ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 18, פרוטוקול מספר 553, 2012-02-06 10:00

אלכס מילר: רבותיי, אנחנו ממשיכים בסדר היום.

אלכס מילר: על סדר היום תקנות חינוך ממלכתי (מוסד חינוך ממלכתי משלב), התשע"ב-2011 ותקנות חינוך חובה וחינוך ממלכתי (רישום) (תיקון), התשע"ב-2011 של חבר הכנסת לשעבר מיכאל מלכיאור, יושב ראש ועדת החינוך לשעבר.

אלכס מילר: אני מברך אותך על השתתפותך בישיבת הוועדה.

אלכס מילר: דיברת אתי לפני שנה עם כניסתי לתפקיד ואמרתי לך שכאשר אני אהיה כאן, התקנות שלך יגיעו.

אלכס מילר: לא אמרתי באיזה מצב הן יגיעו ומתי, אבל אני כבר יכול לומר לך שכמעט בכל פגישה שבועית של עם שר החינוך הסוגיה הזאת מועלות יחד עם עוד סוגיות רבות, כולל אותם החוקים שמוביל חבר הכנסת זבולון אורלב, יושב ראש ועדת החינוך בעבר ויושב ראש הוועדה לזכויות הילד היום, בנושא לקויי הלמידה.

אלכס מילר: אני מקווה מאוד שגם זה יובא לכאן.

אלכס מילר: אני רוצה לומר למשרדים שכאשר מעבירים חוקים שתלויים בתקנות שהם צריכים להתקין, לא יכול להיות שאנחנו מחכים להן שנים עד שהן מגיעות.

אלכס מילר: זה דבר בעייתי ולא מקובל.

אלכס מילר: תראו מתי החוק עבר וכמה זמן לקח לכם להתקין תקנות.

אלכס מילר: שוב, אם יש לכם בעיה עם נושא כלשהו ואתם יודעים שיהיה לכם קשה עם התקנות, אני לא מבין למה הממשלה נותנת תמיכה.

אלכס מילר: ברגע שהממשלה נתנה תמיכה והחוק עבר במליאת הכנסת בקריאה שלישית, תעמדו בזמנים מבחינת התקנת התקנות.

אלכס מילר: אנחנו יכולים להתווכח כאן על כל סוגיה, על פרק זה ועל סעיף זה, אלה דברים פנימיים אבל לפחות שנתחיל בדיון.

אלכס מילר: שנה שלמה מאז אני יושב ראש - ואני בטוח שחבר הכנסת אורלב שהיה יושב ראש במשך שנה וחצי לפני - עוסקים בנושא הזה.

אלכס מילר: זה לוקח יותר מדיי זמן.

אלכס מילר: אני מציע שנפתח בדיון כללי ואחר כך נתחיל לקרוא ונתייחס לכל סעיף וסעיף.

אלכס מילר: אנחנו דנים בתקנות והתקנות דורשות את חתימתו של השר.

אלכס מילר: כל אותם שינויים, במידה שיהיו, כפופים להסכמת שר החינוך.

אלכס מילר: התקנות לא יכולות להיות חלק מהצבעה בוועדה כפי שאנחנו עושים בחקיקה ולכן אני מבקש לשמור על הפרופורציות גם מבחינת תיקונים כאלה ואחרים מאחר שבכל דבר נצטרך לקבל את אישור שר החינוך.

אלכס מילר: הרב מלכיאור, אני אתן לך את רשות הדיבור כמי שהוביל את החוק בכנסת הקודמת יחד עם חברי כנסת נוספים.

אלכס מילר: רבותיי, כל מי שלא מייצג כאן גוף רשמי הקשור לתקנות, נא להירשם לרשות הדיבור ולציין שם, תפקיד והגוף אותו מייצגים.

מיכאל מלכיאור: אני קודם כל רוצה להודות ליושב ראש על זכות הדיבור, על הדברים החמים, על כך שדחף לקיום הישיבה הזאת ועל כך שהגענו עד הלום.

מיכאל מלכיאור: אני מאוד מקווה שנוכל לסיים את התקנות היום כדי שהחוק יוכל להתבצע כי אנחנו באיחור רב מאוד.

מיכאל מלכיאור: אני גם מזכיר שהשר ביקש דחייה של שנה בביצוע החוק, אבל השנה הזאת כבר עברה מזמן והחוק היה צריך לצאת לדרך.

מיכאל מלכיאור: מה שקורה זה דבר בלתי חוקי.

מיכאל מלכיאור: זה לא רק איחור אלא דבר בלתי חוקי שקרה כאן וזה עצוב.

מיכאל מלכיאור: יש כאן ביקוש רב מאוד מהשטח לתקנות.

מיכאל מלכיאור: במקום לראות את חצי הכוס הריקה, בואו נראה את חצי הכוס המלאה.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שנעשתה במשרד החינוך אחרי שמיכל, סמנכ"לית בכירה במשרד, קיבלה את הנושא לידיה, אז העניין קיבל דחיפה מאוד משמעותית ונעשתה עבודת שטח ובדיקה יסודית של כל הנושא.

מיכאל מלכיאור: גם השר, המנכ"ל הקודם והמנכ"לית החדשה אמרו שהם רוצים לתת לעניין תנופה וגם הגיעו להסכמה גם של החינוך הממלכתי, גם של החינוך הממלכתי-דתי ושל כל הגורמים במשרד כיצד לעשות זאת.

מיכאל מלכיאור: הם הקימו את המועצה שהיה צריך להקים וזה נעשה בהסכמת כל הגורמים.

מיכאל מלכיאור: טוב שזה נעשה בהסכמת כל הגורמים.

מיכאל מלכיאור: אני כאן מדבר כמי שיחד עם חברת הכנסת לשעבר אסתרינה טרטמן יזם את זה וגם כיושב ראש ועדת החינוך שהעביר את החוק בארבע קריאות.

מיכאל מלכיאור: יושבים כאן שני חברי כנסת שמאוד דחפו ליישום החוק בזמנו, חבר הכנסת זבולון אורלב שנתן לזה גב לכל דרך החקיקה וגם מי שאז היה במפלגה אחרת אבל היום יושב ראש הקואליציה, זאב אלקין, שהיה לעזר לאורך כל הדרך.

מיכאל מלכיאור: אנחנו למדנו את התקנות שהכינה המחלקה המשפטית.

מיכאל מלכיאור: בגדול אני חושב שהתקנות הן מתוקנות, הן אמנם מקשות בכמה וכמה דברים בירוקרטיים אבל זאת דרכן של תקנות שהן באות לפתור כמה דברים בירוקרטיים.

מיכאל מלכיאור: אני מדבר כאן גם בשם קואליציה של כל הארגונים השונים שעוסקים בחינוך משלב ואתם יכולים לראות את כל הארגונים השונים בקואליציה שכוללת גם את כל בתי הספר של מורשה, תל"י, הרטמן, בארי, קשת, מיתרים והסוגים השונים של בתי הספר שעוסקים עד היום בחינוך משלב.

מיכאל מלכיאור: דובר כאן בהרבה מאוד בתי ספר ואחרי שהחוק עבר יש מאות בתי ספר שהתעניינו להצטרף לחוק, דבר שקרה כבר לפני שלוש וחצי שנים, וגם הם עברו על התקנות.

מיכאל מלכיאור: יש להם מספר הערות שאני חושב שהן שוליות מבחינת התקנות עצמן אבל הן מאוד משמעותיות.

מיכאל מלכיאור: זאת אומרת, חייבים לעשות את השינויים האלו כי אם לא יעשו אותם, זה לא יצא לדרך.

מיכאל מלכיאור: אלה דברים לכאורה שוליים, אבל אני מקווה שנגיע להסכמות עם משרד החינוך כדי לעשות את השינויים.

מיכאל מלכיאור: בגדול התקנות נראות בסדר גמור ואפשר לצאת לדרך.

