ועדת המדע והטכנולוגיה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 119, 2012-02-07 09:15

אברהם מיכאלי: שלום, אני פותח את ישיבת הוועדה.

אברהם מיכאלי: הנושא הוא נושא מאוד חשוב.

אברהם מיכאלי: על פי יוזמתו של חה"כ מוץ מטלון, מציינים היום בכנסת את שבחה של "מקורות".

אברהם מיכאלי: אנחנו נוגעים פה בסוגיה מאוד חשובה ומהותית למדינת ישראל, הן מבחינת הפנים:

אברהם מיכאלי: אנחנו כמדינה זקוקים למים בתנאי אקלים מאוד בעייתיים, והן מבחינת פוטנציאל ייצוא של טכנולוגיות מים, שאנחנו כמדינה, יחסית צעירה, צברנו במשך 60 שנה ויותר.

אברהם מיכאלי: בוודאי נשמע פה היום גם את משרדי הממשלה השונים, שיתארו לנו את הבעיות שיש מצד אחד, ואת ההתמודדות של הממשלות השונות במשך שנים מצד שני.

אברהם מיכאלי: בהזדמנות הזו, ביחד עם חברת "מקורות", נעלה את הסוגיות השונות הקשורות בעניין המים.

אברהם מיכאלי: אין ספק, שההתמודדות שלנו כמדינה ושל ממשלת ישראל צריכה להיות הרבה יותר נמרצת ומועילה מבחינת התוצאות.

אברהם מיכאלי: נשמע פה נתונים שונים שאנשים יציגו, ונבין שאנחנו רוצים להגיע להישגים עוד יותר גדולים ומתקדמים.

אברהם מיכאלי: לצערנו, אנחנו עדיין לא בשיא.

אברהם מיכאלי: אין ספק, שהדברים יזוזו פה על ידי המומחים השונים הנמצאים פה בוועדה.

אברהם מיכאלי: אני מברך את נציגי חברת "מקורות" שנמצאים פה.

אברהם מיכאלי: אני מבין שיו"ר החברה לא נמצא פה, אבל אני מברך אותו, כי המעורבות והרוח החדשה שהביא למקורות תורמות בשנים האחרונות.

אברהם מיכאלי: אני מברך גם את המנכ"ל, שעוד מעט נשמע אותו בכל הנוגע ל"מקורות".

אברהם מיכאלי: אני מבין, שהנציגים יתארו את "מקורות" בצורה יותר מדויקת ממני.

אברהם מיכאלי: שנת ה-75 ש"מקורות" נכנסת אליה מעידה על ההתמקצעות של החברה במשך שנים רבות, עוד לפני קום המדינה.

אברהם מיכאלי: במשך קיומה של המדינה היא תרמה ותורמת לאותה מטרה שתיארתי בתחילת הישיבה – שיפור מצב המים, התפלת מים.

אברהם מיכאלי: כל העולם סובל היום ממחסור מים.

אברהם מיכאלי: כל העולם מחזיק מים לא מותפלים.

אברהם מיכאלי: השאיפה שלנו היא להפוך את המים הנמצאים במאגרים למים נגישים לצרכן.

אברהם מיכאלי: נציגי חברת "מקורות" יציגו לנו פה כמה וכמה מטרות שהם רוצים לשאוף אליהן.

אברהם מיכאלי: מול המטרות האלה נשמע גם את האיפכא מסתברא של משרדי הממשלה, שחושבים כך או אחרת, ובכך אנחנו נעשיר את ההתדיינות שלנו פה היום.

אברהם מיכאלי: יו"ר הוועדה, רונית תירוש, נמצאת במשלחת של הכנסת.

אברהם מיכאלי: אנחנו נברך אותה שתחזור אלינו, ואולי תביא לנו מחקרים חדשים על המים.

אברהם מיכאלי: אני מברך גם את חברי, חה"כ בן סימון, שלא נסע להודו.

אברהם מיכאלי: הוא בארץ.

אברהם מיכאלי: אני מבקש לתת לנציגי "מקורות" לפתוח את הדיון הזה.

אברהם מיכאלי: אנחנו לא חייבים לראות את כל המצגת.

אברהם מיכאלי: המטרה של הדיון היא גם לשמוע עליכם, וגם לקיים דיון כדי לתרום לכם בנוגע למטרות ששמתם לעצמכם בשנת היובל ה-75.

אברהם מיכאלי: בהמשך, נרצה לשמוע איך תוכלו לתרום למטרה החשובה הזו של הפיכת המים לזמינים ושמישים לתעשייה, לאזרחים ולתושבים.

רפי איפרגן: אני סמנכ"ל להנדסה וטכנולוגיה של חברת "מקורות".

רפי איפרגן: ראשית, אני רוצה להודות לך ולכל חברי הוועדה על האירוח וההזדמנות להיות כאן במסגרת 75 שנה ל"מקורות".

רפי איפרגן: אני גם רוצה להודות לכל השותפים שלנו לדרך, שנמצאים כאן, והם רבים.

רפי איפרגן: אני אציין גם את העובדה, שמחר הכנסת מציינת את יום הולדתה.

רפי איפרגן: "יום הולדת שמח לחברי הכנסת ולכנסת עצמה".

רפי איפרגן: אני עוסק בתחום המים כבר הרבה מאוד שנים, בעיקר בתחומי ההנדסה והטכנולוגיה.

רפי איפרגן: המנכ"ל נמצא בוועדה אחרת, וכך גם היו"ר.

רפי איפרגן: אני מודה בשמם על ההזדמנות להיות כאן.

רפי איפרגן: קצת על "מקורות", ומיד אני אגש לנקודה המרכזית שאנחנו ביקשנו להציג פה בוועדה.

רפי איפרגן: חברת "מקורות" מספקת מים למדינת ישראל 75 שנה, ולא רק למדינה, לרשות הפלסטינאית ולממלכת ירדן.

רפי איפרגן: זו חברה שמספקת מים לכ-7,000,000 לקוחות קצה, עוסקת במגוון רחב של פעילויות: קידוחים, מי תיהום, מים עיליים, התפלה, השבת קולחין.

רפי איפרגן: זו חברה ייחודית מאוד בקנה מידה עולמי, באופי הפעילות שלה ובמגוון.

רפי איפרגן: היא עושה את זה יחד עם חברות הבנות שלה.

רפי איפרגן: מימיני יושב עופר לאופמן, מנכ"ל חברת הייזום, שעוסק היום בעיקר בפעילות בחו"ל.

רפי איפרגן: חברה נוספת, חברת שחמ, היא זרוע ביצוע של החברה בפעילות שלה בארץ.

רפי איפרגן: לחברה פעילויות רבות.

רפי איפרגן: חלק גדול זו פעילות המתבססת על התפלה ועל טיפול במים.

רפי איפרגן: מדינת ישראל עוברת מספר שנות בצורת בצורה רציפה.

רפי איפרגן: שלשום התבשרנו שמפלס הכינרת עבר את הקו האדום התחתון.

רפי איפרגן: אני לא זוכר מתי זה קרה בפעם האחרונה בעונה הזו, אולי בשנת 2002-2003.

רפי איפרגן: למרות כל המשבר, היכולת של חברת מקורות לספק מים באיכות מאוד גבוהה ובזמינות גבוהה, מצביעה על ידע ועל טכנולוגיית כחול לבן שאנחנו הצלחנו להכניס למערכות כאן במדינת ישראל.

רפי איפרגן: את הפעילות הזו לא ניתן לעשות ללא בקרת איכות מים.

רפי איפרגן: לחברה יש 6 מעבדות, שמבצעות את כל הפעילות והבדיקות שלה במקורות.

רפי איפרגן: אנחנו מדברים על סדר גודל של מעל 260,000 בדיקות מים בשנה, במעבדות שעובדות בתקן בינלאומי ובתקן ישראלי.

רפי איפרגן: זה אחד השקפים שאני תמיד נהנה להציג אותם בכל מקום שאני נמצא.

רפי איפרגן: הגרף הזה מציג שיש עלייה משמעותית בסך הכל מספר הבדיקות מצד אחד, ומצד שני ירידה משמעותית מאוד באחוז החריגות.

רפי איפרגן: איכות מי הברז במדינת ישראל היא מהטובות ביותר בעולם.

רפי איפרגן: אחוז החריגה הנמוך בפרמטרים של חריגה כימית ובקטריאלית, מצביע על זה.

רפי איפרגן: אחת הפעילויות שהחברה עוסקת בהן בשנים האחרונות, לאור היקף ההתפלה האדיר שיש במדינה, היא להתאים את המערכת הארצית שקיימת היום, שהוקמה בשנות ה-50 וה-60 במוביל הארצי, לעידן החדש.

רפי איפרגן: בעצם, לראות איך ניתן לקבל ולספק מים מחמישה מתקני התפלה לתוך מערכת אחת.

רפי איפרגן: בימים אלה החברה עוסקת בהקמה של מתקן התפלה באשדוד, שתוך 24 חודש יפיק 100,000,000 מטר קוב.

רפי איפרגן: אני אקרין סרטון קצר, כדי לתת הסבר על המורכבות התפעולית שאנחנו ניצבים בפניה.

רפי איפרגן: אנחנו יודעים שהכינרת מגיעה לקווים כאלה,שלא ניתן יותר לנצל את כמות המים.

רפי איפרגן: אנחנו יודעים שביקוש המים במדינת ישראל הולך וגדל.

רפי איפרגן: גם כמות מי התהום הולכת וגדלה.

רפי איפרגן: הפתרון לעניין הזה הוא ייצור מים ממתקני התפלה.

רפי איפרגן: בשנת 2005 מתקן ההתפלה באשקלון הופעל וחובר למערכת הארצית.

רפי איפרגן: כך גם בפלמ"חים ובחדרה.

רפי איפרגן: בשנתיים הקרובות חברת "מקורות" תקים את מתקן ההתפלה באשדוד.

רפי איפרגן: מתקן ההתפלה בשורק יוקם על ידי חברה פרטית.

רפי איפרגן: הקמת המתקנים היא צד אחד של יכולת ייצור המים.

רפי איפרגן: המערכת צריכה לדעת לקלוט אותם.

רפי איפרגן: הקווים המחברים, יכולת אספקת המים מזרחה, דרומה וצפונה, משנה לחלוטין את כל מערך אספקת המים של מדינת ישראל.

רפי איפרגן: בימים אלו אנחנו נמצאים באחד הפרויקטים הכי גדולים במדינת ישראל.

רפי איפרגן: זו המערכת החמישית לירושלים, שתחזק את אספקת המים לירושלים ולסביבה הקרובה.

רפי איפרגן: הפעילות שהזכרתי, היכולת שדיברתי עליה, מושתתת הרבה מאוד על ידע וטכנולוגיה.

רפי איפרגן: לצורך העניין, "מקורות" הקימה לפני 5 שנים את המרכז ליזמות ושיתופי פעולה בתחום טכנולוגיית מים.

רפי איפרגן: המרכז נקרא watech, והוא מאפשר לטכנולוגיות בארץ ובעולם להיכנס ל"מקורות", ובסופו של דבר להיכנס גם למערכות שלה.

רפי איפרגן: המודל שאנחנו פיתחנו בנוי על חברות הזנק שקיימות בארץ ובעולם, שמגיעות ל"מקורות".

רפי איפרגן: צוותים של חברת "מקורות" עם אנשי המקצוע בוחנים את הצורך ואת הכדאיות, קשר עם המשקיעים השונים, קרנות הון סיכון וחממות, מזרימים את ההשקעות לצורך הטכנולוגיות.

רפי איפרגן: בסופו של דבר, הפעילות הזו מניבה את הטכנולוגיה הרצויה למדינת ישראל – "למקורות" – למערכת המים, אבל בסופו של דבר זו טכנולוגיה שניתן לייצא אותה, והיא בהחלט רצויה ונדרשת בכל העולם.

רפי איפרגן: יש מספר חברות הנמצאות כבר בחברת "מקורות".

רפי איפרגן: חלק מהאנשים שיושבים באולם הם נציגים של אותן חברות.

רפי איפרגן: לנו יש את הזכות והשמחה לשתף איתן פעולות.

רפי איפרגן: אנחנו נהנים לראות, איך מצד אחד גדלים בתוך חברת "מקורות", ומצד שני פורסים לאחר מכן את הטכנולוגיות האלה בעולם.

רפי איפרגן: הפעילות הטכנולוגית היא לא החלק היחידי.

רפי איפרגן: לצורך העניין הזה, החברה כבר הרבה מאוד שנים עוסקת במחקרים.

רפי איפרגן: באולם כאן יושבים איתנו חלק מהפרופסורים, שאנחנו היינו תלמידים שלהם ובזכותם אנחנו יושבים היום כאן.

רפי איפרגן: הם מלווים אותנו במחקרים עד היום.

רפי איפרגן: החברה עוסקת היום במעל ל-60 מחקרים בשנה, בהיקף פעילות של 6,000,000-7,000,000 שקלים.

רפי איפרגן: המחקר הוא מחקר יישומי, שצריך לכוון ליעדים ולמטרות.

אברהם מיכאלי: יש כמה מרכזים אקדמיים, לפי מה שאני מבין, שממש פיתחו מגמות בתחום הזה.

רפי איפרגן: נכון.

רפי איפרגן: אפשר לראות את הטכניון, שהתמקד בתחום הסביבה ומשאבי המים.

רפי איפרגן: כך גם בבאר שבע.

רפי איפרגן: אפשר לראות מכללות, שמיקדו פעילות של משאבי מים וסביבה, בעיקר כדי לתת את המענה לצורך האמיתי שקיים במדינת ישראל.

רפי איפרגן: הצורך האמיתי במדינת ישראל הוא גם הצורך האמיתי בעולם.

רפי איפרגן: העולם כולו, כפי שאמרת, נמצא בבעיה של משבר מים.

רפי איפרגן: לכן, הצורך הזה קיים לא רק בישראל אלא גם בעולם.

רפי איפרגן: אנחנו מבקשים להעלות כאן לדיון בוועדה, ברשותך, שתי סוגיות שלטעמנו הן חשובות מאוד.

רפי איפרגן: הסוגיה הראשונה היא הקמת מערך מחר ופיתוח מרכזי וייחודי בחברת "מקורות", שיהיה בתמיכת הממשלה.

רפי איפרגן: הדבר השני, הוא רעיון שנתמך על ידי פרופ' קנדל ואריה הוקלי שיזמו אותו, שאנחנו מציגים אותו כאן ומאוד רוצים לראות איך אפשר לקדם אותו.

רפי איפרגן: הרעיון הראשון הוא הנושא של מערך מחקר ופיתוח.

