ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 18, פרוטוקול מספר 542, 2012-01-29 10:00

דוד רותם: בוקר טוב.

דוד רותם: אני פותח את הישיבה.

דוד רותם: צו סדר הדין הפלילי (ברירת משפט - חוקי עזר לאשקלון), התשע"ב-2011.

דוד רותם: כן, בבקשה.

שני שטרן: המטרה היא להפוך את כל ברירות הקנס לברירות משפט, מכיוון שזה מקל על העומס בבתי-המשפט, מקל על העומס בעירייה.

שני שטרן: זה גם מקל על האזרחים בכך שזה נותן להם 90 ימים לתשלום הקנס במקום 15, נותן להם אפשרות ערעור על הקנס באופן חוקי, ומי שרוצה להישפט המסלול הזה לא נפגע, מכיוון שהוא יכול להגיש בקשה להישפט, ובאותו אופן להביע את עמדתו.

דוד רותם: כמה שופטים יש לכם בבית-המשפט לעניינים מקומיים באשקלון?

שני שטרן: אחד, והוא לא רק שלנו, הוא גם של כל הפרזות, ויוצא לנו בערך יומיים-שלושה בחודש, במקרה הטוב, רק אחר הצהריים.

דוד רותם: כמה עבירות קנס יש לכם?

שני שטרן: המון.

שני שטרן: יש לנו בסביבות ה-400-300 בחודש.

דוד רותם: 400-300 מה?

שני שטרן: ברירות קנס.

דוד רותם: ועכשיו זה יהפוך להיות 400-300 ברירות משפט?

שני שטרן: ברירות משפט.

דוד רותם: והשופט יצטרך לגמור את התיקים האלה ביומיים-שלושה ימים בחודש?

שני שטרן: כשהן ברירות קנס הן מגיעות אליו.

שני שטרן: כשהן ברירות משפט, בפועל רק 10%-5% מגישים בקשה להישפט.

דוד רותם: והיתר פשוט שוכחים לשלם?

שני שטרן: נכון, כמו שהם שוכחים לשלם את ברירת הקנס.

דוד רותם: טוב.

יפעת רווה: אנחנו כמובן תומכים ומעודדים.

דוד רותם: תומכים.

דוד רותם: יש פה מישהו מהנהלת בתי-המשפט?

דוד רותם: זה מעניין איך הם תומכים.

יפעת רווה: למה שהם לא יתמכו?

יפעת רווה: זה מקל עליהם.

דוד רותם: זה 400-300 תיקים נוספים לבתי-המשפט.

יפעת רווה: להיפך.

דוד רותם: אני לא מסכים אתכם.

דוד רותם: טוב בסדר, אבל למה שנתווכח.

דוד רותם: בעד אישור הצו – פה אחד

דוד רותם: מאושר פה אחד.

דוד רותם: מה רוצים מאתנו ברחובות?

יפעת רווה: בנוסף לצו עצמו יש הערה עכשיו שהעירה היועצת המשפטית של עיריית רחובות.

יפעת רווה: זה עניין טכני, אבל חשבנו שכיוון שאנחנו כבר דנים בזה, נכון יהיה לקבל את זה והיא תוכל להציג את זה בעצמה.

דוד רותם: כן, בבקשה.

לימור שחורי-עמית: לפני כשנתיים ביצענו תיקון דרגת קנס.

לימור שחורי-עמית: יש שני סעיפים בחוק העזר רחובות (שמירת הסדר והניקיון), התשמ"ג-1982.

לימור שחורי-עמית: ביקשנו למעשה ששני סעיפים יהפכו להיות דרגת קנס א' במקום ד'.

לימור שחורי-עמית: הוועדה אישרה, אלא שהיתה פחות תשומת לב לעניין הפרקים.

לימור שחורי-עמית: ומה שקורה היום, הבקשה היתה לצד דרגת קנס א', אחרי 15 יבוא 23.

לימור שחורי-עמית: 15 שייך לפרק ו' לחוק, ו-23 עד 25, והלאה גם, שייך לפרק ז'.

לימור שחורי-עמית: בפועל התוצאה היא שתחת פרק ו' מופיע 23, 25 בצו העיריות, ולמעשה צריך להזיז את 23 ל-25(ב) לפני 27(ד)(1)(2), שזה מופיע תחת פרק ז' ובדרגת קנס א'.

לימור שחורי-עמית: זה עניין טכני לחלוטין.

דוד רותם: אנחנו אישרנו את זה?

לימור שחורי-עמית: אישרתם.

דוד רותם: אז לכו לפרסם את זה מחדש, זה עניין של פרסום.

יפעת רווה: למה לפרסם?

דוד רותם: אפשר לפרסם את זה מחדש.

דוד רותם: את לא מבינה?

דוד רותם: כי דבר שנמצא תחת פרק ז' הם רוצים להעביר אותו לפרק אחר.

יפעת רווה: אבל צריך אישור של הוועדה.

דוד רותם: הוועדה אישרה את זה כבר לפני שנתיים.

יפעת רווה: היא אישרה עקרונית, אבל לא את התיקון הטכני.

דוד רותם: לא צריך לאשר תיקון טכני.