מיכאל מלכיאור: אני מקווה שהיום נגיע להסכמות בכל הנושאים דבר שהוא מאוד חשוב כי מיכל צריכה להוציא את זה לכלל בתי הספר כדי שנוכל בשנת הלימודים הבאה להוציא את החינוך המשלב לדרך כי אם לא, נתעכב עוד שנה ועוד שנה דבר שאסור שיקרה.

מיכאל מלכיאור: בגדול, אני מאוד מאוד מברך על המהלך של השנה האחרונה במשרד החינוך ואני מאוד מקווה שנוכל לברך על המוגמר בישיבה הזאת.

מיכאל מלכיאור: תודה היושב ראש.

אלכס מילר: עוד מישהו שרוצה להתייחס?

אלכס מילר: חברי הכנסת?

זאב אלקין: נתייחס כשניכנס לדיון עצמו.

אלכס מילר: אנחנו יכולים להתחיל בהקראה.

אלכס מילר: משרד החינוך.

דורית מורג: תקנות חינוך ממלכתי (מוסד חינוך ממלכתי משלב), התשע"ב-2012 בתוקף סמכותי לפי סעיפים 4ב ו-34 לחוק חינוך ממלכתי, התשי"ג-1953 (להלן – החוק), לאחר היוועצות בוועד החיינוך לפי סעיף 14 לחוק, במועצת החינוך הממלכתי-דתי לפי סעיף 15 לחוק, ובמועצה לחינוך ממלכתי משלב לפי סעיף 13א(ב) לחוק, ובאישור ועדת החינוך והתרבות של הכנסת, אני מתקין תקנות אלה: 1.

דורית מורג: הגדרות בתקנות אלה – "הממונה" – מי שהשר הסמיך אותו לממונה במשרד החינוך על החינוך הממלכתי המשלב, מבין עובדי משרדו.

דורית מורג: הכוונה שיהיה עובד המשרד שיהיה אחראי על הנושא הזה.

דורית מורג: "הרשם" – הרשם של הרשות המקומית שבשטחה מצוי מוסד החינוך, כמשמעותו בתקנה 3 לתקנות לימוד חובה וחינוך ממלכתי (רישום), התשי"ט-1959 (להלן – תקנות הרישום).

דורית מורג: "רשם ראשי" –

מירב ישראלי: זאת תוספת.

מירב ישראלי: הנוכחים קיבלו את הנוסח המקורי אבל יש תיקונים שכבר הסכמנו עליהם מראש.

זאב אלקין: יש הרבה שינויים?

מירב ישראלי: יש דברים שהם יותר טכניים ויש דברים שהם יותר מהותיים.

מירב ישראלי: אני אפנה את תשומת הלב כשאלה שינויים וכשזה תיקון.

זבולון אורלב: מה שמונח בפנינו, זה הנוסח המתוקן?

מירב ישראלי: לא, זה הנוסח המקורי שמשרד החינוך העביר.

דורית מורג: להגדרות סוכם להוסיף את המלים "רשם ראשי" – כמשמעותו בתקנות 2 לתקנות הרישום.

דורית מורג: רשם ראשי הוא מנהל מחלקת החינוך של הרשות המקומית.

דורית מורג: זה כבר לפי תקנות הרישום.

מירב ישראלי: זה משהו טכני.

מירב ישראלי: זאת פשוט הגדרה שנדרשת.

דורית מורג: כן, זה משהו טכני.

דורית מורג: "מוסד חינוך" – מוסד חינוך רשמי שהוא ממלכתי או מוסד חינוך ממלכתי דתי, יסודי או חטיבות ביניים המיועד לתלמידים בכיתות א' עד ו' או ח', או ז' עד ט'.

זבולון אורלב: מיכאל, לא סיכמנו שהחינוך המשלב הוא בחינוך הממלכתי ולא בחינוך הממלכתי דתי?

מיכאל מלכיאור: לא.

קריאה: הוא גם וגם.

מיכאל מלכיאור: גם הממלכתי דתי בפנים, גם הנציג של הממלכתי דתי.

זבולון אורלב: איך הוא יכול להיות בחינוך הממלכתי דתי?

זבולון אורלב: תסביר לי.

מיכאל מלכיאור: בית ספר ממלכתי דתי יכול להיות.

זבולון אורלב: לבית ספר ממלכתי דתי הרי יש תוכנית.

זבולון אורלב: לחינוך הממלכתי דתי יש תוכנית לימודים שעל פי הבנתי המאפיין העיקרי שלה הוא לימודי יהדות.

זבולון אורלב: החינוך המשלב בא להגביר את לימודי היהדות.

זבולון אורלב: האם התוכנית של החינוך המשלב בחינוך הממלכתי דתי, פירושו של דבר שהוא מגביר את לימודי היהדות מעבר ללימודי היהדות כפי שקבע החינוך הממלכתי דתי?

מיכאל מלכיאור: לא, אבל בתוך החינוך הממלכתי דתי יש לא מעט בתי ספר היום שמשלבים אוכלוסיות שונות.

מיכאל מלכיאור: יש למשל בית ספר שאתה מכיר לא רע, שיש לך ידע אישי לגביו.

מיכאל מלכיאור: יש לא מעט בתי ספר של רשת מיתרים שיש שם קשת רחבה מאוד של תלמידים והם מעוניינים להיות תחת הפיקוח של הממלכתי דתי ולא תחת הפיקוח של הממלכתי.

מיכאל מלכיאור: יש להם קשת רחבה מאוד של תלמידים והממלכתי דתי מעוניין שהם יהיו תחת הממלכתי דתי.

מיכאל מלכיאור: לכן היה חשוב מאוד שיושב ראש הממלכתי דתי ישב בתוך המועצה.

זבולון אורלב: עדיין תוכנית הלימודים היא תוכנית לימודים של הממלכתי דתי.

מיכאל מלכיאור: לא.

מיכאל מלכיאור: היא תוכנית לימודים ייחודית לחינוך המשלב.

דורית מורג: אפשר להעיר הערה נוספת בעניין הזה?

דורית מורג: לפי החוק היינו אמורים או היינו צריכים להתייעץ עם מועצת החינוך הממלכתי דתי.

דורית מורג: הנושא הובא גם בפניהם ובפני המועצה לחמ"ד ואכן התשובה התקבלה.

זבולון אורלב: לא התכוונת להגיד לי שאני לא צריך לשאול שאלות בענייני החינוך הממלכתי דתי.

דורית מורג: חס וחלילה.

דורית מורג: אני אמרתי שזה עבר גם התייעצות כפי שאנחנו מחויבים בחוק עם המועצה לחינוך ממלכתי דתי.

דורית מורג: לא אמרתי שום דבר שלא היית צריך לשאול את השאלה.

זאב אלקין: דווקא בנושא הזה אני לא רואה שום בעיה שיוכל להיות גם מוסד ממלכתי דתי.

זאב אלקין: השאלה שלי היא אחרת.

זאב אלקין: למה זה מוגבל רק עד לחטיבות הביניים ולא כולל את התיכוניים?

יבינה זכאי בראונר: משום שהחוק המסמיך קובע שבית הספר חייב להיות רשמי.

יבינה זכאי בראונר: זה נאמר בחוק המסמיך.

יבינה זכאי בראונר: בתקנות אין לנו אפשרות לשנות.

זבולון אורלב: הוא לא חל במוכרים שאינם רשמיים.

יבינה זכאי בראונר: לא חל במוכרים שאינם רשמיים.

יבינה זכאי בראונר: זה תיקון לחוק חינוך ממלכתי לגבי החינוך הרשמי.

יבינה זכאי בראונר: כך זה לפי החוק.

מיכאל מלכיאור: שאלה בנושא הזה.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה להמשיך את שאלתו של חבר הכנסת זאב אלקין.