רפי איפרגן: הנושא של מערך מחקר ופיתוח בתמיכה ממשלתית הוא חשוב מאוד.

רפי איפרגן: בהמשך אני אציג מודל דומה, שמדינת סינגפור עשתה.

רפי איפרגן: הרעיון הוא, בנוסף למה שעשינו עד היום, למקד ביצוע של מחקרים תיאורתיים ויישומיים בשיתוף פעולה מלא עם האקדמיה, לייצר מוקד ידע ברמה הארצית והבינלאומית, כדי שאפשר יהיה לבצע תיקוף של טכנולוגיות.

רפי איפרגן: זו אחת הנקודות המרכזיות למדינת ישראל, בגלל הייחודיות שלה, בגלל המגוון המעניין שיש לה בסוגי המים השונים, בגלל הטופוגרפיה השונה במדינה.

רפי איפרגן: כל זה מאפשר יכולת בדיקה וניסויי שדה ברמות שלא קיימות במקומות אחרים בעולם.

רפי איפרגן: מערך המחקר והפיתוח, בשיתוף המדען הראשי, ייתן תמריצים למחקר משותף, המשלב גם את ה"מקורות", גם את התעשייה וגם את האקדמיה.

רפי איפרגן: אנחנו מדברים תמיד על כך שהמשולש הזה הוא משלוש חשוב מאוד.

רפי איפרגן: הטכנולוגיות האלה יהוו שלבים של היתכנות, שלבי האלפא, שלבי הבתא, כך שאפשר יהיה לתת להם אפשרות להתפתח.

רפי איפרגן: אנחנו מדברים גם על שיתופי פעולה ומיזמים משותפים עם חברות מובילות במשק המים העולמי.

רפי איפרגן: הרבה מאוד מהגופים העולמיים, הרבה חברות גדולות, מגיעות לארץ ומעוניינות לקבל את המידע ולהיות שותפים במן מרכז שכזה.

רפי איפרגן: הדבר האחרון הוא, שהצורך בהדרכות, הצורך באימון, הצורך בהעברת המידע הזה לגורמים אחרים בארץ ובעולם, הוא צורך אמיתי.

רפי איפרגן: מרכז כזה ישרת את מדינת ישראל, גם בפעילות שלה הבינלאומית.

אברהם מיכאלי: בתקציבי המדען הראשי יש תקציבים נכבדים לתחומי הפיתוח, גם בתחום שלכם, אבל האחוז המנוצל לצורך מחקר ופיתוח הוא אחוז מאוד מזערי.

אברהם מיכאלי: האם עד עכשיו לא היו לכם רעיונות, שיכולתם לבוא ולהציג אותם, כמו שאתם כרגע מבקשים?

אברהם מיכאלי: הרי הממשלה החליטה לפני כמה שנים להקים מרכז בשדה בוקר, והמרכז הזה תקוע.

רפי איפרגן: נכון.

רפי איפרגן: יושב איתנו כאן ידידי עודד דיסטל.

רפי איפרגן: אני מניח שהוא מכיר את הפרטים טוב ממני בנושא שדה בוקר.

אברהם מיכאלי: אנחנו נשמע על זה עוד מעט.

אברהם מיכאלי: אני ארצה לשמוע את המשרדים.

אברהם מיכאלי: אתם כגוף מקצועי הצגתם תוכניות כאלה ואחרות עד עכשיו.

אברהם מיכאלי: אצל המדען הראשי ישנם תקציבים נכבדים.

אברהם מיכאלי: מעל מיליארד וחצי שקלים נמצאים שם, כאשר האחוזים בתחום שלכם הם 3% בקושי.

רפי איפרגן: אפילו פחות.

רפי איפרגן: אני חושב, שהרעיון שאנחנו מציגים כאן הוא מיקוד הרבה יותר מעשי ביחס לצרכים האמיתיים ש"מקורות" רואה, והוא נכון לא רק ל"מקורות" אלא לכל משק המים במדינת ישראל, ובוודאי לעולם.

רפי איפרגן: הפעילות של המדען הראשי היא מבורכת וצריכה להמשיך, אבל היא פרוסה על תחומים רבים מאוד.

רפי איפרגן: אני כאן מנסה לתת מיקוד בעיקר לנושא המים: איכות מים וביטחון מים.

רפי איפרגן: אני רוצה להציג פה את המודל הסינגפורי, שעובד מספר שנים.

רפי איפרגן: ממשלת סינגפור הוציאה תוכנית, שהמטרה שלה היא להגדיל את הייצוא של טכנולוגיית המים ממדינת סינגפור, מסדר גודל של 0.6 מיליארד דולר סינגפורי ל-1.7 מיליארד דולר סינגפורי.

רפי איפרגן: זה דבר שמייצר מקומות עבודה בסינגפור בסדר גודל של 11,000 מקומות עבודה.

רפי איפרגן: אנחנו מאמינים, שמודל כזה שאנחנו מציגים כאן, שהוא בסך הכל דורש תמיכה של הממשלה בסדר גודל של כ-50,000,000 שקלים ל-5 שנים עם שיתוף הפעולה של התעשייה, האקדמיה ומקורות, יביא להגדלת הייצוא בתחום טכנולוגיית המים במדינת ישראל ויגדיל בצורה משמעותית את מקומות העבודה בתחום הזה.

רפי איפרגן: לטעמנו, זה יגרום לכך שהרבה מאוד צעירים שפונים היום למקצועות היי טק יפנו יותר לתחומי משק המים.

רפי איפרגן: כפי שאמרתי, זה רעיון שאנחנו מחזקים אותו.

רפי איפרגן: זה לא רעיון שלנו, אלא רעיון שיזמו אותו יוג'ין קנדל ודורון כהן, והוא בא לאגד גוף שבנוי מעקרונות הון סיכון וגם מחברות ממשלתיות כמו "מקורות".

רפי איפרגן: יש רעיון דומה בתחום החשמל על ידי חברת חשמל וחברת "מקורות".

רפי איפרגן: הרעיון הוא שחברות ייהנו מהמשולש הזה, ובצורה כזו תהיה אפשרות להגביר את החדשנות בתחום הטכנולוגיה.

רפי איפרגן: אנחנו חושבים, שקרן הון סיכון התאגידית הזו תאפשר לחברות הזנק במדינת ישראל להיות הרבה יותר נגישים לחברות ממשלתיות, ויעניקו להן התפתחות הרבה יותר מהירה מזו שיש להן היום, למשל כאשר הן נמצאות במקומות אחרים.

רפי איפרגן: זה ייצר את הסינרגיה הנכונה בין התעשייה לבין החברה הממשלתית, שתיצור שיתוף פעולה גם בארץ וגם בעולם.

אברהם מיכאלי: הרי הממשלה לא תקים עוד גוף ועוד גוף.

אברהם מיכאלי: במידה והממשלה באמת תיישם את החלטתה בנושא של שדה בוקר, למה אתם חושבים שישקיעו בכם כגוף נוסף, בערבויות מדינה בקרן הון סיכון?

אברהם מיכאלי: זה מייתר אתכם במובן של הרעיון השני שתיארת עכשיו.

אברהם מיכאלי: הרי אי אפשר להקים עוד גוף ועוד גוף, כאשר כל אחד יתוקצב בנפרד.

אברהם מיכאלי: אני מתאר לעצמי, שמדובר שם בתקצוב של עשרות מיליונים לפחות.

רפי איפרגן: המודל של שדה בוקר הוא מודל שונה מהקרן ההיברידית שאנחנו מציגים.

רפי איפרגן: יש מגבלות, שקיימות כרגע ביישום התוכנית של שדה בוקר.

רפי איפרגן: מדברים על זה הרבה שנים.

אברהם מיכאלי: את זה נבדוק עוד מעט.

אברהם מיכאלי: זה נקרא בירוקרטיה משפטית ולא חסמים.

אברהם מיכאלי: הבירוקרטיה המשפטית בארץ, ברוך השם, שולטת בהרבה מאוד תחומים.

רפי איפרגן: זה נכון.

רפי איפרגן: המודל של שדה בוקר הוא לא מודל מתחרה אלא מודל משלים.

רפי איפרגן: שדה בוקר יאפשר לאותה חברה שתזכה במכרז הזה שהמדינה תוציא - וצריך לזכור שהמצ'ינג בין אותה חברה לבין הממשלה הוא שקל מול שקל.

רפי איפרגן: פה אנחנו מדברים על תמיכה ממשלתית מלאה של 50,000,000 שקלים למחקר במרכז עצמו, וגם תמיכה נוספת של הממשלה באופן ישיר באותה חברה שתגיע לאותו תאגיד היברידי, כדי לתמוך בפעילות עצמה.

רפי איפרגן: אני חושב, שזה לא בא להתחרות מול שדה בוקר או לייתר את שדה בוקר.

רפי איפרגן: זה בא לתת השלמה לסך כל הפעילות.

רפי איפרגן: אני חושב, שהמדינה צריכה בכמה שיותר ערוצים לפעול, כדי לחזק ולעודד את תעשיית המים בעניין הזה.

רפי איפרגן: לפני שאני אסיים, אני רוצה לתת דוגמאות לכך שאנחנו מיישמים, במידה לא קטנה, את הנושא של הכנסת הטכנולוגיות הישראליות לפרויקטים של "מקורות" לא רק במדינת ישראל.

רפי איפרגן: בנוגע לפרויקט באשדוד, שדיברתי עליו - אפשר לראות שחלק גדול מהחברות, כמו ארקל, חברת בל טכנולוגיות מהדרום, שמייצרת מיכלי לחץ, חברת א.ר.י בצפון, חברת דורות ליד קיבוץ דורות, משולבות באופן מלא במתקן ההתפלה שלנו באשדוד.

רפי איפרגן: כנ"ל גם בלימסול בקפריסין.

רפי איפרגן: חברת "מקורות" זכתה לאחרונה במתקן גדול מאוד ב"לימסול", שמתפיל מים בסדר גודל של 14,000,000 מטר קוב בשנה.

רפי איפרגן: החברות הישראליות, כמו חברת בייטמן להנדסה, חברת נירוסופט, חברת קונטל, הן חברות המשולבות בכל המערך, בכל הכנסת הטכנולוגיות התכנון והביצוע של הפרויקטים בלימסול.

רפי איפרגן: כנ"ל גם בלרנקה.

רפי איפרגן: לאחרונה, החברה זכתה בפרויקט מעניין של מתקן ביו טיל ל-27 שנים, כ-22,000,000 מטר קוב.

רפי איפרגן: גם כאן החברה הולכת להגדיל את תפוקת המתקן, ותשתמש בטכנולוגיות הישראליות בקפריסין.

רפי איפרגן: אגב, "מקורות" הופכת להיות יצרן המים הגדול ביותר בקפריסין – 40% מהמים חברת "מקורות" תיתן לקפריסין.

רפי איפרגן: קפריסין, אגב, היא מדינה עם בעיות מים קשות מאלה של מדינת ישראל.

רפי איפרגן: הם לא הצליחו לפתור את בעיית המים.

רפי איפרגן: שם, לעיתים, יש גם הפסקות מים מכוונות כדי לשלוט בבעיית המים.

רפי איפרגן: בארגנטינה, למשל, אנחנו הולכים לבנות מתקן טיפול במים, לסנן את מי הנהר שנקרא לפלטה, ביחד עם חברת תה"ל הישראלית.

רפי איפרגן: יושב כאן המנכ"ל של החברה.

רפי איפרגן: אנחנו בעצם נקים מתקן שיטפל במים וייתן לפרובינציית בואנוס איירס מים איכותיים לשתייה.

רפי איפרגן: ארגנטינה סובלת מבעיית מים קשה מאוד, לא בגלל שאין מים, אלא בגלל שהמים לא זמינים שם בגלל בעיות של איכות מים וביטחון מים.

רפי איפרגן: זו הפעילות שאנחנו מבצעים גם בארץ וגם בעולם.

רפי איפרגן: אני אדגיש שוב, שלמרות משבר המים ולמרות שיש לנו קושי אמיתי לטפל בסוגיות הקשורות לקידום של פעילות כדי להחזיר את המים לאקוויפרים, אנחנו מקווים שזה יקרה משנת 2014 כאשר רוב מתקני ההתפלה יעבדו ותפוקת המים המותפלים בארץ תגיע לכ-600,000,000 מטר קוב בשנה.

רפי איפרגן: אז נוכל להשאיר את מי התהום ולגרום לכך שהמפלס של הכינרת יעלה.

רפי איפרגן: מעבר לכל זה, הטכנולוגיות, המדע, האקדמיה, התעשייה – הם הגורמים המאפשרים לחברת "מקורות" להביא את הפתרונות האלה למדינת ישראל.

רפי איפרגן: אנחנו מציעים להקים את מרכז המחקר בהשקעה של 50,000,000 שקלים על ידי הממשלה, ולקדם את הרעיון של התאגיד ההיברידי שהזכרתי.

אברהם מיכאלי: תודה על הנתונים שהצגת בפנינו.

אברהם מיכאלי: זה מחזק אותנו לפתוח את הדיון היותר רחב, עם הגורמים השונים שיושבים איתנו כאן ועם הגורמים שלא יושבים כאן.

אברהם מיכאלי: אנחנו עוד אולי נמשיך לעקוב אחרי הנושא הזה, כי הסוגיה שאתה מעלה היא סוגיה מאוד חשובה.

אברהם מיכאלי: אני אציג פה כמה נתונים, שאספו מחלקת המחקר והמידע של הכנסת.

אברהם מיכאלי: רועי גולדשמידט נמצא כאן איתנו.

אברהם מיכאלי: מכון הייצוא מסר למחלקת מחקר ומידע, שהיקף הייצוא הישראלי בתחומי טכנולוגיות המים בשנת 2011 עמד על 1.6 מיליארד, כאשר היעד הממשלתי בשנת 2011 היה שני מיליארד דולר.

אברהם מיכאלי: אני שואל, למה המדען הראשי לא התייחס באופן ראוי לדברים האלה שהממשלה קבעה כיעד.

אברהם מיכאלי: על פי מחקרי ה-OECD, בזמנו מדינת ישראל דורגה בין המדינות המובילות בכל הנוגע לפטנטים בתחומי טכנולוגיות סביבתיות.

אברהם מיכאלי: בין הצטיינות בפטנטים לבין תוצאות שאנחנו צריכים להגיע אליהן, גם בהיקף של הפיתוח בישראל ואחר כך גם בייצוא, ישנם פערים וישנם חסמים.

אברהם מיכאלי: אנחנו נדון בסיבות לחסמים האלה.