דוד רותם: מה שקרה זה שהדפיסו בטעות את הרשומות לא נכון.

יפעת רווה: זאת טעות בהדפסה?

יפעת רווה: לא חושבת שבהדפסה.

לימור שחורי-עמית: ההוראה למעשה גורמת לכך ש-23 ו-25 יופיעו תחת פרק ו'.

לימור שחורי-עמית: זאת למעשה טעות, אבל ההוראה היא לא טעות, ההוראה יוצרת טעות.

לימור שחורי-עמית: אנחנו רוצים הוראה חדשה שתגיד ש-23 ו-25 יופיעו, ומיד אחרי 27(ד)(1)(2).

דוד רותם: מצוין.

דוד רותם: בעד אישור התיקון – פה אחד

דוד רותם: אישרנו לכם את התיקון הזה.

אפרת חקאק: אם אנחנו כבר עושים תיקון טכני, אז למה לא לבטל את ההפרדה לפרקים, שלא מופיעה בעיריות אחרות?

לימור שחורי-עמית: אני מתארת לעצמי שזה משהו שנהוג היה בעבר.

לימור שחורי-עמית: אין לי עמדה בעניין.

לימור שחורי-עמית: אם נעשה תיקון טכני כזה, אני חושבת שיהיה צורך להזיז גם את הסעיפים עצמם, כי יש שם דרגות קנס ד',ו',א',ד',ו',א', ואם רוצים שזה לא יהיה תחת פרקים אולי זה צריך להיות א',ב',ג',ד' ואת כל הסעיפים.

אפרת חקאק: אבל אם כבר עושים את התיקון הטכני, אז למה לא לכלול את כל א' במקום אחד, או כל ב' במקום אחר, כמו שאנחנו עושים בכל העיריות?

לימור שחורי-עמית: לי אין בעיה עם זה.

לימור שחורי-עמית: צריך לראות איך לעשות את זה, כי זה לשנות את כל הסדר.

אפרת חקאק: כן, אבל זה די פשוט.

דוד רותם: לא מבין למה צריך את זה, אבל שיהיו בריאים.

דוד רותם: ככה הם רוצים.

דוד רותם: מה איכפת לך?

דוד רותם: אין בעיה.

דוד רותם: נותן לכם את מה שביקשתם.

דוד רותם: הלאה.

דוד רותם: קודם כול, גם מה שהגשתם עכשיו, תהפכו את סדר הסעיפים.

דוד רותם: אתם מבינים?

דוד רותם: אתם מתחילים ב-62, 60, 57, 58, 59(א).

יפעת רווה: זה בגלל הדרגות.

דוד רותם: הדרגות לא מעניינות אותי, הסעיפים מעניינים.

דוד רותם: הם הרי יבואו אחר כך ויבקשו, כמו שהם ביקשו בתיקון הטכני לפני שתי דקות.

אפרת חקאק: בכל התוספת לצו העיריות הסדר הוא לפי הדרגה, לא לפי הסעיפים.

דוד רותם: אני מציע לסדר את זה לפי הסעיפים.

יפעת רווה: לא, אבל בכל צו העיריות זה אחרת.

יפעת רווה: זאת אומרת, זה צריך להיות אחיד.

דוד רותם: טוב.

לימור שחורי-עמית: אבל אני חושבת שהוא צודק בנקודה אחת.

לימור שחורי-עמית: הרי גם פה זה תחת פרק י"ג, אז לכאורה התווסף פרק י"ג, ושוב א', ב', ג', ד'.

יפעת רווה: מה שאני מציעה זה שתתנו לנו מנדט לסדר את זה כפי שזה בכל הצו.

דוד רותם: אין שום בעיה, הכול בסדר.

לימור שחורי-עמית: אם מבטלים את הפרקים, אז הוא צודק למעשה.

יפעת רווה: נבדוק את זה אחר כך.

אפרת חקאק: היתה לי הערה לסעיף 62 לחוק שמירת הסדר והניקיון, שבעיריות אחרות אנחנו היום מחריגים את העבירה הזאת, אנחנו מחריגים גם את העניין של הפרת סדר בגן.

אפרת חקאק: הבנתי שהעירייה מסכימה להחרגה הזאת.

לימור שחורי-עמית: הסכמנו, אין לנו התנגדות.

דוד רותם: טוב מאוד.

דוד רותם: את יכולה לומר לי כמה ברירות קנס הוגשו על סעיף 63?

לימור שחורי-עמית: זה פרק שלם שמוסף לצו.

לימור שחורי-עמית: עד היום לא השתמשנו בברירות קנס, כלומר האופציה היחידה שעמדה בפנינו היא להגיש כתבי אישום, ובפועל זה לא נעשה ולא היתה אכיפה.

דוד רותם: אתם יכולים להסביר לי מה זה "רעש חזק, ממושך, או חוזר ונשנה"?

יפעת רווה: רעש שמתלוננים עליו.

דוד רותם: זה לא "רעש חזק", זה רעש שמתלוננים עליו, זה דבר אחר לגמרי.

דוד רותם: אנחנו מוסיפים סעיפים בחוק שאני מוכן להתחייב שאיש לא יגיש על זה לא ברירת משפט ולא כלום מסיבה אחת פשוטה.