מיכאל מלכיאור: אמנם רשמית התשובה שאתם נותנות היא תשובה נכונה, אבל עדיין כמו שבתי ספר תיכוניים ממשיכים את הקשר עם בתי ספר ממלכתיים וממלכתיים דתיים, אני חושב שזה משמעותי שיוכלו גם להמשיך בקשר עם החינוך המשלב בכל דרך .

מיכאל מלכיאור: יש בתי ספר תיכוניים שממשיכים באותו קשר ואני חושב שזה חשוב שזה יבוא לידי ביטוי.

דורית מורג: אנחנו נמצאים כאן במסגרת החוק והתקנות שבמסגרת החוק.

דורית מורג: מה שניתן יהיה לעשות מחוץ למסגרת החוק לגבי בתי ספר על יסודיים, זה עניין להנחיות חוזר המנהל הכללי או איך הדברים יתפתחו מעת לעת.

דורית מורג: הנה, אומרים לי שלא ימנעו את זה.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שזה חשוב שזה ייאמר לפרוטוקול גם בישיבה הזאת.

מיכל כהן: אני חושבת שבהחלט מתוקף היותם חינוך מוכר שאינו רשמי, הם יכולים לבחור ואנחנו לא נמנע את זה אלא נהפוך הוא.

מיכאל מלכיאור: יש הרבה מאוד בתי ספר תיכוניים ואני חושב שזה חשוב ומשמעותי.

מיכל כהן: בהחלט.

מיכאל מלכיאור: זה כל הרצף החינוכי כשבע

מיכאל מלכיאור: צם נמצאים בתוך החינוך המשלב.

מיכאל מלכיאור: מצוין.

יעקב פרידברג: אני רוצה לחזור לנושא הקודם שחבר הכנסת אורלב העיר עליו ובאמת להבהיר איך שאני מבין את הדברים.

יעקב פרידברג: אם קוראים את חוק חינוך ממלכתי, רואים שחינוך ממלכתי דתי פירושו חינוך ממלכתי שמוסדותיו דתיים לפי אורח חייהם, תוכנית לימודיהם, מוריהם, מפקחיהם ובהם מחנכים לפי תורה ומצוות על פי המסורת הדתית ורוח הציונות הדתית.

יעקב פרידברג: זאת ההגדרה של חינוך ממלכתי דתי.

אלכס מילר: מה זה קשור?

אלכס מילר: אנחנו העברנו הצעת חוק שמובילה כאן מתווה נוסף לפיו מי שבא, ברוך הבא.

אלכס מילר: אי אפשר לכפות על מישהו.

יעקב פרידברג: נכון.

יעקב פרידברג: צריך להבהיר שמוסד חינוך ממלכתי משלב שהוא תחת פיקוח הממ"ד, הוא מוסד שבעצם מקבל את העובדה שיש בתוכו תלמידים – וגם אולי מורים ומפקחים – שאין להם חינוך לחיי תורה ומצוות על פי המסורת הדתית ורוח הציונות הדתית.

יעקב פרידברג: זה הופך להיות משהו שהוא פחות מגזרי.

יעקב פרידברג: צריך שזה יהיה ברור.

אלכס מילר: אני יכול לומר לכם שהלוואי שכל מוסדות החינוך שקשורים בחוק חינוך חובה יהיו מיושמים כמו שאתם מנסים כאן להילחם על כל פסיק.

אלכס מילר: חבר הכנסת אורלב מנסה להתקין עוד שני סעיפים בחוק החינוך.

אלכס מילר: שוב, צריך להבין שבסופו של דבר אנחנו מדברים כאן על עניין של רצון.

אלכס מילר: אם רוצים, בבקשה.

אלכס מילר: אם תהיה בעיה, אנחנו גם נדע להתמודד אתה.

אלכס מילר: לדעתי לפני שאנחנו מקדימים את המאוחר, צריך להתקדם בדברים העיקריים כי לדעתי כאן לא תהיה בעיה כלשהי.

אלכס מילר: אני לא מאמין שמישהו שלא רוצה ומישהו שלא עוסק בזה יתחיל עכשיו לעשות כל מיני שינויים ולעשות אצלו במערכת מהפכות.

אלכס מילר: אני באמת חושב שההבהרות שביקש חבר הכנסת אורלב הן חשובות אבל אני מאמין שהרצון הטוב בסופו של דבר מנצח ולדעתי אין כאן שום בעיה.

אלכס מילר: אפשר להתקדם.

אלכס מילר: במידה ויהיו כאן מחשבות נוספות בנושא הזה, אולי נתייחס לזה אחר כך אבל לדעתי אין כאן משהו מהפכני שנעשה שאפשר לומר ששינינו כאן לגבי הממלכתי דתי או לגבי הממלכתי אלא זה עניין של רצון.

דורית מורג: "מנהל מוסד" – מנהל מוסד החינוך כהגדרתו בתקנות חינוך ממלכתי (סדרי פיקוח), התשי"ז-1956 (להלן – תקנות סדרי הפיקוח).

דורית מורג: "מנהל מחוז", "מפקח" – כהגדרתם בתקנות סדרי הפיקוח.

דורית מורג: יש תקנות סדרי פיקוח לפי חוק חינוך ממלכתי שמגדירות את בעלי התפקידים האלה.

דורית מורג: "רשות החינוך המקומי" – רשות החינוך המקומית שבשטח שיפוטה נמצא מוסד החינוך.

דורית מורג: "תקופת הרישום" – כמשמעותה בתקנה 5 לתקנות הרישום.

דורית מורג: בהגדרות האלה למעשה לא שינינו מהקיים היום.

דורית מורג: 2.

דורית מורג: תנאים למוסד חינוך ממלכתי משלב על מוסד חינוך המבקש להיות מוסד חינוך ממלכתי משלב, לעמוד בתנאים שלהלן: (1) הסכמה כאמור בסעיף 4ב(א)(2) לחוק תהיה בכתב, ולאחר שמנהל המוסד הסביר להורים את משמעות הסכמתם.

דורית מורג: הסבר כאמור יהיה באמצעות מסמך שיופץ לכלל הורי התלמידים במוסד החינוך.

דורית מורג: יש לנו כאן צורך בהסכמת שני שליש מההורים ובמקרים מסוימים באחוזים גבוהים יותר.

דורית מורג: (2) הורים שלא הביעו הסכמה לשינוי מעמדו של מוסד החינוך – קיים שיבוץ חלופי סביר לילדיהם.

מירב ישראלי: כאן הייתה הערה.

מירב ישראלי: בעיניי הפסקה הזאת סותרת את החוק כי החוק קבע אחוז מסוים של הורים שאמורים להסכים.

אלכס מילר: תכתבו את האחוז.

דורית מורג: בחקיקה יש אחוז.

מירב ישראלי: הפסקה הזאת נותנת לכל הורה שלא מסכים אפשרות לזכות וטו שזה בעייתי מבחינת נוסח החוק.

מירב ישראלי: למשרד החינוך יש הצעה אחרת.

מירב ישראלי: הם אומרים שהם לא התכוונו לזה אלא למשהו אחר.

אלכס מילר: מה כתוב בחוק?

מירב ישראלי: יש שני שליש באופן רגיל ותשעים אחוזים אם זה בית ספר חינוך יחיד בישוב.

אלכס מילר: אז תפנו לחוק.

אלכס מילר: מה הבעיה?

מירב ישראלי: השאלה מה קורה עם הילדים שההורים שלהם לא מסכימים?

דורית מורג: אנחנו רצינו שתהיה התייחסות או הסתכלות גם על אותו שליש הנותר.

דורית מורג: לכן אנחנו מציעים עכשיו פתרון קצת אחר כפי שהקראתי.

מירב ישראלי: לדעתי זה צריך להופיע, בעקבות מה שדיברנו, בחוות דעת של רשות החינוך המקומית.

מירב ישראלי: זה לא צריך לבוא מההורים.

מירב ישראלי: תנאי זה משהו שבית הספר צריך לבוא אתו.

