים שנוחתים בישראל וממריאים ממנה, ויהיה צורך בהקמת שדה נוסף.

כרמל שאמה-הכהן: יחד עם זאת, אני חייב לומר שברור שסביב השולחן הכף נוטה באופן ברור, למעט השיקולים הביטחוניים, לחלופת נבטים.

כרמל שאמה-הכהן: באורח נדיר שותפים לפיתוח האזרחי-כלכלי הזה גם הירוקים מצד אחד, וגם הגופים המוניציפאליים, וזוהי באמת הסכמה נדירה.

כרמל שאמה-הכהן: אבל, יחד עם זאת, חסר היה סביב השולחן הזה קולו של ראש הממשלה ושל משרד ראש הממשלה שצריך לנווט את ההכרעה מכאן והלאה, גם את קצב ההכרעה, וגם את כיוון ההכרעה.

כרמל שאמה-הכהן: ולכן, ועדת הכלכלה לא תניח מסקנות סופיות וברורות עד שאני אנהל פגישה בעניין עם מנכ"ל משרד ראש הממשלה, וזה היה בטווח הימים הקרובים, ועם ראש הממשלה.

כרמל שאמה-הכהן: ננצל פגישות אחרות איתם בעניינים אחרים כדי לשמוע את דעתם, ולהביא אותה בפני חברי ועדת הכלכלה, ולכשהדברים יושלמו, נניח מסקנות והמלצות של ועדת הכלכלה על שולחן מליאת הכנסת.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה לכל מי שהשתתף בדיון, הישיבה נעולה.