יפעת רווה: יש דברים נכונים, דווקא הדוגמה של רעש - - -

דוד רותם: יגיעו לבית-המשפט וישאלו: מה ההגדרה של "רעש חזק"?

לימור שחורי-עמית: יושבים חבורה וצועקים.

דוד רותם: "יושבים חבורה וצועקים".

דוד רותם: לעירייה אין לא מכשיר לבדיקת דציבלים ולא כל הדברים האלה, חבל על הזמן.

יפעת רווה: דווקא בדוגמה הזאת אני לא מסכימה אתך.

דוד רותם: את יודעת מה?

דוד רותם: אין שום בעיה.

דוד רותם: גברתי היועצת המשפטית, אני מאשר את זה.

דוד רותם: אני מבקש בעוד שנה דוח, כמה ברירות משפט כאלה הוגשו.

דוד רותם: לא שאתם חייבים, אבל תעשו לי טובה, כדי שאראה למשרד המשפטים.

לימור שחורי-עמית: נמצא כאן מנהל אגף גנים ועיצוב הסביבה.

לימור שחורי-עמית: אבקש לציין בהקשר הזה, שיש לנו סוגיות יותר בוערות על הפרק, ומאוד יכול להיות שלא נעשה בזה שימוש תדיר או גורף, אבל אני חושבת שהוא נחוץ.

דוד רותם: זה נורא נחוץ שדיני העונשין שלנו יהיו מלאים בהוראות שאף אחד לא מקיים אותם, ואף אחד לא בודק אותם, ואף אחד לא מבצע אותם.

דוד רותם: זה נורא חשוב.

דוד רותם: אם אין לכם כוונה לממש את זה, בשביל מה אתם מחוקקים?

לימור שחורי-עמית: לא אמרתי שאין כוונה, אבל אני חושבת שיש סעיפים יותר משמעותיים, בעיות שאנחנו נתקלים בהם ביום-יום, ואני מאמינה שהם ייאכפו ביתר שאת מאשר הסעיף הזה.

לימור שחורי-עמית: אבל ללא ספק רעש זה עניין אקוטי לעיריות, וצריך כלים על מנת להתמודד עם תופעות כאלה.

לימור שחורי-עמית: זה נורא תלוי באזורים מסוימים בעיר, באזורים גיאוגרפיים בארץ וכדומה, אבל זה חשוב שיהיה כלי אופרטיבי ויעיל.

דוד רותם: טוב.

דוד רותם: באותה הזדמנות הייתי מבקש גם שתספרו לי כמה הגשתם על 59(א): "לא ידרוך אדם, לא יטפס ולא ירשה לדרוך או לטפס על הדשא".

לימור שחורי-עמית: שוב - - -

דוד רותם: "שוב".

דוד רותם: זה בסדר, מעתיקים מחוקים אחרים, וזה ממשיך לעבוד, אני מכיר את זה.

יפעת רווה: מי כמוך יודע.

דוד רותם: מי כמוני יודע, בדיוק.

לימור שחורי-עמית: דווקא את העניין הזה דסקסנו גם מול משרד הפנים וגם מול משרד המשפטים.

לימור שחורי-עמית: היתה איזושהי הסתייגות גם מבחינת משרד הפנים וגם מבחינת משרד המשפטים, הרי הרצון הוא לא באמת למנוע מהתושבים להשתמש בגנים וליהנות, וגם לדרוך על דשא.

לימור שחורי-עמית: למנהל אגף גנים ועיצוב הסביבה בעירייה, יוסי כפיר, היה חשוב שכששותלים דשא חדש, אחד הדברים הכי חשובים זה גם השקיה וגם העובדה של ידרכו עליו.

לימור שחורי-עמית: אז הגענו לאיזושהי פשרה, שהאכיפה היחידה שתתאפשר לעירייה במסגרת הצו של הטלת קנסות, זה החרגה של עניין הדשא החדש, שחייבים לא לדרוך עליו ברגע שתהיה הודעה שלנו שאוסרת דריכה – לתקופה של שבועיים, כמה זה?

יוסי כפיר: תקופת הקליטה.

לימור שחורי-עמית: תקופה הקליטה, הסעיף הזה ישמש בדיוק למטרה הזו.

לימור שחורי-עמית: שתילה של דשא חדש, תקופת קליטה, ואחריה נסיר את ההודעה וגם לא יינתנו קנסות.

דוד רותם: טוב.

דוד רותם: אין שום בעיה.

דוד רותם: בסעיף 61 אני מבקש שגם תספרו לי איזה משחקים מותר לשחק בגן.

דוד רותם: מה כתוב בהודעות?

יוסי כפיר: בעיקרון אנחנו מתירים את הכול.

יוסי כפיר: אנחנו אוסרים לשחק במקומות מסוימים, למשל באזור מתקני המשחקים.

דוד רותם: כתוב: "שקבע ראש העיר בהודעה שתוצג בגן ובתנאים ובמקומות שקבע".

דוד רותם: זאת אומרת אם אתם לא כותבים שם שח, אז אסור לי לשחק שח על הדשא.

יוסי כפיר: לא, אנחנו מציינים במפורש מה אסור לשחק.