מירב ישראלי: איך המוסד יוכיח לכם את הדבר הזה?

מירב ישראלי: הרי המוסד לא יכול לבוא ולומר את זה.

זאב אלקין: אבל זה גם תנאי שהוא לא היה בחוק המקורי, מבחינת התוכן.

מירב ישראלי: נכון.

מירב ישראלי: על זה אנחנו מדברים.

דורית מורג: כדי לא להשאיר את השליש שלא רוצה בחלל ריק, אנחנו במסגרת חינוך ממלכתי רשמי ולימוד חובה, צריך להיות איזשהו פתרון סביר לילדים.

דורית מורג: לכן אנחנו רוצים שכבר בשלב ההחלטה ייתנו על זה את הדעת.

זאב אלקין: בניסוח כזה אתם נותנים זכות וטו לכל הורה?

דורית מורג: לא.

דורית מורג: זה השתנה.

דורית מורג: ירדנו מזכות הווטו.

אלכס מילר: מאיזה כיתות?

דורית מורג: מכיתה א'.

מירב ישראלי: ההורים לא מעורבים.

מירב ישראלי: לא ההורים צריכים לתת את זה.

אלכס מילר: אני רוצה לבחון אתכם סוגיה נוספת.

אלכס מילר: אם למשל כולם מסכימים, יש לכם כאן את השכבות כאשר בשכבה מסוימת לא מסכימים.

אלכס מילר: אני מציע שאנחנו נוכל להוסיף שבמידה והתקבלה החלטה וכולם מסכימים חוץ למשל מקבוצת הורים, אפשר לתת אפשרות.

אלכס מילר: מה עושים אם בעיר מסוימת יש רק בית ספר יסודי אחד ואין לכם פתרון?

אלכס מילר: יכול להיות שאפשר לחשוב על פתרון לפיו ברגע שכולם מסיימים, הכניסה ל-א' – אם יש הסכמה – תהיה כבר לפי המנגנון החדש.

אלכס מילר: זאת אומרת, זה כבר לא עניין של הסכמה כי את הרי צריכה הסכמה של ההורים.

אלכס מילר: לכיתות א' עדיין אין אנשים שנכנסו.

אלכס מילר: אני אומר שתהיה גם אופציה כך שבמידה שיש הסכמת כלל ההורים בבית הספר אבל יש אחוז קטן של הורים שלא מסכים ואין להם פתרון, אני מציע שאפשר יהיה לעשות את זה בשכבה כזאת או אחרת.

מירב ישראלי: לא, אתה משנה את בית הספר.

אלכס מילר: מה את משנה?

אלכס מילר: את מכניסה עוד ספר?

אלכס מילר: את נותנת עוד שיעור?

אלכס מילר: מה משתנה שם?

מירב ישראלי: כל אופי בית הספר.

אלכס מילר: בסדר, אבל זה לא משתנה מהיום למחר.

אלכס מילר: אתם הרי לא יכולים כל שנה לשאול.

דורית מורג: לא שואלים כל שנה.

אלכס מילר: אם אני עכשיו בכיתה ו' ועכשיו כולם מ-א' עד כיתה ו' רוצים אבל בכיתה ו' ההורים לא רוצים.

אלכס מילר: אני אומר שאני לא אשנה השנה, אבל בשנה הבאה כל מי שנכנס לכיתה א', הוא כבר נכנס לפי מנגנון זה כי כל כיתות ו' כבר יצאו מבית הספר.

דורית מורג: הכוונה של החוק הייתה שבית הספר משנה את פניו.

דורית מורג: שואלים את ההורים לא רק בכיתה א', לא רק לגבי אזורי רישום, אלא בית הספר ככלל ולכן שואלים את ההורים.

דורית מורג: אם שני שליש מההורים הביעו הסכמה או תשעים אחוזים במקום בו יש בית ספר בודד בישוב ותתקיים הפרוצדורה, זה יתקבל.

אלכס מילר: אני הבנתי אבל אני שואל אותך שאלה.

אלכס מילר: בדרך כלל הבעיות יהיו בכיתה האחרונה.

דורית מורג: אנחנו מדברים לקראת שנת הלימודים הבאה.

אלכס מילר: גם בשנת הלימודים הבאה תהיה כיתה אחרונה.

אלכס מילר: תמיד יש כיתה אחרונה.

מירב ישראלי: שני שליש לא נבחן לפי שכבות אלא בכל בית הספר.

אלכס מילר: כדי שהדבר לא ייתקע וההחלטה התקבלה, המערכת רוצה את זה ורובם רוצים בזה, אתם צריכים בשלב כלשהו להתחיל להפעיל את המנגנון.

אלכס מילר: אתם יכולים לומר שאם אלה כיתות א' ויש אי הסכמה של אחוז מסוים, כדי לא לגרום למצב שכל פעם שתהיה שנה א' אתם תשאלו את ההורים שנכנסים את אותה השאלה.

יבינה זכאי בראונר: ברגע שהמוסד הופך להיות כזה, גמרנו.

אלכס מילר: אבל הוא לא יכול לשנות כל עוד יש לו התנגדות.

מיכל כהן: ברגע שהותרת 66 אחוזים שצריכים להסכים, גם אם ויתרת על שכבת ו' לכאורה, עדיין יש לך 66 אחוזים.

מיכל כהן: נתת לבית הספר אישור שהוא משלב, בשנה הבאה אתה כבר לא צריך לשאול כי הילדים נכנסים.

אלכס מילר: השאלה אם את יכולה לתת אישור לשנה הבאה כאשר יש לך שכבה אחת.

מיכל כהן: אפשר.

מיכל כהן: אם יש 66 אחוזים.

אלכס מילר: ואם אין?

מירב ישראלי: אם אין, אז לפי החוק אי אפשר.

זאב אלקין: החוק שם הגדרה מאוד פשוטה לפיה שני שליש מהורי בית הספר והוא לא עשה את זה בצורה שכבתית.

זאב אלקין: לכן אם עוברים את הרף הזה, בית הספר נכנס.

זאב אלקין: אם לא עוברים אותו, בית הספר לא נכנס.

זאב אלקין: אגב, בדברי ההסבר לתקנות אתם כתבתם על שני שליש בכל כיתה.

מיכאל מלכיאור: זאת טעות בדברי ההסבר.

זאב אלקין: זה באופן חד משמעי לא נכון.

זבולון אורלב: זה בית ספרי.

מיכאל מלכיאור: יש טעות בדברי ההסבר.

מיכאל מלכיאור: ציינו את זה.

זאב אלקין: צריך לתקן את דברי ההסבר.

מירב ישראלי: בעיקרון ההחלטה לא צריכה להיות בידי ההורים שלא מסכימים אלא מי שצריך לתת את חוות הדעת זאת בעצם רשות החינוך המקומית.

מירב ישראלי: אם באמת לעשרה אחוזים אין שום מוסד חינוך שהם יכולים ללכת אליו אלא במרחק של חמישים קילומטרים, אפשר להבין שזאת החלטה לא סבירה.

מירב ישראלי: אבל מי שצריך להחליט האם פתרונות החינוך לשארית שלא מסכימה היא סבירה, זאת רשות החינוך המקומית ולא אלה ההורים שיכולים לשים את זכות הווטו.

זאב אלקין: שלא יפעילו כאן שיקולי תקציב.

מירב ישראלי: השיקולים שלה יהיו נתונים לביקורת מינהלית, האם השיקולים סבירים, ובהמשך אני ביקשתי מהם לתחום את השיקולים שהרשות יכולה לשקול.

זאב אלקין: רשות החינוך, במצבים כאלה, השאלה הראשונה שהיא שואלת את עצמה כמה זה יעלה לה בהסעות.

זאב אלקין: זה מניסיון אני אומר.

זאב אלקין: ברגע שזה עולה לה אגורה אחת יותר, היא תהיה נגד.