אברהם מיכאלי: יש דעות כאלה ואחרות בקרב המומחים ובקרב משרדי ממשלה.

אברהם מיכאלי: את עיקר הדיון שלנו אנחנו צריכים לשים סביב השאלה, מהו הפוטנציאל האמיתי של שוק טכנולוגיית המים.

אברהם מיכאלי: אם אין היום מיצוי פוטנציאל בפועל, איך אנחנו כמדינה נוכל לשחרר את החסמים האלה ולהגיע לתוצאות: גם לעזור לגופים יותר גדולים ולא רק לחברות קטנות, שהרי בסוף אותן חברות קטנות לא מצליחות להגיע לאותו מיצוי פוטנציאל.

אברהם מיכאלי: "מקורות" היא גם מומחית בתחום וגם יש לה תוכניות, כפי שהוצגו פה - ואפשר להתווכח אם אפשר להחליף תוכנית כזו בתוכנית אחרת.

אברהם מיכאלי: אנחנו צריכים להגיע לאותו יעד של הגדלה מקסימאלית של ניצול הפוטנציאל שלנו, גם בתחום הטכנולוגי בתחום המים.

אברהם מיכאלי: בשנים האחרונות המדינה דחתה ודחתה את סוגיית ההתפלה, כאשר בסוף הגיעו לאותה תוצאה, אחרי עשרות שנים של דשדוש.

אברהם מיכאלי: מהצד השני, אנחנו כאן בכנסת נלחמים על הוזלת המים, כי האזרח שמקבל את המים צריך לקבל אותם במחיר סביר ככל האפשר.

אברהם מיכאלי: אנחנו לא רוצים שלא יקרה מצב שצריכת המים תיהפך למוצר כזה יקר, עד כי האזרח לא יצרך את המים.

אברהם מיכאלי: אני רוצה לשמוע את מר לאופמן משחמ.

אברהם מיכאלי: תשלים את הזווית הנוספת שלכם בשחמ במסגרת "מקורות".

אברהם מיכאלי: אחר כך נשמע את נציגי הממשלה השונים, שחשוב שהם יציגו את ההתייחסות שלהם לכל הסוגיה הזו.

עפר לאופמן: שחמ זו חברת בת של "מקורות", שאחראית על הביצוע של חברת "מקורות".

עפר לאופמן: אני המנכ"ל של חברת "מקורות" ביצוע וייזום, שהוקמה כדי לקחת את אותו ידע וניסיון, שרפי הציג בפניכם, שנצבר במשך 75 שנות קיומה של החברה הזו, על מנת למנף אותו לקידום פרויקטים, בעיקר בחו"ל.

עפר לאופמן: כמו שרפי ציין, אנחנו הולכים להיות הגורם המוביל בקפריסין, עם אספקה של כ-40% מתצרוכת המים לשתייה באי קפריסין.

עפר לאופמן: אנחנו גם מעורבים בפרויקטים נוספים בעולם, כמו שרפי ציין: בארגנטינה, במספר מדינות באפריקה, ואנחנו נכנסים כרגע גם לפרויקטים במספר מדינות במזרח אירופה.

עפר לאופמן: כל זה מבוסס על הידע שנצבר ב"מקורות", על הטכנולוגיות השונות, תוך ניצול העובדה שאנחנו ניגשים לפרויקטים האלה ולוקחים איתנו חברות וטכנולוגיות ישראליות, מייצאים את זה לעולם כולו, מייצרים הכנסה נוספת ומביאים הרבה מאוד כבוד למדינת ישראל, לטעמי.

עפר לאופמן: אני לא רוצה להרחיב בשלב הזה יותר.

אברהם מיכאלי: אני רוצה עכשיו לעבור לכמה משרדי ממשלה.

אברהם מיכאלי: אני רוצה קודם כל לפנות למר שאקי, שהוא מנהל פרויקטים מיוחדים בלשכת המדען הראשי.

אברהם מיכאלי: תציג לי את הראייה המקצועית שלך.

אברהם מיכאלי: איך אתה רואה את הפוטנציאל האמיתי?

אברהם מיכאלי: איפה החסמים.

גיל שאקי: קודם כל, כידוע לכם, בלשכת המדען הראשי יש לנו מספר כלים גנריים שתומכים במו"פ בשלבים השונים, החל מהשלב של הלינקים בין האקדמיה לתעשייה, המשך בשלב של חממות טכנולוגיות, יזמים מתחילים, מסגרות של תנופה וקרן המו"פ, שזה הכלי המרכזי שלנו – מו"פ תחרותי.

גיל שאקי: באופן מסורתי ועקרוני, ב-DNA שלנו אנחנו ניזונים מהשטח.

גיל שאקי: לפי הביקוש שיש בשוק, אנחנו בודקים את התוכניות על פי קריטריונים של איכות, ולא משנה לנו באיזה סקטור זה.

גיל שאקי: המטרה שלנו היא לקדם תעשייה ישראלית עתירת ידע תחרותית בשווקים הגלובליים, כאשר השוק בוחר לאיזה תחומים הוא לוקח את זה.

גיל שאקי: עדיין יש תחומים מסוימים, שאנחנו בראייה מקצועית שלנו חושבים שראוי לתת להם פוש מיוחד, בעיקר כשזה נוגע ליצירת תשתיות, שבלי התערבות של הממשלה זה לא יקרה: כמו תחום הננו-טכנולוגיה, כמו בתחום הביו- טכנולוגיה, כמו בתחום של קידום תעשיות מסורתיות באמצעות חדשנות.

גיל שאקי: כמובן, אנחנו פועלים בהתאם להחלטות ממשלה לקידום תחומים מסוימים, שנובעים משיקולים כאלה ואחרים, כמו התוכנית הלאומית לתחבורה, ששם כל הממשק מול התעשייה עובר דרכנו.

גיל שאקי: כך גם התוכנית להפחתת פליטות גזי חממה.

גיל שאקי: כל מה שנוגע לקידום תעשייה ישראלית עתירת ידע.

גיל שאקי: כך גם החלטת הממשלה בנושא של מים ובנושא של אנרגיות מתחדשות.

אברהם מיכאלי: בוא נעצור בהחלטות ממשלה.

אברהם מיכאלי: הרי היו החלטות ממשלה לפני 5 שנים.

אברהם מיכאלי: שני הפרויקטים הגדולים שהצבתם לעצמכם לא מיושמים.

גיל שאקי: אני אגיד מה מיושם, מה לא מיושם ואיפה החסמים.

גיל שאקי: מה שיושם קרה בפועל בתהליכים של בוטומט.

גיל שאקי: יש מעגל של מגנט בתחום המים.

גיל שאקי: יש חממה ייעודית בתחום המים – חממת כנרות.

גיל שאקי: זה חלק מהמנגנונים של המדען הראשי, וזה בא לידי ביטוי במספרים האלה של ה-3%, כפי שמופיעים פה.

גיל שאקי: אני לא יודע מה הפרופורציה של שוק המים מכלל התל"ג הישראלי, ובטח לא מהייצוא הישראלי, אבל אני לא בטוח שזה עובר את ה-3%.

גיל שאקי: זאת אומרת, שצריך לראות בפרופורציות של המשק כמה מהווה טכנולוגיית המים מכלל המשק.

גיל שאקי: צריך לקחת את זה בחשבון.

גיל שאקי: לגבי מרכז טכנולוגיות מים – אני לא יודע להתייחס, וחבל לי.

אברהם מיכאלי: חבל.

אברהם מיכאלי: אני לא יודע מתי הכנסת תתייחס לזה.

אברהם מיכאלי: היום זאת הזדמנות.

גיל שאקי: הנקודה היא בירוקרטיה: איפה זה עומד היום ולאיפה זה הולך קדימה.

גיל שאקי: היום נדרשת הקצאת קרקע, ואנחנו פועלים מול מנהלת מחוז דרום במינהל מקרקעי ישראל.

אברהם מיכאלי: האם נמצא פה מישהו מהמינהל או ממשרד השיכון?

אברהם מיכאלי: לא.

גיל שאקי: זה לא בסמכות שלנו.

גיל שאקי: אנחנו לא יודעים להקצות קרקע.

אברהם מיכאלי: אנחנו ממשלה אחת.

אברהם מיכאלי: אין כמה ממשלות.

גיל שאקי: מכיוון שבסופו של דבר אנחנו רוצים לראות את המרקם הזה עולה לשטח, מצליח חי וקיים, אנחנו דוחפים איפה שאנחנו צריכים, גם בנושא של חסמים משפטיים אחרים.

אברהם מיכאלי: אני מבטיח לך, שבסוף הישיבה הזו חה"כ בן סימון ואני מגישים שאילתא דחופה לשר השיכון בעניין הזה.

אברהם מיכאלי: הוא אמור להשיב לנו בשם מינהל מקרקעי ישראל, מה הסיבה שזה תקוע 5 שנים.

גיל שאקי: נשמח לסיוע שלכם.

דניאל בן-סימון: הוא מהמפלגה שלו.

אברהם מיכאלי: עזוב מפלגה עכשיו.

אברהם מיכאלי: אני שמתי אותך בראש.

גיל שאקי: נשמח לסיוע שלכם.

גיל שאקי: גם שר התמ"ת מעורב בזה, ובשבוע הבא אמורה להיות לו פגישה עם מנהל מינהל מקרעי ישראל, בנצי ליברמן, כאשר אחד הנושאים שעל הפרק זה הנושא הזה.

אברהם מיכאלי: אלא אם כן, בסוף שיניתם גישה לגבי אותו מרכז והחלטתם שאולי הוא לא נחוץ.

גיל שאקי: לקח לנו הרבה זמן לקבל תגובה מהאנשים בשדה בוקר, שיגידו לנו איזה שטח קרקע הם רוצים להקצות לזה.

גיל שאקי: אני אמרתי: "החלטת הממשלה אמרה שדה בוקר, אבל המהות של העניין זה להקים מרכז לטכנולוגיית מים.

גיל שאקי: אם זה לא הולך בשדה בוקר, בואו נעשה את זה במקום אחר".

גיל שאקי: האמירה הזו סייעה לקידום העניינים, ופתאום יש הצעה לקרקע.

גיל שאקי: עכשיו ההצעה הזו צריכה להיות מקובלת על מינהל מקרקעי ישראל.

גיל שאקי: בזהירות הראויה: אני אופטימי.

גיל שאקי: אני לא חושב שצריך להכביר פה במילים בכל הנושא של קרקעות.

גיל שאקי: יש מקום, לדעתי, להיות אופטימי ולראות שתוך חודשיים-שלושה – ובכוונה אני אומר את זה בפורום הזה – אנחנו מפרסמים את הקול הקורא לזכיינים לבוא ולהציע הצעות.

גיל שאקי: אני רוצה לומר מילה, שמתחברת למה שרפי אמר פה.

גיל שאקי: אני בהחלט חושב, שכדאי ל"מקורות" להסתכל על זה שוב כדי לראות איך אתם מתחברים למיזם הזה.

גיל שאקי: למיזם הזה יש תקציב מדינה.

גיל שאקי: אתה דיברת על תקציב של 50,00,000 שקלים.

גיל שאקי: אנחנו מדברים על תקציב מדינה של 35,000,000 שקלים, כאשר הזכיין יזכה בהפעלת המרכז ל-5 שנים.

גיל שאקי: מדובר באותו קונספט, באותם רעיונות.

גיל שאקי: להבנתי, זה פועם.

גיל שאקי: רפי אומר שזה משלים.

גיל שאקי: הפלטפורמה המוצעת באמצעות המרכז לטכנולוגיית מים בשדה בוקר יכולה בהחלט להתאים.

גיל שאקי: נשמח מאוד לראות את "מקורות" משתלבים באחד הקונסורציומים שניגשים ומשתתפים בהליך התחרותי הזה.

אברהם מיכאלי: השאלה שלי עדיין נותרת.

אברהם מיכאלי: למה רק 3% מוקצים על ידכם לתחומי טכנולוגיית המים, כאשר המים זה החמצן של המדינה?

אברהם מיכאלי: אתה אומר לי תל"ג.

אברהם מיכאלי: אנחנו כרגע מדברים על מים.

גיל שאקי: בתקציב שיש לנו אנחנו לא מקצים כסף מראש לשום תחום.

גיל שאקי: זה עניין של מדיניות כללית הנוגעת לכל הדברים.

גיל שאקי: חדשות לבקרים יש כל הזמן הצעות, לתעדף תחום כזה או אחר.

גיל שאקי: זה לחם חוקנו.

גיל שאקי: כאשר יש החלטת ממשלה ואנו נדרשים לה, אנחנו פועלים במסגרת של החלטת הממשלה.

גיל שאקי: דוגמא נפלאה לכך זה תחליפי נפט לתחבורה.

גיל שאקי: אנחנו עושים מה שצריך במסגרת הזו.

גיל שאקי: מעבר לזה, אנחנו מיוזמתנו לא מתקצבים סכום מסוים.

גיל שאקי: אנחנו ניזונים מבקשות.

אברהם מיכאלי: ואם יוצגו מחר פרויקטים נוספים וחדשים?

גיל שאקי: יש תקציב.

אברהם מיכאלי: יש על מה לדון.

גיל שאקי: לגמרי.

גיל שאקי: אין מגבלה.

גיל שאקי: קודם כל תחום הקלינטק בשנים האחרונות, כמו שזה תחום צומח בעולם ובישראל, כך גם בלשכת המדען הראשי.

גיל שאקי: אני לא יודע את המספר המדויק, אבל בשנה האחרונה זה היווה 10% מסך תקציבי המדען הראשי.

גיל שאקי: לפני 5 שנים המצב לא היה ככה.

גיל שאקי: זה היווה אולי 2%-3%.

גיל שאקי: זאת אומרת: התחום צומח.

גיל שאקי: למה זה 3% ולא 4% או 2%?

גיל שאקי: אלה תהליכים שנובעים מהשטח, ואנחנו עוזרים איפה שאנחנו מוצאים לנכון.

גיל שאקי: הכל תלוי באיכות של הבקשות המוגשות.

גיל שאקי: ברשותך, אדוני היו"ר, עוד שתי התייחסויות בנוגע לחסמים, להתפתחות של הענף הזה בכלל ומה יגרום לזה שיהיו יותר בקשות.

גיל שאקי: להבנתי, החסמים נוגעים לשתי נקודות.

גיל שאקי: נקודה אחת, שלנו יש פחות כלים לעשות אותה אבל היא סופר חשובה וסופר קריטית – ואני שומע את זה כל הזמן מהשטח - שכנראה אין מספיק יזמויות שבאות מהשטח כמו בתחום התקשורת או בתחום התוכנה – דברים שכל הזמן יש כי יש יזמויות, יש משקיעים ויש אקו סיסטם מסוים.