יוסי כפיר: למשל משחקי כדור כתוב במפורש: אין לשחק משחקי כדור, ואנחנו מודיעים בהודעה מפורשת באותו מקום ספציפי.

יוסי כפיר: אנחנו מדברים על מקומות שיש בהם ילדים למשל, מתקני משחקים.

דוד רותם: קראת את הסעיף?

דוד רותם: "לא ישחק אדם בגן אלא במשחקים שקבע ראש העיר בהודעה".

דוד רותם: זה לא שאתם קובעים מה אסור, אתם צריכים לקבוע מה מותר.

לימור שחורי-עמית: אדוני, גם על זה התעכבנו, גם במשרד הפנים וגם במשרד המשפטים.

לימור שחורי-עמית: הבהרנו בהערה בצו: "ובלבד שקיימת הודעה בגן המפרטת את המשחקים האסורים או המותרים".

לימור שחורי-עמית: לפי ההבנה שלנו את הסעיף זה יכול לשחק לשני הכיוונים.

לימור שחורי-עמית: נכון שההוראה היא "במשחקים שקבע ראש העיר", אבל לעניות דעתנו ראש העיר גם יכול לקבוע מה אסור, ואז מהלאו אתה מבין מה כן מותר.

לימור שחורי-עמית: כדי למנוע התדיינויות מפולפלות ומיותרות בבתי-המשפט, כשההודעה אומרת מה אסור ובפועל הסעיף אומר מה מותר, ביקשנו להבהיר במסגרת הצו, שיכול שתהיה הודעה שמותר ויכול שתהיה הודעה שאסור, וסביר להניח שאנחנו נשתמש במה אסור, וכל היתר יהיו מותרים.

לימור שחורי-עמית: אני חושבת שזה תואם גם את התכלית.

לימור שחורי-עמית: גם מבחינה עניינית אי-אפשר לעבוד עם שלט שאומר מה מותר, כי זה לא פרקטי, וגם יכולים לצוץ משחקים אחרים ועניינים אחרים, אז אני חושבת שזה נכון כך.

דוד רותם: טוב.

דוד רותם: הגברת רווה?

דוד רותם: זה משפט פלילי, לא?

יפעת רווה: כן, אז באמת היתה לנו את ההתדיינות הזאת.

יפעת רווה: נכון שהסעיף לא לגמרי ברור, אבל לאור ההבהרה של העירייה, אנחנו – ונדמה לי שגם הייעוץ המשפטי – קיבלנו את זה בהנחה שכך זה גם ייושם.

דוד רותם: טוב.

דוד רותם: מתי זה נכנס לתוקף?

דוד רותם: כי אני אבוא לרחובות לשחק משהו, ואני רוצה דוח.

דורית ואג: מלול לא ייתן לך להיכנס.

לימור שחורי-עמית: יש לנו מנהל אגף גנים מצוין, ואני בטוחה שזה יהיה ברור ונהיר לכולם, מה מותר ומה אסור, ובין איזה שעות.

יפעת רווה: נציגת משרד הפנים תדווח לנו, היא גרה ברחובות.

מיכל צברי דוד: אני חייבת לציין שמההיכרות שלי, כי אני תושבת העיר, אז העירייה בתקופה האחרונה אכן עשתה שיפוץ מאוד נרחב בגנים הציבוריים, והיא הציגה שילוט מאוד ברור ואחיד בכל הגנים של איזה משחקים אסור לקיים – שאסור לדוגמה להבעיר אש, אסור להכניס בעלי-חיים – ואתה רואה את השעות של הפעילות של הגן.

דוד רותם: הכול טוב ויפה, רק שהסעיף אומר, שראש העיר צריך להגיד איזה משחקים מותר.

מיכל צברי דוד: אין ספק.

מיכל צברי דוד: זה חוק עזר לא חדש, בחוקי העזר החדשים אכן זה מפורש על דרך האיסור: אסור לך לשחק במשחקים שראש העיר קבע מפורשות בהודעה שאסור לך לשחק בהם.

מיכל צברי דוד: ובאמת השילוט היום בעיריות כותב:

מיכל צברי דוד: אסור לך לשחק פה משחקי כדור, זה בדרך כלל משחקי כדור, אין משהו אחר.

מיכל צברי דוד: מאחר שזה חוק ישן, ונכון, הסעיף היום לא היה מאושר בנוסח הזה, ולכן הסייג באמת עונה על הקשיים שהסעיף הזה מציב.

דוד רותם: גברתי היועצת המשפטית של משרד הפנים, יש לי שאלה.

דוד רותם: מגיע סעיף כזה, אתם אומרים שהוא לא בסדר.

דוד רותם: למה אתם לא אומרים להם: חבר'ה, תקנו יחד באותה הזדמנות כבר את הכול?

מיכל צברי דוד: קודם כול, יש הרבה דברים שאנחנו בהחלט אומרים לרשויות מקומיות, שאנחנו לא מוכנים להכניס את זה לצו עבירות הקנס.

מיכל צברי דוד: חברתי כאן ממשרד המשפטים – לא נציין איזו עירייה – יודעת בדיוק איזה מחלוקות יש לי עם אחת מהרשויות, שבשום פנים ואופן אני לא מוכנה להכניס להם סעיף, אפילו ששני שרים חתמו על החוק.