זאב אלקין: אני מבין שיש כאן בעיה מסוימת שמישהו צריך לתת עליה את הדעת למרות שהחוק, אגב, לקח את זה בחשבון ועדיין אמר שברגע ששני שליש או תשעים אחוזים כאשר זה מוסד יחידי רוצים, הולכים על זה.

מירב ישראלי: לדעתי השיקולים הם לא תקציביים אלא חינוכיים.

זאב אלקין: אבל הרשות תפעיל שיקול תקציבי.

מירב ישראלי: אנחנו נתחום את זה.

אתי אלוני: השאלה אם הפתרון גם מגלם בתוכו את הצד הזה.

אתי אלוני: אומרים שיש בית ספר אחר, אבל זה דורש הסעה וכידוע ילדים בגיל יסודי נמצאים באזורי מגוריהם.

אתי אלוני: אם בית הספר הזה הפך פניו, עכשיו ילד בכיתה ג' צריך לנסוע לבית ספר אחר.

זבולון אורלב: רואים אותו כאילו אין לו בית ספר באזור שלו?

אתי אלוני: כן.

אתי אלוני: אז יש לזה משמעות.

מירב ישראלי: לא, לא נאמר שאין לו בית ספר באזור.

מירב ישראלי: מה שנאמר זה שיש פתרונות חלופיים סבירים.

אתי אלוני: כשמדובר בעיר קטנה, אולי זה יותר פתיר.

אלכס מילר: אם הפתרון הסביר כולל הסעות לבית ספר, זה פתרון סביר?

אתי אלוני: הפתרון הסביר צריך להיות פתרון כולל.

דורית מורג: לפי החוק אין צורך בהסעה אלא צריכה להיות תחבורה.

אתי אלוני: על ידי מי?

זאב אלקין: לגבי מה?

זאב אלקין: לגבי בית ספר משלב או אלטרנטיבי?

דורית מורג: בכלל.

דורית מורג: באופן כללי.

דורית מורג: אותם תלמידים שלא ירצו ללכת לבית הספר המשלב, יש אותו משטר בתקנות, מרחק של בין שניים ושלושה קילומטרים לפי גיל התלמידים, זה מרחק הליכה ברגל, והיה והמרחק גבוה יותר, צריכה להיות תחבורה ציבורית הולמת.

דורית מורג: זה לפי הסטנדרטים הקיימים.

זאב אלקין: ברור לכם שכתוצאה מזה בהרבה מקרים לרשות זה יעלה כסף.

זאב אלקין: ברור שזה יהיה כך.

זאב אלקין: סיכוי שבמרחק של שני קילומטרים יהיה פתרון אלטרנטיבי, הוא לא גבוה.

מיכאל מלכיאור: זה יכול לעבוד לשני הכיוונים.

מיכאל מלכיאור: הסכמנו לעניין הזה של תשעים אחוזים שגם זה סותר את לשון החוק ולא העלינו אז על דעתנו עת חוקקנו את החוק.

מיכאל מלכיאור: הסכמנו לזה בגלל הוויכוח שהיה לנו עם השלטון המקומי וכדי לצאת לדרך.

מיכאל מלכיאור: זה יכול גם ללכת לכיוון השני.

מיכאל מלכיאור: הייתה לנו שאלה לגבי הרבה ישובים, גם בתוך הקו הירוק וגם מחוץ לקו הירוק, בהם יש דתיים וחילוניים.

מיכאל מלכיאור: התחלנו בית ספר משלב למשל בנתור ביהודה ושומרון.

מיכאל מלכיאור: דווקא הרוב הגדול של האנשים רוצים בית ספר משלב וצריך להסיע יותר במקרה בו אין בית ספר משלב מאשר במקרה בו יש בית ספר משלב.

מיכאל מלכיאור: אני אומר את הדברים בפועל אחרי שבדקנו את זה.

מיכאל מלכיאור: לכן זה יכול לעבוד לשני הכיוונים.

זאב אלקין: אני אומר לך איפה אתה טועה.

זאב אלקין: אתה לוקח מצב שהוא מצב אפס אבל זה לא מצב אפס.

זאב אלקין: יש כאן מוסד והמוסד משנה מעמד.

זאב אלקין: מה שהרשות תראה מול העיניים כתוצאה מכך שהמוסד שינה את המעמד, שיש לה כאן איקס תלמידים שעד עכשיו לא הייתה לה בעיה אתם אבל עכשיו תהיה לה.

זאב אלקין: אולי יש תלמידים אחרים שקודם הסיעו אותם ועכשיו הם ילכו לבית ספר משלב אבל זה משהו שהרשות לא רואה.

מיכאל מלכיאור: לפעמים זה כך ולפעמים זה לא כך.

זאב אלקין: אני מדבר על משהו חדש.

מיכאל מלכיאור: לפעמים זה משהו חדש.

מיכאל מלכיאור: לפעמים יש מצב של משהו חדש.

מיכאל מלכיאור: אני רק אומר שיש לנו מצבים שונים בעניין הזה וצריכים לשקול אותם בתוך המסגרת של החוק.

מיכאל מלכיאור: יש שיקולים שונים ויכולים להיות מצבים שונים.

מיכאל מלכיאור: לכן אני חושב שהרשות המקומית מהווה פונקציה – ואתה תראה בתקנות – בהסכמה כללית של היציאה לדרך של בית ספר משלב.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שאנחנו ניצמד ללשון החוק שאומר שני שליש ושיש סידור סביר מצד הרשות.

מיכאל מלכיאור: זה לא שבאים כאן לשנות סדרים ועושים דבר איום ונורא לבית ספר שהופך להיות בית ספר משלב.

מיכאל מלכיאור: זה לא שבאים כאן להמיר את דתו של הילד המסכן.

זאב אלקין: רשות מקומית גדולה יכולה לרעוד בגלל מחלוקת בבית ספר מסוים אחד עם עשרים הורים שלא רוצים שהילדים שלהם יהיו שם.

זאב אלקין: בוועדה הזאת נדונו מקרים והם לא אחד ולא שניים.

מיכאל מלכיאור: יש לך פתרון יותר טוב?

זאב אלקין: השאלה אם לא עדיף לתת כאן למשרד החינוך את השיקול ולא לרשות.

זאב אלקין: אני שואל את עצמי את השאלה כי לרשות השיקול התקציבי יהיה מאוד גדול.

מיכאל מלכיאור: יותר טוב לתת את שיקול הדעת למשרד החינוך.

זאב אלקין: אני לא יודע.

זאב אלקין: אני מתלבט.

מיכאל מלכיאור: אני אשמח לתת את שיקול הדעת למשרד החינוך.

אתי אלוני: היושב ראש, אני מבקשת לחדד משהו.

אתי אלוני: אני חושבת שלתת את ההחלטה בידי הרשות המקומית היא החלטה נכונה אבל עוד לא פרצו את הגדרות של אזורי הרישום ומאחר וכן מדובר בגילאי בתי ספר יסודי עד ט' וזה עדיין נמצא תחת החוק של אזור רישום, אנחנו מבינים שהילדים הם ילדי השכונה.

אתי אלוני: אם בית ספר של שכונה שינה את אופיו, ונניח שהאלטרנטיבה היא רחוקה ביותר משלושה קילומטרים, אי אפשר לבוא ולומר שהרשות תחליט כי אז אתה אומר שהרשות מאוד רוצה לתת להורים את האלטרנטיבה אבל האלטרנטיבה הזאת כרוכה באיזשהו נטל כך שבעצם אתה אומר שלא יחליטו על זה.

אתי אלוני: אם לרשות אין את היכולת להסיע את אותו ילד בכיתה א' שעד היום למד מטר מביתו, עכשיו אמרו שלושת-רבעי הורים שבית הספר משנה את פניו והוריו שלא הסכימו צריכים להסיע אותו לקצה השני, אז מה האלטרנטיבה?