גיל שאקי: יזמים נמשכים יותר לתחומים האלה.

גיל שאקי: בתחום של המים ובתחום הקלינטק בכלל יש בעיה לקלוט יזמויות חדשות.

אברהם מיכאלי: הם מבקשים כרגע לפתח את המו"פ.

אברהם מיכאלי: אם המרכז בשדה בוקר לא קם, לפחות תתנו להם.

אברהם מיכאלי: אולי הם יפתחו את זה.

גיל שאקי: הנתונים המופיעים פה הם נתונים של 2010.

גיל שאקי: אין לנו עדיין נתונים סדורים של 2011.

גיל שאקי: בשנת 2007-2009 ראינו צמיחה.

גיל שאקי: בשנת 2010 ראינו סטגנציה, ובשנת 2011 אנחנו רואים ירידה.

גיל שאקי: אנחנו שומעים מחממת כינרות, שמתמקדים כבר כמה שנים בתחום המים: "חבר'ה, השתגעתם?

גיל שאקי: אתם הולכים להקים חממה נוספת או מרכז טכנולוגי בשדה בוקר, כאשר אנחנו נלחמים להכניס פרויקטים חדשים כדי שהחממה תחיה?

גיל שאקי: " אנחנו שומעים את זה לא רק מהם, אנחנו שומעים את זה מכמה מקומות.

גיל שאקי: כנראה שיש איזושהי בעיה.

גיל שאקי: אחד הפתרונות לבעיה הזו הוא בחיזוק הקשר בין האקדמיה לתעשייה.

גיל שאקי: אנחנו עושים מה שאנחנו יכולים, אבל כנראה שצריך לעשות יותר.

גיל שאקי: דבר שני, זה כנראה קשור לדור ה-Y ולצורך בסיפוקים מיידיים.

גיל שאקי: כנראה שאינטרנט יותר סקסי ממים.

גיל שאקי: זה כבר נוגע לתחום של ערכים וחינוך: מה מלמדים את הילדים בבית ספר.

גיל שאקי: זה שורש העניין, וחשוב לגעת במקום הזה.

גיל שאקי: חבל שמשרד החינוך לא פה.

אברהם מיכאלי: אחת השאלות שאני הייתי שואל את נציג המל"ג, אם היה פה: "למה יש רק 200 סטודנטים בכל הארץ?"

גיל שאקי: זה מל"ג וזה משרד החינוך.

גיל שאקי: אני שומע גם פרופסורים באוניברסיטה, שאומרים: "אין לנו מספיק סטודנטים".

אברהם מיכאלי: במכללה אחת שאני מכיר, במכללת רופין, יש "חקר המים".

אברהם מיכאלי: פרופ' שוש ארד היא אחת המומחיות, והיא מפתחת את התחום הזה של מחקר מים.

אברהם מיכאלי: מצד אחד, יש מה לחקור, יש לאיפה להגיע ולאיפה לשאוף.

אברהם מיכאלי: מצד שני, אם יש 200 סטודנטים בכל הארץ זה מצביע על משהו.

אברהם מיכאלי: אני לא יודע מה הבעיה.

גיל שאקי: זו נקודה שצריך לגעת בה.

גיל שאקי: אחד החסמים המרכזיים להתפתחות של התחום הזה, זו הצמיחה של חברות לשלבי בשלות ולשלבים שהם מעבר לשלבי המו"פ הראשוני, אחרי שהם סיימו חממה טכנולוגית או פרויקט מו"פ.

אברהם מיכאלי: הבעיה היא לא ההתחלה אלא מימון ביניים או פיתוח ביניים.

גיל שאקי: הבעיה היא שיוזרמו יותר רעיונות מלכתחילה.

גיל שאקי: למה שמוזרם יש מספיק מענה מימוני במסגרת ה-3%.

גיל שאקי: יש מענה מימוני.

גיל שאקי: שם אין מחסור.

גיל שאקי: משקיעי קרנות הון סיכון שבאים להשקיע, בשלבים ההתחלתיים הם מנסים לראות למי הם ימכרו את זה.

גיל שאקי: אם המעגל הזה לא סגור ואין כלים של המדינה, זו בעיה.

גיל שאקי: יש פה כשל בכלים שיתמכו בהבשלה של חברות לשלבים גדולים יותר, מעבר למו"פ.

גיל שאקי: פה יש בעיה, וצריך לראות איך פותרים אותה.

גיל שאקי: זו בעיה בכלל בתחום הקלינטק.

גיל שאקי: אנחנו מנסים ליצור דיאלוג עם חשכ"ל, כדי לראות אולי אפשר לפתור זאת באמצעות כלי של ערבות מדינה למימון פרויקטים בשלבי מו"פ יותר מאוחרים, שמצריכים יותר השקעות כספיות ויותר תשתיות בנושא הזה.

אברהם מיכאלי: אנחנו נשמע דעות אחרות של אנשי אקדמיה, שיכולים להביע את עמדתם בעניין הזה.

אברהם מיכאלי: אני רוצה לשמוע את עודד דיסטל, שהוא מנהל המטה לקידום השקעות במשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה.

אברהם מיכאלי: תשמיע לנו את הפן של המשרד שלכם.

אברהם מיכאלי: יש גם משרדים שיש להם מדענים.

עודד דיסטל: אני שמח על ההזדמנות ועל הדיון.

עודד דיסטל: ברשותכם, אני רוצה לקחת צעד אחורה להתחלה ולרקע שרפי שם פה לדיון, ולתקן כמה נתונים.

עודד דיסטל: אני מניח, שבין רועי לבין מכון הייצוא היתה אי הבנה.

עודד דיסטל: 1.6% שדובר עליהם נוגעים ל-2010.

עודד דיסטל: הנתונים הסופיים של שנת 2011 עדיין לא בידנו, אבל ההערכה היא שאנחנו עוברים את השני מיליארד.

עודד דיסטל: אני חושב, שאפשר לשים פה על השולחן אמירה: מדינת ישראל השכילה כבר בשנת 2006 לזהות את הפוטנציאל הגלום בתעשיית המים הישראלית כלפי השוק העולמי, ויצרה תוכנית לאומית.

עודד דיסטל: תחת התוכנית הזו, שמטרתה מיצוי הפוטנציאל העסקי ומובלת על ידי משרד התמ"ת, חברים תשעה משרדי ממשלה שונים.

עודד דיסטל: לכן, עם כל הכבוד לתוכנית ולמודל הסינגפורי, המודל הישראלי הוא יותר מתקדם.

עודד דיסטל: תחת המטרייה הזו אנחנו עובדים על כל שרשרת ההתפתחות של התעשייה, החל מהיבטים של המשאב האנושי – ונמצא פה אברי מהיחידה להכשרה מקצועית במשרד התמ"ת.

עודד דיסטל: ביחד עם היחידה הזו, עם רשות המים ועם "מקורות", עשינו קורסים של הסבת מהנדסים מתחומים אחרים לתחום המים.

עודד דיסטל: אנחנו פעילים במערכת החינוך, עם תוכניות שאמורות לתת לילדים את ההסתכלות על התחום הזה כעל תחום קריירה עתידית.

עודד דיסטל: יש מגוון של פעילויות בתחום המו"פ.

עודד דיסטל: גיל ציין אותן.

עודד דיסטל: בנוסף, יש תקציבי מחקר אקדמי, שיוצאים דרך משרד המדע, המשרד להגנת הסביבה ורשות המים.

עודד דיסטל: יש לנו גם כלים, שנועדו להטמעה של טכנולוגיות חדשות בשוק הישראלי.

עודד דיסטל: זה עובר דרך רשות המים ומינהל המים במגזר העירוני.

עודד דיסטל: בהחלטת הממשלה הבאה אנחנו מכניסים אלמנט נוסף של הטמעת טכנולוגיות כאלה במגזר התעשייתי, דרך המדען הראשי.

עודד דיסטל: השפיץ של הכל זו פעילות בינלאומית ענפה ורחבה, שרצה כבר כמה וכמה שנים.

עודד דיסטל: אני מקווה שכל מי שנמצא פה בחדר היה בתערוכת watech, שהיתה לפני חודשיים בתל אביב.

עודד דיסטל: זה היווה הוכחה ברורה ליכולות ולמה שישראל עושה.

עודד דיסטל: היו פה אורחים מכל קצוות תבל – סדר גודל של 2,700 אורחים בכירים מאוד ממגזר ציבורי-ממשלתי-תעשייתי, גופי השקעה מכל קצוות תבל.

עודד דיסטל: יש לנו עוד המון מה לעשות.

עודד דיסטל: אם אנחנו מסתכלים על השוק העולמי ואנחנו מדברים על סדרי גודל של 550 מיליארד דולר כאשר אנחנו עושים שני מיליארד, זה יפה.

עודד דיסטל: התחלנו עם 700,000,000 דולר בשנת 2007, וכמעט שילשנו את זה בשנת 2011.

עודד דיסטל: זה יפה.

עודד דיסטל: אני לא חושב שיש תחום שגדל בהיקפים כאלה, אבל יש לנו עוד המון דרך לעשות.

עודד דיסטל: הממשק שיש היום בין הממשלה, לבין התעשייה והגופים הנוספים, כמו "מקורות" ורשות המים, אין בשום תחום תעשייתי אחר – לא בהיי-טק, לא במכשור רפואי ולא בתחומים אחרים.

עודד דיסטל: יש פה יכולות מאוד חזקות.

עודד דיסטל: יש פה ממשק עבודה בריא, שצריך להעיף אותו קדימה.

עודד דיסטל: הפוטנציאל של ישראל הוא עוד הרבה יותר גדול.

אברהם מיכאלי: השאלה היא, איך עושים את זה.

אברהם מיכאלי: אתה אומר לי: לקדם את זה ולהעלות את זה למעלה.

אברהם מיכאלי: אם זה משהו שהוא יעיף אותם עוד מעט, אז הם לא יישארו פה.

אברהם מיכאלי: אני שאלתי את מר שאקי קודם בנוגע לסוגיית התקצוב.

אברהם מיכאלי: הבעיה היא עם הנושא של הרעיונות או מחקר ופיתוח, שיתרום גם להגדלה.

אברהם מיכאלי: הזכרת 550 מיליארד דולר.

אברהם מיכאלי: אנחנו יכולים להיכנס לשוק הגדול הזה, כי יש לנו פוטנציאל.

אברהם מיכאלי: כולם מעידים עלינו שיש לנו פוטנציאל.

אברהם מיכאלי: איפה זה מתחבא, אני לא יודע.

אברהם מיכאלי: כנראה שהיי-טק או תחומים אחרים יותר מושכים.

אברהם מיכאלי: אנחנו כמדינה צריכים לעודד איך להיכנס לתחום הזה, איך לתת יזמויות בתחום הזה.

אברהם מיכאלי: השאלה הזו מופנית אליך, כי אתה שייך לאותו משרד שאמור לדחוף את העניין הזה ביחד עם משרדי ממשלה אחרים.

עודד דיסטל: ללא ספק.

עודד דיסטל: יש תהליכים.

עודד דיסטל: מדינת ישראל בשנות ה-60-70 היתה מאוד חזקה בתחום הזה, והרבה אנשים פנו ללמוד את זה.

עודד דיסטל: עם הצמיחה החזקה של ההיי-טק, התחום הזה נזנח.

עודד דיסטל: יש הסתכלות חזרה.

עודד דיסטל: על בסיס יומיומי, אני פוגש חברות ואנשים, שעושים הסבה מהתחום של ההיי-טק לתחומים של קלינטק.

עודד דיסטל: לטעמי, החלק היפה הוא, שהם מביאים את הטכנולוגיות והידע מהתחומים שהם עסקו בהם: תוכנה, תקשורת וחישה, לתחום של הקלינטק.

עודד דיסטל: יש לנו לא מעט דוגמאות של חברות שעושות את זה.

עודד דיסטל: אנחנו לא צריכים להגיד: אנחנו זורקים את ההיי-טק.

עודד דיסטל: השילוב בין הדברים האלה זו גם מגמה שהעולם הולך אליה.

עודד דיסטל: זה תחום שעד לא מזמן היה תחום של צינורות ומשאבות, תחום לא נורא מתקדם יחסית.

עודד דיסטל: בשנים האחרונות, בעולם ובישראל, התחום הזה עובר מהפך והופך להיות תחום חכם.

עודד דיסטל: זה מה שאנחנו צריכים לשדר, ולהעלות את המודעות בקרב אוכלוסיית הסטודנטים, היזמים והחברות.

עודד דיסטל: אנחנו צריכים למשוך אותם עוד יותר להעלות את הפרופיל של התחום הזה.

אברהם מיכאלי: עוד מעט נשמע את הצד של המכללות והאוניברסיטאות, כדי שנבין איפה הבעיה שם.

עודד דיסטל: לטעמי, זה לא עניין של ערמות של כסף שאנחנו צריכים לשפוך, אלא כסף נקודתי חכם - כמו הכסף שאנחנו שמים בנושא של הטמעה ראשונה של טכנולוגיות חדשות, שזה כסף קריטי - והרבה מאוד מודעות.

עודד דיסטל: פשוט לשדר, גם פנימה וגם החוצה, את המותג "ישראל טכנולוגיות מים".

אברהם מיכאלי: הזכרנו את הנתון החשוב, וכדאי שכולנו נשים את זה לפנינו:

אברהם מיכאלי: השוק העולמי בתחום טכנולוגיות המים מוערך בכ-500 מיליארד דולר.

אברהם מיכאלי: גם מבחינת הייצוא וגם מבחינת הפוטנציאל העולמי, יש לנו עדיין מה לעשות.

אברהם מיכאלי: כאשר אני מבקר במדינות שונות ופוגש שגרירים שלנו, אני שואל אותם איך שיתוף הפעולה עם אותה המדינה שהם נמצאים בה.

אברהם מיכאלי: נמצא איתנו פיני אביבי, שהוא משנה למנכ"ל משרד החוץ בתחום המולטליטרלי.

אברהם מיכאלי: אתה תתאר לי את המגעים שלך עם השגרירים.

אברהם מיכאלי: לא מזמן הייתי באתיופיה – אחת המדינות שהיא פוטנציאל גדול מבחינת היכולת שלנו לעזור לה בתחום המים והחקלאות.

אברהם מיכאלי: השגריר אמר לי, שהוא רוצה שיתוף פעולה והוא לא תמיד זוכה לזה מהמדינה.