מיכל צברי דוד: כי אני אומנם מבינה שיש בעיה, אני מבינה למה אישרו את הסעיף, אבל אני באמת חושבת שלהפוך את זה לעניין של צו עבירות קנס זה מאוד בעייתי.

מיכל צברי דוד: וכל עוד שלא נמצא איזשהו פתרון אחר באמצעות איזשהו צו ארצי, אני באופן אישי לא מוכנה להכניס.

מיכל צברי דוד: במקרה הזה אני כן חושבת שזה סעיף שאפשר להכניס אותו, בכפוף לסייגים שקבענו.

דוד רותם: טוב.

דוד רותם: אין שום בעיה.

דוד רותם: בעד אישור הצו – פה אחד

דוד רותם: אושר פה אחד.

יפעת רווה: את חברי הכנסת זה לא מעניין הדיונים האלה?

דוד רותם: מאוד מעניין.

דוד רותם: כמו שזה מעניין אותך.

יפעת רווה: זה דווקא מעניין, הנושא של כדור.

דורית ואג: אומר הדובר, שהם צופים בשידור ישיר.

אפרת חקאק: פה דווקא הייתי מבקשת ממשרד המשפטים להסביר מתי משרד המשפטים מבקש להחריג את ההרשאה לאחר ומתי לא, כי אני רואה שיש טרנד קצת שונה בזמן האחרון.

יפעת רווה: נכון.

יפעת רווה: אני אחראית לטרנד השונה בזמן האחרון.

יפעת רווה: היתה תקופה שאוטומטית היו מחריגים ונתקלנו במקרים שזה לא מתאים, שכן יש צורך בהרשאה הזאת לאחר.

יפעת רווה: יש סוגי עבירות שזה לחלוטין בלתי חוקתי ולא מאשרים את זה היום, הנושא של אחריות שילוחית.

יפעת רווה: הנושא של אחריות שילוחית מאז תיקון 39 לא נכנס לחקיקה וגמרנו.

יפעת רווה: להבדיל מזה, הנושא של הרשאה לאחר הוא הרבה פעמים כן אחריות ישירה של הבן-אדם.

יפעת רווה: זאת אומרת זה לא שהוא אחראי אוטומטית למה שמישהו אחר עשה.

יפעת רווה: זה קיים הרבה מאוד בתחום התעבורה למשל.

יפעת רווה: אם אני נותנת את האוטו שלי, אני מרשה לאדם בלי רישיון לנסוע, זה אחריות שלי, שאני הרשיתי ולא בדקתי.

יפעת רווה: ולכן להבנתי בעבירות האלה צריך לבדוק אחת לאחת באופן ענייני, האם יש שליטה.

יפעת רווה: המבחן הוא מבחן של שליטה ושל יכולת, כשיש מקרים שההרשאה לאחר היא באמת מופרכת ולא מתאימה, ויש מקרים שאם לא נתיר את ההרשאה לאחר בקלות עוקפים את העבירה.

יפעת רווה: ולכן ניסינו כן להסתכל על כל עבירה באופן ענייני, גם היה לנו דין ודברים עם העיריות באיזה מידה הם זקוקים לזה, באיזו מידה כן ברור או לא ברור.

יפעת רווה: בעיריית מודיעין דווקא אמרו לנו עכשיו שזה לא חיוני, אז אני בוודאי לא אכפה עליהם הרשאה לאחר.

יפעת רווה: זה העיקרון שלהבנתי צריך לחול בדברים האלה.

דוד רותם: טוב.

דוד רותם: איפה זה חבל מודיעין?

יוסי אלימלך: כל המשולש בין פתח-תקווה, מודיעין ולוד.

יוסי אלימלך: 130,000 דונם.

דוד רותם: אין שם סופר שפתוח 24 שעות ביממה?

יוסי אלימלך: לא.

דוד רותם: ואתם באמת רוצים להגיד לי שסוגרים שם את החנויות בשעה 20:00 בימים שאינם ערבי ימי מנוחה וכולי?

אפרת חקאק: מה הסייג האמיתי פה?

אפרת חקאק: כי יש בלבול בנוסח.

אפרת חקאק: בסעיף 2: פתיחת בתי עסק וסגירתם.

נטלי דאלי: עם הטעות של 3(ד)?

אפרת חקאק: כן.

נטלי דאלי: הורדנו את זה, זה נכתב בטעות הסעיף הזה.

אפרת חקאק: אז הסייג אמור להיות - - -

נטלי דאלי: לגבי סעיף 2(3).

דוד רותם: כביש 443 עובר בתחום המועצה?

יוסי אלימלך: חלקו.

דוד רותם: מאיפה עד איפה?

יוסי אלימלך: הוא מתחיל בצומת גינתון – 443.

דוד רותם: שמה זה בתחום המועצה שלכם.

יוסי אלימלך: כן.

דוד רותם: וכשאני נוסע עם הכלב שלי באוטו, אז זה בסדר, או שאני עובר עבירה?

דוד רותם: כי אני רואה פה: לא ירעה אדם ולא יעביר בעל חיים בתחום המועצה, אלא לפי היתר מאת המנהל.