אתי אלוני: זה כאילו לכבול את הידיים כי הרשות בעצם לא יכולה להחליט כי היא אומרת שאם היא תחליט, היא גוזרת עליה משהו שאין לה איך לפתור אותו.

זאב אלקין: יש לה אבל זאת הוצאה נוספת.

אתי אלוני: בסל ההוצאות הנוספות אנחנו מכבידים.

זאב אלקין: לכן השאלה אם לא כדאי שמשרד החינוך יחליט.

אתי אלוני: הרשות נקלעת בין ההורים לבין היכולות.

יבינה זכאי בראונר: אתם מקשים על השלטון המקומי.

מירב ישראלי: מה שאת אומרת זה שבעצם רק אם יש מצב שיש כמה בתי ספר באותו אזור, הרשות תאשר את זה.

מירב ישראלי: זה למעשה מה שנאמר כאן כי אחרת צריך הסעות.

יבינה זכאי בראונר: לא.

יבינה זכאי בראונר: מבחינה משפטית יש לך את התנאים.

יבינה זכאי בראונר: יש לך את סעיף 2 שמדבר על התנאים ואחר כך יש לך את הפרוצדורות ואת הראיות.

יבינה זכאי בראונר: בתנאים המהותיים, כאשר הממונה במשרד - לצורך העניין מנהלת המינהל הפדגוגי – השר מסמיך אותה ועכשיו מונחת על שולחנה בקשה.

יבינה זכאי בראונר: בבקשה היא רואה שמתוך בית ספר של 300 ילדים, מאתיים הורים הסכימו ומאה הורים לא הסכימו ובית הספר מצוי בישוב מרוחק בנגב כאשר פתרונות השיבוץ החלופיים האפשריים לאותם ילדים שלא מוכנים בשום פנים ואופן, הם במרחק של .

מירב ישראלי: אז זאת באמת בעיה.

יבינה זכאי בראונר: היא צריכה לשקול את זה.

מירב ישראלי: אז זאת בעיה ויש הצדקה.

מירב ישראלי: אנחנו מדברים על מצבים שצריך להסיע את הילד.

זאב אלקין: לכן אני אומר שאני כאן סומך על שיקול דעת של משרד החינוך שלמשל במקרה קיצוני כזה יגיד שזה לא סביר אבל מצד שני אותו משרד חינוך ישקול שאם התוצאה של השיבוץ מהווה קצת עומס על הרשות בגין קצת הסעות, הוא יאמר שהרשות תעמוד בזה.

זאב אלקין: לשים את הרשות במצב שהיא צריכה להחליט על עומס נוסף על עצמה, אני נותן לה תמריץ לשים כאן וטו.

מירב ישראלי: הרעיון הוא שהרשות תיתן חוות דעת ומי שיחליט, זה הממונה.

אתי אלוני: אבל חלק מחוות הדעת כרוכה בפתרון ריאלי.

מירב ישראלי: בסדר, אבל זאת רק חוות דעת.

מירב ישראלי: זאת לא החלטה.

זאב אלקין: מי הגורם המחליט?

מירב ישראלי: הממונה.

יבינה זכאי בראונר: הממונה במשרד החינוך מטעמו של השר.

יבינה זכאי בראונר: הוא נכנס לנעליו של השר.

יבינה זכאי בראונר: כדי שתהיה בפניו תמונה מלאה, את כל ההיבטים הרלוונטיים כדי לשקול שיקולים ולקבל החלטה מושכלת והחלטה שלא כל יומיים נרוץ בגינה לעתירות מינהליות ולבג"צים על החלטת הממונה, אני צריכה שהרשות תגיד לי שמאתיים הורים הסכימו ומאה לא הסכימו אבל יש לה פתרונות שיבוציים חלופיים.

זאב אלקין: מה תעשי אם היא אומרת שאין לה פתרונות סבירים והסיבה שהיא אומרת את זה כי היא לא רוצה לשלם?

דורית מורג: היא צריכה לנמק.

דורית מורג: לא נקבל את הדברים כמות שהם.

מירב ישראלי: לרשות המקומית יש התייעצות בחוק.

מירב ישראלי: רשות החינוך המקומית נותנת חוות דעת והממונה הוא זה שמחליט אחרי התייעצות.

זאב אלקין: הסעיף הזה על ההסכמה של ההורים לשיבוץ חלופי יורד.

יבינה זכאי בראונר: לא, אנחנו לא חושבים שהוא צריך לרדת.

מירב ישראלי: הסכמה של ההורים?

יבינה זכאי בראונר: לא הסכמה.

מירב ישראלי: זה יורד.

מירב ישראלי: יש חוות דעת של רשות החינוך המקומית, חוות דעת שמבחינתה – אני לא מנסחת עכשיו משפטית – קיים שיבוץ חלופי סביר.

יעקב פרידברג: והם סבורים שאין?

מירב ישראלי: אז הממונה יסתכל על זה והוא יפנה אליו והוא ישאל אותו למה הוא חושב שזה סביר, כמה זה עולה לו, מה מספר הקילומטרים ואז הוא יחליט.

אתי אלוני: אני רוצה לשאול משהו.

אתי אלוני: אתם אומרים הממונה, לצורך העניין משרד החינוך.

אתי אלוני: לדעתו של הממונה זה סביר שהרשות המקומית תממן את הדבר הזה.

זאב אלקין: כן.

זאב אלקין: הוא לא מחליט.

זאב אלקין: בוודאי שזה יכול להיות.

יעקב פרידברג: זה מה שרצה המחוקק?

דורית מורג: לא.

אתי אלוני: אתם מבינים שיש כאן בעייתיות.

מירב ישראלי: יש כאן גם בעייתיות שאת מכריחה עשרה אחוזים לעזוב את בית הספר.

אתי אלוני: מדובר באזרחים והם תושבים של אותו ראש רשות וגרים באותה רשות.

אתי אלוני: סביר להניח שראש הרשות בוודאי ירצה ללכת לפתרון שעונה גם לאלה וגם לאלה.

אתי אלוני: הנחת היסוד הזאת קיימת, אבל ברגע שהפתרון השני הוא שאמרתם שקיים שיבוץ חלופי אבל הוא כרוך בכך וכך.

דורית מורג: סביר.

דורית מורג: פתרון סביר.

אתי אלוני: אז תגדירו מה זה סביר.

דורית מורג: אי אפשר להגדיר סביר.

אלכס מילר: תודה רבה.

אלכס מילר: להלן ההחלטות.

אלכס מילר: משרד החינוך, אנחנו עושים את זה לפי המנגנון בו אתם תהיו.

אלכס מילר: פתרון סביר, כפי שהצעתם.

אלכס מילר: כשתגיעו לגשר, אתם תשבו לגבי אותה עיר שם תתעורר הבעיה ביחד עם השלטון המקומי ותדעו לפתור את הבעיה כמו שאתם יודעים לפתור כל דבר ועניין.

יעקב פרידברג: אפשר לקרוא נוסח?

אתי אלוני: זאת לא הבעיה היחידה שבאה לפתחנו.

אתי אלוני: אנחנו נתמודד גם עם זה.

זאב אלקין: מה יהיה הנוסח במקום סעיף 2(2)?

דורית מורג: עמדת הרשם, על פי הקיים, שיבוץ חלופי.

מירב ישראלי: לא, לא טוב.

מירב ישראלי: אם את אומרת עמדת הרשם, זה אומר שהממונה כאילו חייב לקבל את עמדת הרשם.

מירב ישראלי: זה צריך להיות הממונה השתכנע כי קיים שיבוץ חלופי סביר לאחר שראה – אני לא מנסחת כרגע – את חוות הדעת.

זאב אלקין: לאחר שקיים התייעצות עם הרשם.

יעקב פרידברג: למה צריך את זה ב-(2)?

יעקב פרידברג: תעבירו את זה ל-6.

מירב ישראלי: בסדר.

מירב ישראלי: זה עניין של ניסוח.