פנחס אביבי: אני לא רוצה ללכת לכיוון של במה אנחנו יכולים לעזור, אלא במה אנחנו יכולים להיעזר.

פנחס אביבי: אני חזרתי השבוע מטורקמניסטן.

פנחס אביבי: זו מדינה שהכסף יוצא לה מהאוזניים, והיא לא יודעת מה לעשות איתו.

פנחס אביבי: שם נותנים לאנשים דירות בחצי מחיר, רק בשביל לבזבז את הכסף על משהו.

פנחס אביבי: בשיחה שהיתה לנו עם יו"ר הפרלמנט וסגניתה, עם שר החוץ וסגן שר החוץ, עלה כי הנושא המרכזי שמעסיק אותם היום הוא נושא המים.

פנחס אביבי: זה אומר פרויקטים במאות מיליונים של דולרים, הכוללים הקמת אגם מלאכותי, הובלת מים ממקום למקום, התפלת מים, מים לתיירות בחופי הים הכספי וכו'.

פנחס אביבי: בנושא הזה, על רקע ביקורים שהיו להם פה בארץ, כולל בתערוכת watech, הם בעצמם מביעים עניין עצום.

פנחס אביבי: טורקמניסטן היא מדינה קטנה, שחשובה לנו מבחינה אסטרטגית.

פנחס אביבי: יש לה 100 קילומטר גבול עם אירן, 600 קילומטר גבול עם אפגניסטן.

פנחס אביבי: הכניסה אליה, מהסיבות האסטרטגיות, היא באמצעות אותם דברים שאנחנו יכולים לתרום להם ולשתף איתם פעולה.

פנחס אביבי: המים הם ללא ספק אחד המכשירים החשובים ביותר היום.

פנחס אביבי: אנחנו עשינו שינוי מבני – מולטליטרלי-אסטרטגי-גלובאלי.

פנחס אביבי: במילים פשוטות: לנסות ולהיצמד למטרות המילניום של העולם, שאחת המרכזיות בהן זה מים.

פנחס אביבי: הזכרתם את הסכום של 500 מיליארד דולר, אבל לא הזכרתם את העובדה שלאו"ם עצמו יש 200 מיליארד לתוכניות פיתוח, כולל בנושא מים.

פנחס אביבי: אנחנו היום בונים את כל המדיניות של משרד החוץ סביב הנושא הזה – איך ניצמד לשלושה או ארבעה מייעדי המילניום.

פנחס אביבי: בחלקם אין לנו מה לתרום, בחלקם אולי הם יכולים לתרום לנו.

פנחס אביבי: הנושאים של חקלאות, מזון, מים, אלה הנושאים שאנחנו רוצים להוביל בראש הרשימה.

פנחס אביבי: אני מאוד שמח, שמקורות החליטה לקחת את אחד השגרירים הבכירים שלנו שיישב בתוכה.

פנחס אביבי: אנחנו נקיים דיונים משותפים, ואני מקווה שבכל השיחות הבילטראליות לא רק ישתפו אותנו בנושא הזה אלא שגם יהיה לנו שגריר שיוכל לסייע.

אברהם מיכאלי: האם יש לכם במדינות הגדולות, כמו באפריקה, צוות שיודע לייעץ בעניינים האלה לשגרירות המקומית שם?

פנחס אביבי: אנחנו חייבים לשלוח.

פנחס אביבי: העבודה האמיתית אמורה להיעשות לא באמצעות השגרירויות במקום.

פנחס אביבי: הם נותנים לנו את הסימן הראשון לשיתוף פעולה בילטראלי.

פנחס אביבי: המכשיר הגדול והחשוב ביותר הוא תוכניות האו"ם.

פנחס אביבי: יש היום 32 תוכניות או"ם בנושאים שונים בג'נבה.

פנחס אביבי: לכל אחד יש דיפלומט שיושב בסוכנות הזו, והוא משמש סוכן מכירות לצורך הכניסה לכל הנושאים.

פנחס אביבי: לישראל יש אחד על 32 ארגונים כאלה.

פנחס אביבי: במסגרת המהפכה שלנו, אחד מהדברים שאנחנו רוצים לעשות הוא להכניס לשם אנשי מקצוע מומחים, שיוכלו לשמש שופר שלנו ולקשר אותנו עם כל אותם מכרזים עולמיים שבהם אנחנו יכולים להשתתף.

אברהם מיכאלי: אני רוצה לשמוע את נציגת האוצר.

אברהם מיכאלי: האם יש תקציב נוסף.

עדי חכמון: אין תקציב נוסף.

עדי חכמון: זה בדיוק מה שרציתי להגיד.

עדי חכמון: עודד דיבר ואמר יפה את כל הדברים בנוגע להחלטת הממשלה: עלייה בייצוא מ-700,000,000 שקלים ל-2 מיליארד, שזה ממש כמו, אם לא יותר, התוכנית הסינגפורית.

עדי חכמון: החלטת הממשלה באה לטפל במקומות בהם יש כשלי שוק, כמו הממשק עם האוניברסיטה ועם מכוני המחקר, כמו מספר הסטודנטים, כמו הבטא סייד.

עדי חכמון: במקומות בהם יש כשלי שוק ו"מקורות" מושפעת מכשלי השוק האלה, החלטת הממשלה תיטיב איתם.

עדי חכמון: במקומות אחרים אין שום סיבה להקים משהו מקביל ל"מקורות".

עדי חכמון: כמו שאמר גיל, זה כמו ללכת בשני מסלולים מקבילים.

עדי חכמון: הממשלה צריכה להחליט איפה היא רוצה לשים את הכספים שלה.

עדי חכמון: היא רוצה לשים את הכספים שלה במקומות בהם יש כשלי שוק.

עדי חכמון: אותם הכספים יוכלו לעזור לכשלי השוק להיפתר, כדי שהשוק יוכל להמשיך ולנוע.

אברהם מיכאלי: זה שבמשך 5 שנים לא הוצאתם את הכסף לא הטריד אתכם?

אברהם מיכאלי: הפרויקט של שדה בוקר בינתיים תקוע.

עדי חכמון: אולי עודד יעזור לי כאן.

עדי חכמון: הוקצו הכספים לשדה בוקר.

עדי חכמון: בהחלטת הממשלה הקודמת הכספים הגיעו למדען הראשי, ומאחר והיו כל הבירוקרטיות, שעליהן דיברת קודם, הכסף לא יכול היה להתממש.

עדי חכמון: דווקא במקרה הזה הכסף הגיע מהאוצר.

אברהם מיכאלי: היום זה החג של הכנסת, אז אני לא תוקף אתכם.

עדי חכמון: אני הולכת לוועדה אחרת, ששם כן יתקפו אותי.

אברהם מיכאלי: אז זה בסדר.

אברהם מיכאלי: גפני מחכה לך.

אברהם מיכאלי: גברת מיה הלוי, מנהלת מוזיאון המדע בירושלים, בבקשה.

אברהם מיכאלי: אני רוצה שתתייחסי לפן הזה של בני הנוער.

אברהם מיכאלי: אנחנו מארחים פה בני נוער מצוינים, חבר'ה שמפתחים דברים – ובלי לפגוע בבוגרים שבינינו, הם יכולים להתחרות איתם ברוב הדברים.

אברהם מיכאלי: מהניסיון שלך איתם, למה התחום הזה לא מושך אותם?

אברהם מיכאלי: דיברו פה על כל מיני חסמים.

מיה הלוי: מההתנסות שלי, אני יכולה לומר שהתחום פשוט לא מוכר.

מיה הלוי: בשביל שמשהו יהיה מושך הוא צריך להיות מוכר, הוא צריך להיות חשוף לבני נוער.

מיה הלוי: הדרך שבה אנחנו מנסים לקדם את זה, היא באמצעות שלושה כלים.

מיה הלוי: כלי אחד אלה תערוכות שעשינו - ואנחנו ממשיכים להציג בשיתוף פעולה גם עם "מקורות" וגם עם חברות מים מובילות - על מנת להציג את ההישגים הטכנולוגיים, על מנת שזה יהיה חלק מחזון המבקר במוזיאון.

מיה הלוי: זו פעולה מערכתית שעשינו בסיוע התמ"ת, אחרי חשיבה איך הופכים את זה להיות כלי חשוף, עם הטכנולוגיות הנהדרות, עם הפעילויות שאנחנו יכולים לעשות במוזיאון שלנו עם תלמידים בתחום הזה.

אברהם מיכאלי: במסגרת המחקרים האחרונים שבני הנוער עשו, היה מחקר בתחום המים?

אברהם מיכאלי: אני זוכר שכן היה.

אברהם מיכאלי: הם אפילו זכו בפרסים הראשונים.

מיה הלוי: היה, אבל לא מספיק.

אברהם מיכאלי: בבית הנשיא מחלקים פרסים למצטיינים.

מיה הלוי: נכון.

מיה הלוי: אנחנו נהיה כאן בכנסת ב-13 במרץ באירוע הגדול של חלוקת הפרסים בתחרות מדענים ומפתחים צעירים.

מיה הלוי: הכלי השני הוא לעודד בני נוער לעשות מחקרים בתחום.

מיה הלוי: קיימנו מפגש עם הנהלת מינהל מדע וטכנולוגיה במשרד החינוך, שבה רפי איפרגן הגיע והציג את החזון של טכנולוגיות העתיד בפני הנהלת המשרד.

מיה הלוי: החלטנו ביחד להקים צוות קטן, שינסה לראות איפה להתערב ולסייע.

מיה הלוי: המהנדסים בכל חברות המים מוכנים להירתם ולתמוך בעבודה של תלמידים מצטיינים בתחום הזה, כדי לעודד יותר ויותר תלמידים לעשות פרויקטים בתחום.

מיה הלוי: הקושי הוא שזה לא יושב בתוך המשבצות של משרד החינוך כיום.

מיה הלוי: זה לא קשור למפמ"ר פיזיקה או מפמ"ר אלקטרוניקה.

מיה הלוי: אנחנו מדברים על למידה רב-תחומית, ולכן אנחנו צריכים ליצור כאן מהלך של שיתוף פועלה.

מיה הלוי: ההרגשה היתה, שדווקא בחינוך המדעי-טכנולוגי החדש, עם כל התוכניות לקידום חינוך מדעי-טכנולוגי מצטיין, יש פוטנציאל מאוד טוב לעשות חיבור במגמות האלה.

מיה הלוי: זה חלק ממהלך שאנחנו מנסים לקדם.

מיה הלוי: אנחנו במוזיאון המדע מחפשים את התלמידים המצטיינים שיעשו את הפרויקטים, וחברת "מקורות" מחפשת את מהנדסי המים של העתיד.

מיה הלוי: התחום השלישי עליו אנחנו מדברים, הוא איך לרדת לעשייה של פרויקטים גם בבתי ספר יסודיים ובחטיבות ביניים.

מיה הלוי: בכלל מערכת החינוך, יש היום מהלך שמובילים לקראת ירידי מדע.

מיה הלוי: החכמה שלנו היא לדחוף את הנושאים האלה גם שם, כדי שתהיה יותר עשייה.

מיה הלוי: בנוסף, תערוכות במוזיאון, שהם חשיפה לקהל הרחב, למשפחות, על מנת לשנות את ההתייחסות.

מיה הלוי: פעילות עם תלמידים – עבודה עם שכבות גיל רלוונטיות בפרויקטים אישיים, ועם עבודה עם מצטיינים בחטיבה העליונה, נוכל להתחיל ליצור את השינוי.

מיה הלוי: כמובן, בתמיכה של כולם.

אברהם מיכאלי: אני מבין שלא נמצא פה נציג משרד החינוך.

אברהם מיכאלי: האם מישהו מהצד האקדמי, מהצד של המכללות והאוניברסיטאות נמצא פה?

אבנר עדין: אני פרופסור באוניברסיטה העברית.

אבנר עדין: התחום שלי הוא תחום של מחקר ופיתוח של טכנולוגיות מים.

אבנר עדין: אני שמח על הדיון הזה כאן בוועדה.

אבנר עדין: אני לא פחות שמח ש"מקורות" חוגגת 75 שנה.

אבנר עדין: ברכותיי.

אבנר עדין: התחום של טכנולוגיות ופיתוח טכנולוגיות הוא תחום שבעבר היה זר קצת לאקדמיה.

אבנר עדין: האקדמיה אהבה לכתוב הרבה מאמרים, ומאמרים יוצאים ממחקר בסיסי.

אבנר עדין: יותר ויותר אנשים מהאוניברסיטאות ומהמכללות התחילו לגלות יותר עניין ולהראות את היכולת בפתרון של בעיות מעשיות.

אבנר עדין: "מקורות" היא אחד הגורמים היותר מעודדים בכיוון הזה.

אבנר עדין: אני אולי אציג פה זווית אחרת של "מקורות".

אבנר עדין: חוקרים, שעשו מחקרים משותפים בשטח, יחד עם אנשי "מקורות" – ואני ביניהם - ראו באיזו תאווה ובאיזו הנאה אנשי השטח של "מקורות" משתפים פעולה במחקרים.

אבנר עדין: יש פה חברה, שמלכתחילה הקנתה לעובדים שלה, ברמות השונות, את הרצון להתקדם, להתפתח ולדעת.

אבנר עדין: לכן, חברת "מקורות" נראית לי גוף מאוד מתאים להוביל מחקר ופיתוח בנושא הזה בישראל, מה גם שהחברה עצמה מקדישה לכך הרבה מחשבה ורצון.

אבנר עדין: המרכז של פיתוח תעשיית המים, זה השילוב עם האקדמיה.

אבנר עדין: התעשייה לא יכולה להתפתח בלי האקדמיה.

אבנר עדין: האקדמיה כן יכולה להתפתח בלי התעשייה.

אבנר עדין: מכנה משותף, כמו פיתוח בנושא המים, נותן אתגר לשני הגופים.

אבנר עדין: אתם יודעים שהאקדמיה ענייה בסך הכל.

אבנר עדין: אין מספיק כספים למחקר.

אבנר עדין: ניתוב של כספים דרך התעשייה, בנושא הזה, יכול להוות גורם משיכה.

אבנר עדין: היום בעולם מכירים בישראל כגוף מוביל בטכנולוגיות מים.

אבנר עדין: מצד שני, ארצות שונות מתחילות כבר לחקות את המודל שלנו.

אבנר עדין: אם לא נגביר את הפעילות בנושא הזה – ואני חייב לדבר כל פעם על משאבים.

אבנר עדין: אני חושב, שהמשאבים של הראש ויכולת החשיבה והפיתוח קיימים.