דוד רותם: אז אני צריך כל פעם שאני נוסע עם הכלב שלי לבקש אישור כדי לנסוע ב-443?

יוסי אלימלך: לא, מדובר על מרעה, וזאת צרה גדולה אצלנו.

דוד רותם: סליחה, לא כתוב ככה.

דוד רותם: כתוב: "לא ירעה אדם ולא יעביר בעל חיים".

דוד רותם: תגידו, אתם עושים ממני צחוק?

דוד רותם: לא כתוב שלא ירעה אדם, כתוב שלא יעביר בעל חיים.

דוד רותם: זה כמו שיש רשות מקומית מסוימת שיש להם חוק עזר שאסור לנסוע עם הרדיו פתוח.

יפעת רווה: עם הרדיו פתוח בהרצליה.

דוד רותם: כן, את יודעת על מה אני מדבר.

דוד רותם: את לא פעם ראשונה פה.

יפעת רווה: גם במודיעין יש זוטי דברים, אני בטוחה.

דוד רותם: אני מקווה שיש זוטי דברים, אבל יוצרים פה עבירות שהן לא עבירות.

דוד רותם: חבל.

יפעת רווה: הבעיה ברורה.

יפעת רווה: אנחנו מכירים אותה.

דוד רותם: תסבירו לי מה זה לגבי מודעות ושלטים, סעיף 2: לא יציג אדם שלט ולא יפרסם מודעה אם הוא גורם נזק או מטרד כלשהו, לרבות רעש, ריח וכיוצא בהם או פוגע באיכות הסביבה.

דוד רותם: שלטים שעושים רעש?

מיכל צברי דוד: שלטים אלקטרוניים לדוגמה.

יוסי אלימלך: פרסום עם ווליום.

דוד רותם: הם עושים רעש?

מיכל צברי דוד: שלטים אלקטרוניים שיש להם פרסום, שזה כמו טלוויזיות.

מיכל צברי דוד: עם מוסיקה.

דוד רותם: אז הם עושים רעש גם?

מיכל צברי דוד: אם זה בטון גבוה, כן.

יפעת רווה: אדוני לא ביקר ברמת השרון?

דוד רותם: זה חבל מודיעין.

דוד רותם: 7 מוצא חן בעיני: "הוא מוצג על מבנה המשמש למגורים בלבד, אלא אם כן השילוט הוא של אדם המנהל במבנה את עסקו כדין, או נועד להבעת דעתו הפוליטית של בעל השילוט".

דוד רותם: ואם הוא שם שלט "למכירה", אז אסור לו.

דוד רותם: זאת אומרת דעה פוליטית מותר להביע על המרפסת, אבל מכירה אסור.

דוד רותם: טוב.

יפעת רווה: אתם רוצים להחריג את הנושא של שלטים למכירה?

יפעת רווה: הרשות מוכנה להחריג.

דוד רותם: לכתוב: או דעתו הפוליטית של בעל השילוט או למכירת הנכס.

יפעת רווה: אז אפשר להחריג את זה.

יפעת רווה: אין לנו בעיה.

נטלי דאלי: אבל יש מקרים שבהם מדובר בתיווך.

נטלי דאלי: שהשלטים הם שלטי ענק שיושבים על בניין שלם.

נטלי דאלי: זה מהותי, זה לא בן-אדם ששם את השלט הקטן שלו על פוליגל ותולה אותו במרפסת.

דוד רותם: לא, אז אני מציע לכתוב: או לשלטי מכירה של בעל הנכס, לא של חברת תיווך.

נטלי דאלי: אני שילמתי למתווך שימכור לי את הבית, והוא שם שלט ענקי על כל הבניין.

יפעת רווה: שלטי מכירה שלא באמצעות תיווך.

דוד רותם: טוב, בסדר, אז לא.

דוד רותם: העיקר שאת הדעה הפוליטית אפשר לשים, שמה זה שלטים קטנים.

יפעת רווה: תלוי דעה פוליטית של מי.

יפעת רווה: זו אחת ההחרגות המוצדקות, כי היו לא מעט עיריות, ואתה בטח יודע, שאכפו רק כנגד צד אחד.

יפעת רווה: והיו דברים מעולם.

דוד רותם: אני יודע עד היום שיש רשות מקומית שהפקחים שלה מסתובבים ברחובות ומצלמים את כל שלטי ה"להשכרה" או "למכירה", ויש כתבי אישום.

דוד רותם: צ'יק צ'ק.

דוד רותם: אלה אותן רשויות שגם עושים אחר כך מסדרי זיהוי כלבים.

דוד רותם: זה בדרך כלל הולך יחד.

דוד רותם: אני מוכרח לשאול רק שאלה אחת את חבל מודיעין.

דוד רותם: תסבירו לי אם זה כבר היה פעם, אם השתמשתם בזה, במניעת מפגעים ושמירת הסדר והניקיון.

דוד רותם: זה מ-2009.

יפעת רווה: בעיריות שכבר נדונו שואלים אם הם יכולים ללכת.

דוד רותם: כן, בטח.

דורית ואג: מזמן.