מירב ישראלי: אפשר להתייעץ גם עם אילת.

דורית מורג: נדבר על העקרונות וננסח.

מירב ישראלי: בעיקרון הממונה צריך להשתכנע שיש חלופה סבירה לילדים שהוריהם לא הסכימו, לאחר שהוא קיבל את חוות הדעת.

זאב אלקין: לאחר התייעצות.

מירב ישראלי: לאחר התייעצות עם הרשם וראש הרשות.

מירב ישראלי: צריך לראות איך לנסח את זה.

מירב ישראלי: כאמור בסעיף 6.

זאב אלקין: צריך להיות ברור שההחלטה היא שלו.

מירב ישראלי: כן, זה ברור.

יעקב פרידברג: אבל זה חייב לשמור על עקרון החוק שמוסד חינוך שכאמור לא ייקבע כמוסד היחיד אליו זכאים להירשם.

יעקב פרידברג: זה חייב להיות.

מירב ישראלי: כן.

מירב ישראלי: זה ברור.

מירב ישראלי: לכן יש את האפשרות החלופית.

דורית מורג: אנחנו עדיין בתנאים שהמוסד צריך לעמוד בהם כאשר הוא מגיש בקשה.

דורית מורג: (3) הסכמת רוב הצוות הפדגוגי כאמור בסעיף 4ב(א)(1) לחוק, תהיה בכתב לאחר שמנהל המוסד הסביר להם את משמעות הסכמתם.

דורית מורג: הסבר כאמור יהיה באמצעות מסמך שיופץ לכלל הצוות הפדגוגי במוסד החינוך.

דורית מורג: קודם מפיצים מסמך ולאחר מכן מקבלים הסכמה.

דורית מורג: צריך לקבל הסכמה של רוב וכדי לקבל הסכמה, צריך להסביר.

דורית מורג: (4) המפקח אישר כי תכנית השלמה למוסד חינוך ממלכתי משלב – במקור כתוב המתקיימת ואנחנו מבקשים לשנות - אשר הוגשה לאישורו, היא בעלת ערך חינוכי והשכלתי המקביל לשאר תכניות ההשלמה המאושרות למוסדות חינוך.

דורית מורג: (5) מוסד החינוך מקיים או עתיד לקיים אקלים בית ספרי ואורח חיים בית ספרי התואם את החינוך הממלכתי המשלב ואת מטרות החינוך הממלכתי הקבועות בסעיף 2 לחוק חינוך ממלכתי, באופן שאורח החיים מותאם הן לאורח חיים דתי, והן לאורח חיים שאינו דתי, תוך גילוי סובלנות מרבית לצורת לבוש וסממנים חיצוניים.

זבולון אורלב: אם זה בית ספר ממלכתי דתי, צריך ב-(5) לומר מתאים לחינוך הממלכתי דתי.

דורית מורג: הן לאורח חיים שאינו דתי והן לאורח חיים דתי.

דורית מורג: זאת אומרת, הם יהיו צריכים להגיע לאיזושהי הבנה בעניין הזה בנושא התקנון שלהם ובנושא קביעת אורח החיים.

יעקב פרידברג: שאלה לגבי (5).

יעקב פרידברג: כאשר מדובר במוסד חינוך שהוא מן הזרם הממלכתי הדתי ויש בו תוכנית השלמה לממלכתי דתי, האם תוכנית ההשלמה החדשה הזאת, המשלבת, מחליפה את התוכנית?

דורית מורג: כן.

יעקב פרידברג: זה בעצם חוזר לחידוד שאמרתי קודם.

יעקב פרידברג: אנחנו יוצרים כאן ממלכתי דתי ייחודי.

מירב ישראלי: נכון.

יעקב פרידברג: שהוא בפיקוח ממלכתי דתי אבל תכנית ההשלמה שבו לא דומה לתוכנית השלמה של החינוך הממלכתי דתי.

מירב ישראלי: מיוחדת.

מירב ישראלי: נכון.

יעקב פרידברג: חשוב שזה ייאמר לפרוטוקול.

דורית מורג: הוא משנה את פניו.

דורית מורג: (6) ישנן חוות דעת ביחס לבקשה, מאת ראש רשות החינוך המקומית, הרשם הראשי, המפקח על בית הספר ומנהל המחוז.

זאב אלקין: למה צריך גם את ראש הרשות וגם את הרשם הראשי?

דורית מורג: זאת דרישה גם של מרכז השלטון המקומי.

דורית מורג: אתי יכולה לענות על השאלה הזאת.

מירב ישראלי: לדעתי ראש הרשות צריך להפנים לתוך חוות הדעת שלו את חוות הדעת של כל הגורמים ברשות.

מירב ישראלי: זה מה שצריך להיות.

דורית מורג: הרשם הראשי הוא ראש מחלקת החינוך.

זאב אלקין: זה מאוד מוזר.

זאב אלקין: רשות מקומית תעביר שתי חוות דעת?

זאב אלקין: אם הן לא זהות, ראש הרשות לא יודע לעבוד.

דורית מורג: ראש הרשות.

דורית מורג: בדרך כלל מי שנותן חוות דעת לגבי ענייני החינוך בעיר, זה ראש הרשות.

אתי אלוני: זה ברור שראש מחלקת החינוך כותב לו את חוות הדעת.

דורית מורג: השאלה איך נדע שזה אכן כך.

דורית מורג: יש רשויות בהן אנחנו רואים אי התאמות בעמדה.

מירב ישראלי: לפי החוק צריך להתייעץ נדמה לי עם רשות החינוך המקומית, אם אני זוכרת נכון.

מירב ישראלי: אתם יכולים להתייעץ גם עם מנהל מחלקת החינוך.

זאב אלקין: שתהיה חוות דעת אחת ששניהם כותבים אותה.

זאב אלקין: ף

אתי אלוני: שניהם חותמים.

זאב אלקין: זה אפשרי, אבל לא שתי חוות דעת כי זה יכתוב א' והשני יכתוב ב'.

אתי אלוני: שניהם יחתמו על חוות הדעת.

זאב אלקין: כן.

זאב אלקין: חוות דעת שחתומה על ידי ראש רשות ורשם ראשי.

מירב ישראלי: אם כן, נאמר: חוות דעת ביחס לבקשה של רשות החינוך המקומית.

מירב ישראלי: הם יחליטו ביניהם.

מירב ישראלי: רציתי לחדד נושא עליו שאלתי אתכם בטלפון.

מירב ישראלי: הרישה של תקנה (2) אומרת מוסד חינוך המבקש להיות מוסד חינוך ממלכתי משלב לעמוד בתנאים שלהלן.

מירב ישראלי: אז כתוב: ישנן חוות.

מירב ישראלי: לא ברור האם חוות הדעת האלה מצורפות לבקשה על ידי המוסד או שזאת התייעצות פנימית של הממונה.

מירב ישראלי: צריך אולי לכתוב את זה בתוספת.

דורית מורג: התקבלה חוות דעת או מצורפת.

דורית מורג: במקום "ישנן" נאמר "מצורפת".

זבולון אורלב: לא סתם יש חוות דעת אלא יש חוות דעת התומכות בבקשה.

זאב אלקין: לא חייב להיות.

מירב ישראלי: הסמכות היא של הממונה.

זבולון אורלב: אני שוב קורא את האמור:

זבולון אורלב: אם למוסד חינוך ממלכתי משלב, קיום חוות דעת חיובית.

זאב אלקין: לא, כי אחרת אתה נותן לו זכות וטו.

זבולון אורלב: יכולה להיות חוות דעת שלילית ואתה תאשר?

זאב אלקין: כן, בוודאי.

מירב ישראלי: חבר הכנסת אורלב צודק במובן של מה שהגדרנו קודם.

זאב אלקין: אתה לא מכיר דוגמאות שרשות רצתה לסגור בית ספר במקום מסוים ומשרד החינוך אמר לה לא?