אבנר עדין: המשאבים הכספיים הם באמת רועץ בנושא הזה.

אברהם מיכאלי: החלוקה של העוגה – ובשנה האחרונה אישרנו תקציבים מכובדים לאקדמיה – תלויה באוניברסיטאות עצמן.

אברהם מיכאלי: אני לא יודע איפה קיימת פקולטה למדעי המים.

אברהם מיכאלי: האם יש פקולטה כזו באוניברסיטה היום?

אברהם מיכאלי: אנחנו מדברים בסך הכל על 200 סטודנטים.

אברהם מיכאלי: השאלה היא, איפה הנתק.

אברהם מיכאלי: זה מה שביקשתי מגברת מיה הלוי להסביר, כי היא מתעסקת עם בני הנוער.

מיה הלוי: המחקר של פרופ' עדין מוצג אצלנו במוזיאון.

אבנר עדין: היתה תערוכת מים, והציגו תצוגות מאוד נאות של פיתוחים.

אבנר עדין: זו גם היתה יוזמה של "מקורות", אני חושב.

אבנר עדין: לשאלתך, יש היום התקדמות בנושא הזה של המים, אבל זה יותר במכללות מאשר באוניברסיטאות.

אבנר עדין: לאחרונה, הוקמה מחלקה להנדסת תעשיית המים במכללת כינרת.

אבנר עדין: אתה הזכרת את המחלקה למדעי הים במכללת רופין.

אבנר עדין: בנוסף, המכללה האקדמית להנדסה בירושלים הגישה למל"ג תוכנית להנדסת טכנולוגיות סביבה.

אבנר עדין: יש כאן מגמה לייצר את אותם רבדים של מהנדסי מים ומדעני מים, שלא מיוצרים באוניברסיטאות, ברובד של מכללות.

אבנר עדין: זה נראה לי פתרון מאוד מעניין ומתאים, אם הוא ייעשה תוך שיתוף פעולה.

אבנר עדין: אני חייב להחמיא פה לניוטק.

אבנר עדין: אני הייתי אחד האנשים, שהביאו להחלטת הממשלה להקים את ניוטק.

אבנר עדין: זה גוף שהתפתח בצורה מדהימה, לדעתי.

אבנר עדין: אני מסתובב בעולם, אני נמצא גם בוועדה עליונה של ממשלת סינגפור לתקצוב מחקרי מים, ואני רואה מה נעשה שם.

אבנר עדין: מודל כזה לא קיים, אבל מהר מאוד ייקחו ממנו דוגמא.

אבנר עדין: לכן, אנחנו צריכים להתקדם יותר מהר.

אבנר עדין: יש עוד פן חשוב לנושא הזה של האקדמיה.

אבנר עדין: עדיין קיימים מוחות ישראלים שיצאו מהמדינה.

אבנר עדין: קיימים מוחות מדענים בחו"ל.

אבנר עדין: נושא המים, שהיום הוא אטרקטיבי בקנה מידה עולמי, יכול להיות משאב חשוב לאנשים האלה לבוא לארץ ולהתפתח כאן.

אברהם מיכאלי: אני מנחש, שבהרבה מדינות מי שמפתח את זה אלה הם מדענים שלנו.

אבנר עדין: מזווית ההסתכלות שלי והראייה מה נעשה במדינות אחרות, אני יכול להסיק שני דברים, אחד פלוס ואחד מינוס, בהשתתפות של ישראל שם.

אבנר עדין: הפלוס הגדול של המדענים הישראלים בארץ ובחו"ל זה יכולת האינובציה, יכולת החדשנות, שאין לה אח ורע.

אבנר עדין: היום, בכל מדינה ובכל עיר בעולם רוצים פרויקטים, שיהיו בהם אינובציה.

אבנר עדין: יש פה פתח אדיר.

אבנר עדין: מצד שני, ישראל עדיין לא יודעת איך למכור את זה לעולם.

אבנר עדין: אני לא מדבר רק השיווק, אלא גם על המכירה עצמה.

אבנר עדין: יש לנו עוד הרבה מה ללמוד בנקודה הזו.

אבנר עדין: יכול להיות שהאקדמיה יכולה להתפתח בנושאים האלה.

אבנר עדין: אם נוכל לחבר את שני הדברים, נהיה על סוס מנצח.

אברהם מיכאלי: בכובע אחר שלי אני יו"ר השדולה להשכלה גבוהה בכנסת.

אברהם מיכאלי: אחד הדברים שאני רוצה לשאול את הות"ת, הוא האם יש מגבלות של כסף לפתח תחום כזה חשוב, שמבחינת המדינה זה כמו אוויר.

אברהם מיכאלי: בשביל אוויר אנחנו עדיין לא זקוקים למחקר ופיתוח, אלא בנוגע לזיהום אוויר.

אברהם מיכאלי: אם מדברים על שני גופים מקבילים: "שדה בוקר" ו"מקורות", השאלה היא איך הות"ת והמל"ג דוחפים את הסוגיה הזו כתחום מועדף כך שהסטודנטים הצעירים שייכנסו ללמוד יבינו שיש לזה גם עתיד.

אברהם מיכאלי: ראש הממשלה לשעבר, יצחק רבין, ז"ל, היה מהנדס מים במקצועו.

אברהם מיכאלי: כנראה, פעם היו לומדים את זה בצורה יותר מועדפת.

אברהם מיכאלי: היום אני לא שומע על הרבה מהדסי מים, שמסיימים היום לימודים במכללות או באוניברסיטאות.

יורם אבנימלך: יש בטכניון.

אברהם מיכאלי: אני שואל, האם הדבר הזה מוצג בפני הסטודנטים, בירידים השונים, כמקצוע מושך.

יורם אבנימלך: יש היום עלייה של סטודנטים המתעניינים במקצוע.

יורם אבנימלך: רק לפני שבוע היה יום פתוח בטכניון, והיו שם עשרות רבות של סטודנטים שהתעניינו בזה.

יורם אבנימלך: במסגרת הפקולטה להנדסה אזרחית וסביבתית יש מסלול לאיכות מים והנדסת מים.

יורם אבנימלך: יש עניין, אבל חסר תיאום.

יורם אבנימלך: במסגרת הטכניון – וזה פתוח גם למוסדות אחרים – הוקם מכון המים.

יורם אבנימלך: אני משמש כמרכז ועדת המחקר.

יורם אבנימלך: אנחנו מאוד מנסים להגיע לתיאום.

יורם אבנימלך: זה דבר שנשמע טריביאלי, אבל אנחנו מצליחים להושיב אנשים מרשות המים, מ"מקורות", מהמשרד להגנת הסביבה ומהאקדמיה בוועדה אחת.

יורם אבנימלך: זה לא פשוט.

יורם אבנימלך: צריך להרבות בזה.

יורם אבנימלך: צריך גוף שינסה לתאם, לדחוף ולקדם.

יורם אבנימלך: לגבי הפיתוח – כאשר אתה משווה את התקצוב של מדינות שונות למו"פ, מתברר שבישראל אנחנו טובים בשלבים הראשונים לא פחות מהאחרים.

יורם אבנימלך: איפה הכשל?

יורם אבנימלך: כאשר החברה צריכה לעבור מהמו"פ אל היישום.

יורם אבנימלך: שם התקצוב נמוך יותר מזה שקיים במדינות אחרות.

יורם אבנימלך: אם משווים להיי-טק, בהיי-טק אתה יושב עם המחשב הנייד, מפתח אלגוריתם ומוכר אותו.

יורם אבנימלך: בהנדסת מים אתה לא מוכר אלגוריתם.

יורם אבנימלך: אתה צריך למכור מאסה.

יורם אבנימלך: יכול להיות שכאן הכשל בהשוואה להיי-טק.

יורם אבנימלך: צריך תגבור, עזרה, סיוע ושימוש במוצרים בארץ, יותר מאשר בהיי טק.

אברהם מיכאלי: הנקודה של התיאום היא הנקודה שצריכה לצאת מהדיון הזה היום.

אברהם מיכאלי: אני יודע מה זה לכנס משרדי ממשלה שונים.

אברהם מיכאלי: משרדי ממשלה לא אוהבים להתכנס.

אברהם מיכאלי: פעם בחצי שנה אולי תתאם משהו.

אברהם מיכאלי: צריך להיות גורם מקצועי שידחוף את זה כל הזמן.

אברהם מיכאלי: ועדת המדע תשמח, אם תביאו פעם בכמה זמן נושא לדיון.

אברהם מיכאלי: אנחנו נוכל לשמש לכם אכסניה, ברשות היושבת ראש, שאני אדבר איתה בעניין הזה.

אברהם מיכאלי: כאשר אתה מכנס פה משרדי ממשלה, אתה מצליח להוציא מהם תשובה כזו או אחרת.

אברהם מיכאלי: גם אם אתה לא מסכים איתם, לפחות שמעת את העמדה שלהם.

אברהם מיכאלי: אני יודע מה זה לכנס אותם, אחרי תיאומים שאתה תיזום.

אברהם מיכאלי: אני רוצה לשמוע את אברהם טנא, שהוא מרשות הממשלתית למים וביוב, מנהל אגף התפלה ואחראי על נושא טכנולוגיות המים.

אברהם מיכאלי: מניסיונך, מה אתה אומר?

אברהם טנא: אני מצטרף לברכות ל"מקורות" על 75 שנה ועל הרעיון ליזום את הדיון כאן.

אברהם טנא: אנחנו הרגולטור של "מקורות".

אברהם טנא: אנחנו החברה המבקרת, הגוף הממשלתי המבקר את "מקורות".

אברהם טנא: אנחנו מרגישים בן משפחה בחגיגה הזו.

אברהם טנא: אני עצמי עוסק בעיקר בתחום ההתפלה.

אברהם טנא: אני יו"ר מנהלת ההתפלה של מדינת ישראל.

אברהם טנא: אני אחראי על כל נושא ההתפלה.

אברהם טנא: זה אחד התחומים, שאנחנו רואים בו הצלחה אדירה.

אברהם טנא: זו אולי התשתית הלאומית היחידה, שעמדה ועומדת בהחלטות ממשלה.

אברהם טנא: אפשר לבדוק את זה בדברי ימי הכנסת.

אברהם טנא: אנחנו היום מתפילים מעל 300,000,000 מטרים מעוקבים של מים בשנה.

אברהם טנא: זה פחות או יותר פעמיים הכמות ששואבים בממוצע בשנים האחרונות מהכינרת.

אברהם טנא: בעוד שנתיים אנחנו נגיע ל-600,000,000 מטרים מעוקבים של מים בשנה.

אברהם טנא: אנחנו נגיע למצב, שבו אנחנו מספקים את רוב תצרוכת המגזר העירוני במדינת ישראל מתוספת מים למשק המים.

אברהם טנא: אין ספק, שישראל ניצבת היום בעולם כאחת המובילות בנושא טכנולוגית מים.

אברהם טנא: כמו שנאמר כאן קודם, זה חלון הזדמנויות קטן ביותר ומצומצם ביותר.

אברהם טנא: אם לא נשכיל היום לעשות את הכל כדי להתפרץ פנימה דרך החלון הזה, החלון ייסגר בפנינו.

אברהם טנא: אנחנו לא יותר מדי אהודים בעולם, בהרבה מאוד תחומים, והיום יש לנו את ההזדמנות בזכות טכנולוגיות המים להפוך להיות הרבה יותר אהודים בנושא הזה.

אברהם טנא: זה שוב אחד הנושאים שצריך להיכנס לתוכו ולפעול בעניין.

אברהם טנא: אין ספק, שניוטק עושה כאן פעילות מבורכת.

אברהם טנא: לא רק ניוטק, אלא ניוטק בעזרת השגרירים והנספחים המסחריים במדינות השונות.

אברהם טנא: לי אישית היה תענוג בשנה האחרונה לבלות בלמעלה מ-10 ביקורים בעולם, בכל מיני מקומות, גם במדינות המפותחות וגם במדינות המתפתחות.

אברהם טנא: הדרישות בכל המקומות האלה לנושאי מים הן אדירות.

אברהם טנא: כאשר אני אומר מים, אני מתכוון למים, לשפכים, לסניטציה.

אברהם טנא: ליותר ממחצית מהאוכלוסייה בעולם יש בעיות מחסור מים.

אברהם טנא: לשני שליש מהאוכלוסייה יש בעיות מחסור בסניטציה.

אברהם טנא: קחו בחשבון, שתוך 20-30 שנה האוכלוסייה הזו תוכפל.

אברהם טנא: תשימו לב איזו בעיה אדירה יש בעולם.

אברהם טנא: ה-500 מיליארד דולר עליהם מדברים היום יוכפלו ויושלשו בשנים הבאות, בגלל הגידול האדיר שיש לנו באוכלוסיית העולם.

אברהם טנא: כמות המים בעולם היא קבועה ולא משתנה.

אברהם טנא: חסם גדול ביותר ייפתר כאשר נדאג לזה שבמשרד החינוך לימודי המים יהיו נקודות לבגרות, ולא משהו שיזכירו בלימודי מדע, גיאוגרפיה או פיזיקה.

אברהם טנא: נושא לימודי המים צריך להיות חלק מנקודות לבגרות במסלול משולב רב תחומי.

אברהם טנא: אנחנו מנסים כבר מזה 7 שנים להכניס את הנושא הזה למשרד החינוך.

אברהם מיכאלי: מתי קיימתם דיון, לאחרונה, עם משרד החינוך, עם המנכ"ל או עם מישהו בכיר אחר?

אברהם טנא: אנחנו ישבנו עם המפמ"רים, עם עוזרי המנכ"לים למיניהם, מאז שנת 2006-2007, בדיונים מתמשכים בנושא הזה.

אברהם טנא: ההצלחה שלנו היא ב-12-20 כיתות בכל רחבי הארץ, שעושות פרויקטים בתחום המים.

אברהם מיכאלי: מה הנימוק שלהם לכך שהם לא דוחפים את זה?

אברהם מיכאלי: האם אתה חש שזה בירוקראטי, או שזה מעבר לזה.

אברהם טנא: רק בירוקראטי.

אברהם טנא: עושים כל מיני החלטות, נכנסים לבגרויות בבישול ואפילו בריקודי בטן.

אברהם טנא: את הנושא של מים, שפיכה ולימודי סביבה צריך להכניס כלימודי ליבה.

אברהם טנא: זה העולם המודרני.

אברהם טנא: לא הצלחנו לעשות את זה עד היום.

אברהם טנא: אני מקווה, שמישהו ממשרד החינוך יבוא וירים את הכפפה הזו.

אברהם טנא: זה הבסיס.