דוד רותם: אלא אם כן זה מעניין אותן.

דוד רותם: אתם יכולים ללמוד מזה איזה סעיפים לא להכניס לחוקי עזר שלכן.

דוד רותם: בסעיף 27, איסור פגיעה בבעלי חיים: "לא יצוד או ידוג אדם בשטח הגן".

דוד רותם: אתם כבר נתקלתם בציידים בשטח הגן בחבל מודיעין?

קריאה: יש לכם את האגם שם.

יוסי אלימלך: אין לנו אגם.

יוסי אלימלך: זה מודיעין, זה לא אנחנו.

דוד רותם: לא חשוב אם יש אגם או אין אגם.

יוסי אלימלך: לא נתקלנו בזה.

יוסי אלימלך: גם אין לנו חוק עד היום.

יפעת רווה: אבל גן יש לכם.

יוסי אלימלך: גן יש.

יפעת רווה: גן מאוד יפה דווקא.

יוסי אלימלך: לא היתה לנו אפשרות לאכוף עד היום, אז לא נתקלנו בזה.

דוד רותם: לא נתקלתם?

דוד רותם: חבל.

אפרת חקאק: יש לי כמה שאלות.

אפרת חקאק: בעניין סעיף 2 עדיין לא הבנתי מה הסייג.

דנה רוסנסקי: לפי דעתי הכוונה היתה רק לסעיף (3), לעניין השעות שבהן, לצמצם את זה.

נטלי דאלי: 2(3), כן.

אפרת חקאק: לא "למעט השעות", לעניין השעות.

דנה רוסנסקי: נכון, אבל רק ב-(3).

דנה רוסנסקי: על (2) ו-(1) זה לא יכול לחול, כי הם מדברים למשל על משעה 24:00, אז אנחנו לא יכולים לקבוע משעה 23:00.

אפרת חקאק: ואז העבירה תהיה רק בין השעות 23:00 עד 05:00, ולא בין 20:00 עד 05:00?

נטלי דאלי: כן.

אפרת חקאק: זה דבר אחד.

אפרת חקאק: דבר שני, חוק עזר מניעת מפגעים ושמירת הסדר והניקיון, שזה בעמוד 4.

אפרת חקאק: בסעיף 3 הבנתי שאתם מסכימים להגדיר מיהו מחזיק.

נטלי דאלי: כן, כפי שהוא מוגדר בסעיף הקודם.

אפרת חקאק: אוקיי.

אפרת חקאק: ובסעיף 34 לעניין הרעש.

נטלי דאלי: להוריד את שעות הצהריים.

אפרת חקאק: זאת שאלה שגם היושב-ראש צריך לדעת עליה.

אפרת חקאק: בסעיף כתוב: "לא יקים אדם בגן רעש חזק, ממושך או חוזר ונשנה".

אפרת חקאק: בזמן האחרון הוועדה מבטלת את ההגבלות בשעות אחר הצהריים.

דוד רותם: שום דבר, לא הייתי מבטל את ההגבלות.

דוד רותם: אסור לעשות רעש חזק.

דוד רותם: תודיעו לי כמה דוחות הגשתם בעניין הזה בחמש שנים הבאות.

דוד רותם: זה כבר חוק משנת 2009.

דוד רותם: מעניין כמה הגשתם.

דוד רותם: הם רוצים להוריד בין השעות רק בלילה, בסדר גמור.

אפרת חקאק: אז שזה יהיה רק בלילה.

נטלי דאלי: יש לי שאלה.

נטלי דאלי: רק להבהרה, הוועדה בעצם לא אישרה את ה"בין 14:00 ל-16:00"?

יפעת רווה: לא אישרה את ההחרגה.

דוד רותם: אני מאשר הכול.

דוד רותם: מה שאתם רוצים אני מאשר.

נטלי דאלי: אז נשאיר את זה בין 14:00 ל-16:00.

דוד רותם: להשאיר בין 14:00 ל-16:00?

נטלי דאלי: אם אין בעיה עם זה, אז כן.

דוד רותם: אה, אוקיי.

דוד רותם: אז אני לא מחריג, אין בעיה.

דוד רותם: תשאירי את זה, בבקשה.

אפרת חקאק: אתם מתכוונים לאכוף את העבירה הזאת בשעת אחר הצהריים?

נטלי דאלי: ככל שנצטרך, כן.

נטלי דאלי: כרגע פותחים ממטרות להבריח פורעים ומרעישים בגנים.

נטלי דאלי: אנחנו מקווים להחליף שיטה.

נטלי דאלי: יש אנשים שזה מפריע להם.

יפעת רווה: הדברים האלה, אני מניחה, לפי תלונות.

נטלי דאלי: כן.

נטלי דאלי: בעד אישור הצו – פה אחד

דוד רותם: מודיעין מאושר.

דורית ואג: אז גם פה יש לנו תיקונים.

יפעת רווה: 62, אפרת?

אפרת חקאק: אתם כן רוצים להכניס את ההרשאה לאחר?

יפעת רווה: מה שהרשות תגיד.

יפעת רווה: להכניס את ה"למעט הרשאה לאחר"?

נטלי דאלי: אם זה חשוב לוועדה, אז אפשר.

יפעת רווה: הוועדה לא אמרה שזה כל כך חשוב לה.

נטלי דאלי: אז לא, אנחנו מעדיפים שלא.

אפרת חקאק: ב-62 אתה רוצה להחריג את ההרשאה לאחר או לא?

דוד רותם: לא?

יוסי אלימלך: לא.

דוד רותם: מה שאתם רוצים.

יוסי אלימלך: תודה.

דוד רותם: לא רוצה להחריג היום שום דבר.

דוד רותם: אמרתי לך: תפסיקו לתקן להם את חוקי העזר, שייפלו איתם.

דורית ואג: עברנו לחוף השרון?

דוד רותם: חוף השרון.

דורית ואג: מי פה מחוף השרון?

הילה טרייבר: אני מזכירת המועצה.

הילה טרייבר: אני מתנצלת, היועץ המשפטי לא הגיע.

דוד רותם: לא צריך, אנחנו מסתדרים גם בלי יועצים משפטיים.

דוד רותם: בדרך כלל עוד יותר טוב.

אפרת חקאק: פה היו לי כמה הערות שהבנתי שחוף השרון הסכים להן.

אפרת חקאק: אחד זה להוריד את סעיף 6(ג), כי זה בעצם אותו דבר כמו 5(א) בחוק עזר לדוגמה בדבר תברואה וסילוק מפגעים.

אפרת חקאק: אז זה יורד.

אפרת חקאק: לעניין סעיף 10, הצעתי להגדיר מיהו מחזיק, כפי שנעשה במקומות אחרים.

דוד רותם: טוב, וגם לזה הם הסכימו?

אפרת חקאק: גם לזה הם הסכימו.

דוד רותם: ודאי.

אפרת חקאק: לעניין סעיף 17(5), שזה "אדם שעשה בתחום המועצה אחד מאלה: ... ירק ברחוב".

דורית ואג: זה כמו בסינגפור.

אפרת חקאק: הם הסכימו להוריד.

דוד רותם: למה הורדתם את זה?

אפרת חקאק: כי הם לא מתכוונים לאכוף את זה.

דוד רותם: כי לא יורקים אצלכם.

הילה טרייבר: סיכוי קטן לאכוף את זה.

אפרת חקאק: אז הם מורידים את סעיף (5) ומצמצמים את סעיף 17(7): "ובאופן המהווה מפגע לעוברי אורח", שזה משהו שהיושב-ראש ביקש בעיריות אחרות.

אפרת חקאק: ובחוק עזר מודעות ושלטים בסעיף 6, גם פה הצענו להוסיף החרגה של מודעות ושלטים בעלי אופי פוליטי, כפי שעשינו בחבל מודיעין.

דוד רותם: מצוין.

דוד רותם: אבל אני מבקש בסעיף 2: "מודעות ושלטים המצויים בתוך בית עסק, בחנות, בדוכן וכיוצא באלה, ואינם מופנים אל מחוץ להם".

דוד רותם: זה בלתי אפשרי, זה הרי דבר שלא קיים.

דוד רותם: אני שם שלט מעל הקופה, מי שנכנס רואה אותו, אז השלט מופנה אל מחוץ לבית העסק.

דוד רותם: אם אתם מתכוונים רק שלא אדביק על החלונות שפונים לעסק אז זה גם לא נכון, כי אתם כל היום תעמדו ותרשמו דוחות.

דוד רותם: למה אנשים שמים שלטים?

דוד רותם: כדי שייראו אותם, אז בוודאי שזה מופנה.

דוד רותם: אבל אם זה בתוך בית העסק, מה אכפת לכם לאן זה מופנה?

הילה טרייבר: בהבנתי אתה צודק.

דוד רותם: בהבנתך אני צודק, ואת צודקת.

אורי מקלב: לאיזה סעיף אדוני מתכוון?

דוד רותם: בסעיף 3 לחוקי העזר: "מודעות ושלטים המצויים בתוך בית העסק, בחנות, בדוכן וכיוצא באלה, ואינם מופנים אל מחוץ להם".

דוד רותם: את המלים "ואינם מופנים אל מחוץ להם" אני חושב שצריך למחוק, כך אני עושה בכל מקום.

דוד רותם: כן, גברתי, מקובל עלייך?

יפעת רווה: כל מה שאתה אומר מקובל.

דוד רותם: תמחקי את "ואינם מופנים אל מחוץ להם".

אפרת חקאק: רוצה לראות את הטבלה?

דוד רותם: יש לי פה, ראיתי את הכול.

דוד רותם: בסדר גמור.

דוד רותם: איפה זה חוף השרון?

הילה טרייבר: מרכז הארץ, בין נתניה להרצליה.

דורית ואג: שפיים וכזה.

דוד רותם: יש שם אורוות ודברים כאלה?

הילה טרייבר: כן.

דורית ואג: יש שם הרבה מושבים.

דוד רותם: בסדר.

דוד רותם: זה דבר מעניין.

דוד רותם: אפשר לזבל שם את השדות.

דוד רותם: בעד אישור הצו – פה אחד.

דוד רותם: אוקיי, אושר.

דוד רותם: תודה רבה.

דוד רותם: הישיבה נעולה.