אברהם טנא: אם התלמידים לא יגדלו על הנושא הזה של מים, לא יהיו אחר כך סטודנטים ללימודי מים בטכניון.

אברהם טנא: אנחנו כולנו מתהדרים ושמחים בכך שמדינת ישראל משקיעה כ-60,000,000 שקלים במסגרת ניוטק.

אברהם טנא: אני שואל, למה לא 600,000,000 שקלים.

אברהם טנא: אנחנו נמצאים בחלון הזדמנויות מאוד צר.

אברהם טנא: אם נמשיך עם 60,000,000 שקלים, נגדל בעוד שנתיים שלוש ל-3 מיליארד.

אברהם טנא: אנחנו רוצים להגיע ל-30 מיליארד ול-50 מיליארד.

אברהם טנא: השוק העולמי צריך את זה, ולנו בארץ יש את היכולת.

אברהם טנא: יש לנו ניסיון אדיר, כמדינה שבה יש מחסור במים.

אברהם מיכאלי: אומרים לכם אנשי המדען הראשי: "תביאו פרויקטים, תביאו רעיונות".

אברהם מיכאלי: הם לא דוחים את זה.

אברהם טנא: התנאים שהמדען הראשי קובע הם לא תמיד תנאים קלים.

אברהם טנא: יש כל מיני אילוצים, גם בצד של הממשלה.

אברהם טנא: יש כל מיני חסמים איך לעמוד בדברים האלה.

אברהם טנא: כל הדברים האלה צריכים לבוא לידי ביטוי.

אברהם טנא: אין ספק, שגם האוניברסיטאות וגם המכללות צריכות לעשות יותר על מנת למשוך אנשים לכיוון הזה.

אברהם טנא: זה ביצה ותרנגולת.

אברהם טנא: ככל שיהיו יותר סטודנטים, תהיה יותר דרישה.

אברהם טנא: ככל שהאוניברסיטאות והמכללות יפתחו יותר קורסים בנושא, יבואו יותר סטודנטים.

אברהם טנא: אין ספק, שצריך לעשות יותר.

אברהם טנא: עשינו צעד אדיר, מאפס תקציב ב-2006 בנושא ניוטק הגענו ל-60,000,000 שקלים.

אברהם טנא: צריכים לעשות עוד קפיצת מדרגה כדי להתמודד עם אותו חלון הזדמנויות.

אברהם טנא: ישראל, כמו שאמרנו, במדינות שאוהבות אותנו ובמדינות שלא אוהבות אותנו, מובילה בתחום של המים וצריך לנצל את המומנטום הזה.

אברהם מיכאלי: אנחנו קיבלנו נתונים על כמה משרדים ממשלתיים, מעבר למדען הראשי, השותפים במימון המחקרים: משרד האנרגיה, המשרד להגנת הסביבה, המשרד המדע והטכנולוגיה ומשרד החקלאות.

אברהם מיכאלי: אני רוצה לשמוע את נציג משרד המדע, מר חוסאם מסאלחה, שהוא ראש תחום בכיר בחקלאות ומים במשרד המדע.

אברהם מיכאלי: איך אתם במשרד המדע מתעניינים בעזרה הזו, גם לכיוון של עידוד התחום בקרב סטודנטים, בקרב אלה שעתידים להיות מעורבים בתחום הזה?

אברהם מיכאלי: אתם הגוף שהכי מתאים לדחוף את העניין הזה של מחקר ופיתוח בצורה ממוקדת יותר.

חוסאם מסאלחה: כמה אמרות כלליות לפני שאני אגיע לעניין של ההכשרה.

חוסאם מסאלחה: בהקשר של הכשרת כוח אדם המתאים לעסוק בנושא של טכנולוגיות מים אבל לא רק טכנולוגיות מים - מיקוד היתר רק בטכנולוגיה הוא לא דרך נאותה לטיפול בנושא.

חוסאם מסאלחה: כל נושא המים הוא נושא סביבתי, ויש המון תחומים משלימים ונושקים שצריכים לטפל בהם ביחד.

חוסאם מסאלחה: מדי פעם מגיע אלינו מהשטח שיש מחסור בכוח אדם בהידרולוגיה או בגיאו-הידרולוגיה, ואז אנחנו מגיבים לזה ויוזמים תוכניות להכשרת כוח אדם.

חוסאם מסאלחה: בדרך כלל זה נעשה אצלנו במסגרת מלגות אשכול להכשרת דוקטורנטים ולפוסט דוקטורנטים בתחומי העדיפות השונים.

חוסאם מסאלחה: בין יתר הדברים, מתוך הפעילות הבינלאומית שלנו, במיוחד עם משרד המדע הגרמני, אנחנו גם פותחים תוכנית למדענים צעירים, שלא רק נקלטים בפרויקטים שונים ועוסקים במחקר מדעי בחזית הידע, אלא שיש להם גם את האפשרות לצמוח באופן דו לאומי, לפחות בהקשר הזה, ואז מותר להם לשהות בארץ השותפה מספר חודשים-שנה, ולהיקלט בתעשייה ובאקדמיה, כולל ביקורים של מדענים גרמנים צעירים אצלנו בארץ.

חוסאם מסאלחה: בין יתר הדברים, עלה הנושא האזורי בתחום המים.

חוסאם מסאלחה: אנחנו לא יכולים רק להתמקד בנושא המים בישראל, אלא בראייה אזורית יותר רחבה.

חוסאם מסאלחה: אנחנו מלווים, מזה מספר שנים, שני פרויקטים גדולים, כולל במעורבות ומימון של ממשלת גרמניה, שעוסקים בנושאי ההידרולוגיה והגיאו- הידרולוגיה וטכנולוגיות המים בבקע ים המלח, כולל שיתופי פעולה עם מדענים פלסטינים, ירדנים, וכמובן ישראלים.

חוסאם מסאלחה: זה נושא שצריך לקבל את הדגש שלו גם בהקשר התעשייתי והפיתוחי, ולא רק המחקרי.

חוסאם מסאלחה: בשלב הזה, בעיקר מחקרי.

חוסאם מסאלחה: במסגרת תוכניות דו לאומיות עם סין, צרפת וקוריאה, יש לנו תוכניות של מחקרי מים ופיתוח טכנולוגיות מים.

חוסאם מסאלחה: לאור העובדה שראינו את תוכניות חברת "מקורות" להקים עוד מפעלי התפלה לאורך החוף, כל נושא הסביבה הימית מקבל אצלנו דגש בשנתיים האחרונות, כולל הנדסה ימית והאימפקט של הפעילות האנתרופוגנית-פעילות האדם על הסביבה הימית.

חוסאם מסאלחה: כל זה נעשה לאורך שנים רבות בשיתוף פעולה בינינו לבין גורמים תעשייתיים, כולל "מקורות", בליווי מחקרים, בשיפוט מחקרים וגם בהצפת נושאים הדורשים השקעה.

אברהם מיכאלי: רשות הדיבור לגברת עירית הן ממשרד הבריאות.

עירית הן: בהיבט של המים, משרד הבריאות אחראי רק על איכות מי השתייה, קולחין, שופכין ומי נופש.

עירית הן: אנחנו עוסקים בזה במחלקה לבריאות הסביבה.

עירית הן: אנחנו הרבה פעמים נמצאים בטריז שבין השלב המדעי לשלב היישומי.

עירית הן: כל טכנולוגיה המוצעת לטיפול במים או שיטה חדשה צריכה לקבל אישור שלנו כאחראים על האיכות.

עירית הן: מגיעות אלינו לא מעט חברות כחול-לבן ישראליות, שמביאות רעיונות מאוד יפים.

עירית הן: אנחנו חשים בחוסר במשאבים להפוך את זה ממדע ליישומי.

עירית הן: באיזשהו מקום צריך להריץ מערכות כאלה, לבדוק אותן, לעשות ולידציה, לבחון שהן טובות ומתאימות.

עירית הן: מה שמגיע בקלות מחו"ל, נבדק בחו"ל ומאושר על ידנו.

עירית הן: דווקא עם הטכנולוגיות כחול-לבן יש בעיה.

עירית הן: אנחנו כמובן מאוד מעוניינים בזה ומאוד רוצים לדחוף את זה, אבל חסר משהו ארגוני-מבני שיכול לתת את התשובה.

עירית הן: יש לנו נציג.

עירית הן: לאחרונה, הצטרפנו, וזה מאוד חשוב, תומך ועוזר.

עירית הן: נראה לנו נכון לתת את המשאבים בתחום הזה.

עירית הן: בסופו של דבר, אין לנו רצון להיות אלה שעוצרים.

עירית הן: להפך, אנחנו מאוד רוצים לאשר את הדברים ולקדם אותם.

עירית הן: לפעמים אנחנו ממש יוצאים מעורנו כדי להיות מספיק יצירתיים ולחשוב איך לבחון את הטכנולוגיות ואיך לאשר אותן.

עירית הן: החיבור הזה חסר.

אברהם מיכאלי: התלונה הזאת נשמעת בהרבה מאוד דיונים בוועדות.

אברהם מיכאלי: הממשלה צריכה להיות הרבה יותר מתואמת.

אברהם מיכאלי: כל משרד ממשלתי עובד לבד, עד שיום אחד מקימים ועדה בין משרדית.

אברהם מיכאלי: אני מסכים איתך, שבקטעים האלה של תיאומים בנושא כל כך חשוב של מים, כל משרד ממשלתי מוציא כסף ומנסה לעזור.

אברהם מיכאלי: צריכים לחשוב על מנגנון, כדי שזה ייעשה בתיאום.

עירית הן: לפעמים זה אבסורדי.

עירית הן: אפילו שחברות מגיעות הן לא מוצאות את הפלטפורמה להתנסות בה, עד כי הן צריכות ללכת ולהיבחן בחו"ל כדי שנהיה שקטים.

עירית הן: אם זו טכנולוגיה שבאה לספק מי שתייה, אנחנו חייבים להיות שקטים שהיא תיתן את המים הראויים.

אברהם מיכאלי: אנחנו נתייחס לזה בסיכום.

אברהם מיכאלי: אחת המטרות שלנו כוועדת כנסת היא לגרום לכם להתכנס פה מדי פעם ולדון בזה בצורה כללית.

אברהם מיכאלי: את הפירוט אחר כך תגישו אתם.

אברהם מיכאלי: אנחנו שומעים, שחלק מהאנשים שנמצאים פה לא מעורבים בהחלטות הביצועיות של קידום העניין.

אברהם מיכאלי: מי שלא נמצא פה, יגיע פעם הבאה ויגיד איפה הוא יכול לתרום בקטע שלו: משרד החינוך, מל"ג, כמישהו שאמור לסייע בפועל ולא שזה יישאר בגדר תלונה, כך שעוד 75 שנה של "מקורות" נתכנס שוב ונדון בזה מחדש.

אברהם מיכאלי: נמצא פה איתנו מר אורי גנות, מנהל קשרי ממשל של ארגון ידידי הארץ.

אברהם מיכאלי: תציג לנו במה אתה עוסק או איפה אתה נתקל בתחום הזה.

אורי גנות: אנחנו ארגון שמתעסק ברמה האזורית בנושאים של מים, בין היתר נושאים של שיקום הירדן, טיפוח מקורות מים בתוך מדינת ישראל.

אורי גנות: הדגש שלנו הוא על כלכלת שימור מים, לצד ההתפלה.

אורי גנות: אני רוצה להרחיב את היריעה בכמה נתונים, כדי לתת עוד פרספקטיבה.

אורי גנות: מדינת ישראל עשתה בנושא ההתפלה צעדים מאוד גדולים, וזה גם יוצר פוטנציאל תעסוקתי.

אורי גנות: אחד הדברים שאנחנו בדקנו בשנה האחרונה, הוא האם הפוטנציאל התעסוקתי שצומח מתחום ההתפלה יכול לעלות גם ממאמצים של שימור מים.

אורי גנות: יכולים להוסיף 316,000,000 קוב.

אורי גנות: אנחנו מאמינים שיצירת משרות בתחום הזה, אם נסתכל מעבר ליריעה, יכולים להביא למספר משרות יותר גבוה, בתמהיל יותר איכותי.

אורי גנות: אם ניקח את תוכניות ההתפלה הקימות עד שנת 2020, אנחנו נגיע ל-430,000,000.

אורי גנות: מדובר על צפי משרות של 1,260 מדי שנה.

אורי גנות: רבע מהן יהיו משרות מקצועיות בתחום ההנדסה.

אורי גנות: חלק אלה ענפים שדורשים בנייה.

אורי גנות: אם אנחנו נסתכל על מישורים יותר רחבים של כלכלת שימור מים, אנחנו נראה תחומים של חינוך והסברה, החלפת גינון, מניעת דלף ומחזור של מים אפורים.

אורי גנות: אנחנו מאמינים, שכך אפשר להביא להובלה הרבה יותר גדולה של מקומות עבודה.

אברהם מיכאלי: איך אתם מקיימים את הקשרים האלה בפועל עם הגורמים השונים?

אורי גנות: אל"ף, לייצר את המודעות.

אורי גנות: אנחנו נמצאים בדיאלוג עם רובם, בין אם בהסכמה ובין אם במחלוקת בחלק מן הדברים.

אורי גנות: אנחנו מאמינים שצריך להיות תמהיל מסוים, שעליו אפשר להתווכח, בין כלכלת שימור מים לבין ההתפלה.

אורי גנות: אם אנחנו לוקחים את הדברים האלה ולא מסתכלים רק על הטכנולוגיה במובן הקלאסי, אנחנו יכולים להביא לכאן פוטנציאל ייצוא של קרוב ל-2 מיליארד שקלים בשנת 2020.

אורי גנות: זה גם יכול להביא להובלה של עד 10,000 מקומות עבודה.

אורי גנות: כדאי להרחיב את היריעה מעבר לתחומי הנדסת מים הקלאסיים.

אברהם מיכאלי: דבריך נשמעו.

אברהם מיכאלי: אני רוצה לשמוע את נציגת משרד האנרגיה והמים, גברת אביטל דרור, מנהלת אגף ייעוץ משק מים.

ענת לוי: זה שם חדש למשרד.

ענת לוי: השם חדש.

ענת לוי: המחשבה מאחורי שינוי השם, היא להסב את תשומת הלב לכך שהמשרד מתעסק לא רק באנרגיה ותשתיות, אלא גם בנושאים של מים, בעיקר באמצעות חברת "מקורות" ורשות המים.

ענת לוי: המשרד הוא לא שחקן פעיל אקטיבי.

ענת לוי: גם האגף שאני מנהלת בתוך המשרד הוא חדש, וזאת מתוך כוונה לבוא ולנסות לסייע כמשרד ממשלתי בכל הנושאים האלה של משק המים, במטרה לקדם את משק המים.

אברהם מיכאלי: האם הרגולטור של "מקורות" הוא אתם?

אברהם מיכאלי: לא.

אברהם מיכאלי: הרגולטור של "מקורות" הוא רשות המים.

אברהם מיכאלי: אבל מעל רשות המים עדיין יש איזשהו רגולטור.

אברהם מיכאלי: תחת משרד התשתיות יושבות שתי זרועות:

אברהם מיכאלי: זרוע אחת היא חברת "מקורות", וזרוע שנייה היא רשות המים.

אברהם מיכאלי: האם הבקשה שהם העלו פה היום מוכרת לכם כמשרד ממשלתי, שאמור לעזור ולקדם את העניין הזה?

אברהם מיכאלי: אני שמעתי על זה קצת לפני, אבל עוד לא קיימנו על זה דיון.

אברהם מיכאלי: אנחנו המשרד שיכול לעזור בחשיבה כזאת וגם בתיאום מול משרדי ממשלה אחרים.

אברהם מיכאלי: זו נקודה אחת שרציתי להעלות.

אברהם מיכאלי: בהקשר לכוח אדם והכשרה – מעבר להכשרה האקדמית יש גם נושא של התפעול והעבודה בשטח.

אברהם מיכאלי: בפועל, אנחנו מדברים על כל משק המים, מבחינת משכורות וכבוד מקצועי של מהנדסי מים ושל עוסקים בתפעול של מתקני מים, שהם מתקנים שהם עתירי טכנולוגיה מולטי דסיפלינארי.

אברהם מיכאלי: המקצוע הוא לא מקצוע נחשק, וזה אחד התחומים שאנחנו גם חושבים שכדאי לנסות ולקדם אותו.

אברהם מיכאלי: זה משהו שהמשרד שלנו בשיתוף פעולה עם רשות המים ינסה לקדם.

אברהם מיכאלי: נמצא פה מישהו מכ.א.ל, מר יוסף חיים הרוש, בנוגע להעצמת הפעילות של החברות הישראליות בתחומי שיווק המים בחו"ל.

אברהם מיכאלי: החברה היא חברה מוכרת בישראל.

יוסף חיים הרוש: כ.א.ל תכנון המים לישראל הוקמה לפני 60 שנה בתור חברת אחות ל"מקורות".

יוסף חיים הרוש: זו בהחלט הזדמנות לברך את "מקורות".

יוסף חיים הרוש: כ.א.ל עשתה את כל התכנון של כל מפעלי המים בארץ: המוביל הארצי, השפד"ן ואחרים.

יוסף חיים הרוש: היא פעילה בלמעלה מ-50 מדינות באסיה, אפריקה, מזרח אירופה, אמריקה הלטינית.

יוסף חיים הרוש: ישראל היום בהחלט מובילה בכל הנושא הזה של פיתוח וניהול אינטגרטיבי של משאבי מים, בין אם זה תפיסת מי שיטפונות, החדרה, טיפול והשבת קולחין, התפלה, ניצול יעיל של מים.

יוסף חיים הרוש: בתחומים האלה יש צרכים, ואיפה שנוגעים במפה מגיעים לשם.

יוסף חיים הרוש: אני אדבר על אחת המגבלות העיקריות, שזו ההזדמנות לבוא ולקבל את התמיכה.

יוסף חיים הרוש: הזכרת את אתיופיה, שזו אחת הדוגמאות, או ארגנטינה שאנחנו הולכים לשם לפרויקט גדול.

יוסף חיים הרוש: אחת המגבלות העיקריות היא מימון.

יוסף חיים הרוש: יש לנו את הידע, את הטכנולוגיה, ועם המו"פ שצריך להמשיך ולעודד אותו.

יוסף חיים הרוש: אנחנו בהחלט מובילים.

יוסף חיים הרוש: אחת המגבלות הגדולות כאשר מגיעים לחו"ל למדינות השונות, הוא להביא מימון והלוואות למדינות.

יוסף חיים הרוש: פה יש לנו את אשר"א במשרד האוצר, שעושה עבודה יפה.

יוסף חיים הרוש: העסק הזה בשנים האחרונות צמח, אבל ישנן עדיין מדינות שקשה מאוד לקבל שם את הביטוח של חברת אשר"א, שבעזרתו נוכל להביא מימון למדינה.

יוסף חיים הרוש: לדוגמא, אתיופיה.

יוסף חיים הרוש: באתיופיה אנחנו פעילים כבר למעלה מ-20 שנה.

יוסף חיים הרוש: ישנם פרויקטים שונים, כולל אספקת מים לאדיס, פרויקט של למעלה מ-270,000,000 דולר.

יוסף חיים הרוש: המגבלה העיקרית היא להביא תנאי מימון מתאימים ולבטח את העסקה באמצעות אשר"א.

יוסף חיים הרוש: ל"מקורות" בפעילות הבינלאומית שלה במדינות השונות, יש תקציבים ממשלתיים, אבל יש עדיפות גדולה למדינה, שחברת הביטוח אשר"א יכולה לבוא ולתת תמיכה בנושא המימון לפרויקטים, כהלוואה בתנאים טובים לאותה מדינה.

יוסף חיים הרוש: נושא נוסף, הוא התמיכה והסיוע בהכנת הפרויקטים, הכנת הצעות.

יוסף חיים הרוש: הרבה מאוד מדינות בעולם תומכות בסקטור הפרטי, בסקטור העסקי, משלב הכנת ההצעה.

יוסף חיים הרוש: היום, במסגרת התמ"ת, יש תוכנית סיוע, שצריך ללכת ולהרחיב אותה.

יוסף חיים הרוש: בנושא המו"פ - הגיע הזמן שיהיה בית ספר בינלאומי בארץ.

יוסף חיים הרוש: יש היום קורס בטכניון, לשם מביאים סטודנטים מכמה מדינות.

יוסף חיים הרוש: אני מדבר על הקמת בית ספר, מכללה בינלאומית בכל תחומי המים, שתהיה מובילה, כך שמי שסיים לימודים בתחומי המים בארץ וקיבל תואר ייחשב כמי שלמד במכללה מספר אחת בעולם, מכללה שלא רק תלמד את הטכנולוגיות התיאורתיות אלא גם הרבה מאוד יישום מעשי.

יוסף חיים הרוש: "מקורות" תורמת בתחומים האלה, כך שאת כל המחקרים והרעיונות אפשר לבוא וליישם בפרויקטים הקיימים.

אברהם מיכאלי: לפני שאני אסכם, אני אתן משפט אחד לרפי איפרגן ולגיל שאקי.

אברהם מיכאלי: אני יודע שאי אפשר לסכם כזה דיון רציני בשעתיים של דיון, אבל אני מקווה שיהיה לנו המשך מעקב בעניין הזה.

רפי איפרגן: קודם כל, תודה על ההזדמנות.

רפי איפרגן: הדיון היה חשוב מעצם זה שהעלינו כאן את כל הסוגיות, החל משלב הלימוד בבית הספר, דרך האקדמיה ולאחר מכן בפעילות של פיתוח המשאבים.

רפי איפרגן: אני חושב, ש"מקורות" הוכיחה 75 שנה את כל מה שאנחנו מדברים עליו היום: התחילו בהתפלה בשנות ה-60, פתרו את בעיית המים בערבה ובאילת.

רפי איפרגן: זו חברה שמשיבה קולחין בסדר גודל, באחוזים, הכי גבוה בעולם.

רפי איפרגן: האקדמיה מחוברת ל"מקורות", החל משלב הלימודים ובהמשך בשלב המחקרי.

רפי איפרגן: "מקורות" משולבת בפעילות שעודד עושה בצורה מדהימה בניוטק.

רפי איפרגן: אני חושב שמשרדי הממשלה השונים צריכים להשתמש בפלטפורמה הזו.

רפי איפרגן: לנו יש 3,000 מתקנים, אין לנו בעיית מקרקעין, אין לנו בעיה של מעבדות, יש לנו מהנדסים, יש לנו את הידע ויש לנו את היכולות.

רפי איפרגן: אנחנו יכולים להשפיע כמעט על כל שרשרת הלמידה וההתפתחות של הטכנולוגיה, החל משלב הלימודים – מה שעושה מיה במוזיאונים – בהמשך מול הטכניון והאוניברסיטאות האחרות.

רפי איפרגן: הממשלה צריכה להשתמש בפלטפורמה הזו.

רפי איפרגן: זו פלטפורמה קיימת, וצריך לחזק אותה.

רפי איפרגן: לפני שאתה מסכם, אני רוצה לתת לך ולמנהלת הוועדה מדליה ל-75 שנה לחברת "מקורות", שהיא מציינת לא רק את הפעילות של חברת מקורות אלא גם את עצם חוזקה של מדינת ישראל, הן בהתיישבות החקלאית והן בהתיישבות העירונית.

אברהם מיכאלי: מר שאקי, בבקשה.

גיל שאקי: יש לי הערה קצרה בהקשר למה שאמר פיני אביבי ממשרד החוץ.

גיל שאקי: יש עכשיו חשיבה שמתבצעת, כדי לראות איך מחברים בין סיוע החוץ של מדינת ישראל, שהולך לגדול בעקבות מחויבות ישראל ב-OECD - לא רק סיוע חוץ באמצעות הדרכות במונחים של סיוע, אלא גם במונחים של פתיחת דלתות ומימון עבור חברות ישראליות שמפתחות טכנולוגיות - כדי להטמיע טכנולוגיות חדשניות ישראליות במדינות מתפתחות.

גיל שאקי: יש גם גורמי מימון בינלאומיים שמעוניינים בתהליך הזה, כמו הבנק העולמי.

גיל שאקי: זה יכול להיות מנוף צמיחה אדיר.

אברהם מיכאלי: אם ככה בחרו את הבן אדם הנכון.

אברהם מיכאלי: פיני, יש לך פה אתגרים.

אברהם מיכאלי: המדינות השונות מצפות שאנחנו ניכנס אליהן, ולא צריך לחכות שיזמינו אותנו.

פנחס אביבי: אני בהחלט רואה את זה כמשימה העיקרית.

פנחס אביבי: אני חושב, שקיבלתי את המינוי לתפקיד לצורך זה.

אברהם מיכאלי: אני רוצה לסכם את הישיבה.

אברהם מיכאלי: ועדת מדע וטכנולוגיה של הכנסת שמעה בעניין רב על פעילות חברת "מקורות" לקידום טכנולוגיות המים וביסוס משק המים בישראל.

אברהם מיכאלי: אני חייב להדגיש פה את הנושא של התיאום, כפי שכמה חברים פה הזכירו.

אברהם מיכאלי: אני חושב, שחייבת לקום יוזמה של המשרד, שאמור להיות הרגולטור של כל העניין הזה או של חברת "מקורות", שתציג תוכנית של שיתוף פעולה של כל אלה שאמורים להיות שותפים בדבר הזה.

אברהם מיכאלי: אנחנו כוועדה רוצים לשמוע בעוד חודש-חודשיים, מה הרעיון שאתם מעלים.

אברהם מיכאלי: אם יש צורך, אנחנו נקיים המשך מעקב כוועדת מדע וטכנולוגיה, ביחד עם יושבת ראש הוועדה.

רועי גולדשמידט: מטה ההשקעות של תמ"ת דווקא כן מטפל בזה.

אברהם מיכאלי: אני רוצה לשמוע, מי הגורם שבסוף מחבר את כולם.

רועי גולדשמידט: מטה ההשקעות של התמ"ת.

אברהם מיכאלי: אתה גם הזכרת שהם יושבים מדי כמה זמן.

קריאה: פעם ברבעון.

אברהם מיכאלי: אני רוצה, שאתם תגישו לנו את התוכנית שאתם מבצעים בפועל, כדי שנבחן דרכי שיפור לסוגיה הזו.

אברהם מיכאלי: אנחנו ככנסת חייבים להיות מעורבים בסוגיה של פיקוח, כי בסוף אנחנו עלולים לגלות בעוד מספר שנים שהנושא הזה לא טופל כמו שצריך ואז נצטער על זה.

אברהם מיכאלי: לגבי המשך תוכניות ממשלתיות לפיתוח טכנולוגיות מים - בהמשך להחלטת ממשלה משנת 2008, ועדת המדע ממליצה לממשלה לחדש את התוכניות הממשלתיות בנושא באמצעות החלטת ממשלה נוספת, ולבחון כלים חדשים לחיזוק תעשיית המים, בתוכם כלים מימוניים וחיזוק המחקר, שדיברו עליו פה.

אברהם מיכאלי: ועדת המדע קוראת לממשלה ליישם את החלטותיה משנת 2006, ולהקים את המרכז הלאומי לטכנולוגיות מים בשדה בוקר, או לחלופין לבחון את הסוגיה, כפי שרמזתם.

אברהם מיכאלי: אם הם לא מקדמים את זה, לפחות נדע שיש גורם חלופי.

אברהם מיכאלי: בקשת "מקורות" צריכה להיבחן, האם זה יכול להתקיים במקביל, או לחלופין רק "מקורות" תוביל את זה במקום שדה בוקר.

אברהם מיכאלי: הנושא הזה צריך לבוא לדיון חוזר.

אברהם מיכאלי: כבר 5 שנים עברו והנושא לא מתקדם.

גיל שאקי: אני מקווה, שבישיבת ההמשך נוכל להביא דברים ברורים.

אברהם מיכאלי: אני שם את זה כנקודה שצריכים לבחון מחדש.

אברהם מיכאלי: ועדת המדע קוראת למשרד החינוך לפעול לחיזוק החינוך בתחומי מים וסביבה, הן בקרב בני הנוער והן בקרב הסטודנטים.

אברהם מיכאלי: המועצה להשכלה גבוהה צריכה להמשיך ולחזק את האקדמיה בתחומי המים, עם כל הכלים העומדים לרשותה.

אברהם מיכאלי: אנחנו בהמשך המעקב בוודאי נזמן אותO ונשמע מהם את מה שצריך.

אברהם מיכאלי: אני מודה למנהלת הוועדה ולכל מי שטרח להכנת הישיבה הזו, כולל מחלקת מחקר ומידע של הכנסת -רועי גולדשמידט וכל הצוות שם.

אברהם מיכאלי: בסך הכל, דנו בנושא חשוב, אולי עוררנו מחדש את הנושא, ובוודאי יהיה המשך לנושא.

אברהם מיכאלי: תודה רבה, הישיבה נעולה.