מירב ישראלי: צריך להבחין בין דרישות טכניות, וזה גם יעקב חידד קודם, ומה הבקשה צריכה לכלול לבין מה הממונה שוקל כשהוא מחליט.

דורית מורג: הוא שוקל את חוות הדעת.

מירב ישראלי: יש כאן בלבול ניסוחי.

יעקב פרידברג: הסיבה שזה נכתב בצורה הזאת, זה בגלל שהחוק מדבר על דרישה וצפי.

יעקב פרידברג: זה התנאי המהותי.

מירב ישראלי: אבל הוא כותב בתנאי שזה עמד בתנאים שהשר קבע.

יעקב פרידברג: נכון, אבל אתה לא נותן זכות וטו לגורמים.

מירב ישראלי: ברור שלא.

יעקב פרידברג: לפי מה שרוצה חבר הכנסת אורלב, אתה בעצם נותן זכות וטו.

מירב ישראלי: צריכה להיות הבחנה בין מה כוללת הבקשה שזה דבר אחד לבין מה הממונה צריך לשקול כשהוא נותן את החלטתו.

מירב ישראלי: לדעתי יש כאן בלבול בין שתי הרמות האלה.

דורית מורג: אנחנו מדברים על מה כוללת הבקשה.

מירב ישראלי: ברשות היושב ראש, זה עניין שאחר כך יכול להיות צריך יהיה להפריד את זה לשתי תקנות נפרדות.

מירב ישראלי: כל עוד מחליטים על המהות, לגבי הניסוח צריך יהיה להתייעץ עם משרד המשפטים.

דורית מורג: יכול להיות שהרשות רצתה את המבנה למטרה אחרת ופתאום זה משנה להם סדרי עולם.

דורית מורג: לא הייתי נותנת להם זכות וטו.

זאב אלקין: ברור.

מירב ישראלי: גם לפי החוק זאת רק התייעצות.

דורית מורג: גם בתקנות אנחנו רוצים שיהיה שיקול דעת לממונה שיראה את התמונה הכללית לנגד עיניו.

מירב ישראלי: ברור.

מירב ישראלי: זה גם לפי החוק.

מירב ישראלי: התנאי שמצורפות חוות דעת.

דורית מורג: במקום "ישנן" ייאמר "מצורפות".

מירב ישראלי: אני שאלתי מה כוללות חוות הדעת האלה.

מירב ישראלי: כאן היה חידוד של משרד החינוך.

מירב ישראלי: דורית, אולי תקריאו את זה.

דורית מורג: בעקבות השאלה אנחנו מציעים להוסיף: ובחוות הדעת ישנה התייחסות לתנאים הנקובים בחוק ובתקנות על מנת להיחשב מוסד חינוך משלב וכן להשלכות האפשריות של הפיכת בית ספר למשלב על סוגיה של רישום ואזורי רישום.

דורית מורג: אנחנו רוצים לקבל חוות דעת יותר מושכלת ומפורטת של הרשות המקומית כך שאפשר יהיה לקחת את חוות דעתה, להתחשב בה ולקחת אותה בחשבון.

דורית מורג: 3.

דורית מורג: בקשה להיחשב מוסד חינוך ממלכתי משלב בקשה של מוסד חינוך להיות מוסד חינוך משלב (להלן – הבקשה), תוגש לממונה, לא יאוחר מיום א' בתשרי של כל שנה, ביחס לשנת הלימודים שמתחילה שנה לאחר מכן.

דורית מורג: הבקשה תוגש בכתב, בחתימת מנהל מוסד החינוך, ערוכה לפי הטופס שבתוספת הראשונה, ותכלול את המידע והמסמכים הבאים:

זאב אלקין: התנאי הבסיסי כאן מחייב בית הספר לעשות תהליך בירור פנימי עם ההורים ועם הצוות.

זאב אלקין: בתשרי בית הספר מתחיל לפעול ואם זה כך, מתי הוא יעשה את זה?

יעקב פרידברג: בסוף השנה הקודמת.

זאב אלקין: זה מוקדם מדיי.

זאב אלקין: לדעתי אתם צריכים לתת חודשיים לפחות מתחילת השנה לבית הספר להתארגן ולדון על זה ברצינות.

יבינה זכאי בראונר: הבעיה שלנו עת כתבנו את התקנות הייתה שהחוק מחייב אותנו להוציא הודעה על שינוי מעמדו של בית הספר לפני ההודעות הרגילות בנושא הרישום.

יבינה זכאי בראונר: הרישום לבתי הספר כידוע מתחיל באזור חודש דצמבר של השנה.

יבינה זכאי בראונר: מבחינת השנה הקלנדרית זה בערך דצמבר, בינואר-פברואר ההורים ניגשים לעירייה לרשום את ילדיהם ובאזור חודש מרץ מסתיים תהליך הרישום שמתייחס לשנת הלימודים הבאה.

יבינה זכאי בראונר: את זה יודע כל מי שיש לו ילדים קטנים.

יבינה זכאי בראונר: אנחנו בעצם מבקשים שיהיה לנו במשרד החינוך מספיק זמן לשקול את הבקשה.

זאב אלקין: אבל אתם לא נותנים מספיק זמן לבית הספר.

יבינה זכאי בראונר: אני אסביר את ההיגיון.

מיכאל מלכיאור: ההיגיון ברור.

זאב אלקין: ההיגיון שלכם ברור אבל יש גם הגיון של בית הספר.

זאב אלקין: אני מציע לכם למצוא כאן איזושהי נוסחת ביניים שהיא קצת תצמצם את לוחות הזמנים שלכם ותשאיר שפיל לבית הספר בתחילת השנה לגמור את ההליך הזה.

יעקב פרידברג: זה תהליך.

יעקב פרידברג: זאת לא החלטה שצריך לקבל אותה ברגע.

יעקב פרידברג: אפשר לעשות אותה גם משבועות עד סוף שנת הלימודים.

זאב אלקין: אי אפשר.

מיכאל מלכיאור: יש תלמידים.

זאב אלקין: מבחינת החוק, מי שצריך להחליט אלה התלמידים של השנה החדשה ולא התלמידים של השנה הקודמת.

זאב אלקין: לכן יש לך למשל כיתות א' שהם אמנם נרשמו אבל אתה לא יודע מי בסוף יישאר ומי לא.

זאב אלקין: לכן מבחינת החוק אתה לא יכול להטיל את זה על שנה קודמת אלא רק על השנה הזאת.

זאב אלקין: על השנה הזאת, הרי ברור שאף אחד לא יעסוק בזה בזמן החופשה.

זאב אלקין: כולנו יודעים איך מתפקדים בתי הספר.

זאב אלקין: לכן א' בתשרי זה לא מציאותי לחלוטין.

זאב אלקין: אני הייתי אומר לתת כאן חודשיים.

זאב אלקין: אתם אומרים שאי אפשר חודשיים כי זה מצמצם לכם, אז תנו חודש אבל צריך לתת איזשהו פרק זמן סביר לבית הספר בהרכבו החדש בשנה בה מתקבלת ההחלטה.

זאב אלקין: אי אפשר להטיל את זה על שנה שעברה כי שכבה אחת כבר סיימה ושכבה אחת נכנסה.

מיכאל מלכיאור: אתם דורשים מכתב מההורים.

זאב אלקין: יבואו עולים חדשים ויגישו עתירה כי הם לא מסכימים ותצטרכו לקיים את כל ההצבעה מחדש כי לא ספרו אותם.

יבינה זכאי בראונר: אני אסביר מה היה הרציונאל.

יבינה זכאי בראונר: הרציונאל היה שאם ב-1 בספטמבר מוגשת בקשה, יש לממונה – ואין לנו יותר מדיי תקינה במשרד לטובת הדבר הזה ואדם אחד יצטרך להתמודד עם עשרות, מאות ואולי אלפי בקשות – עד ה-1 בנובמבר היא צריכה לקבל החלטות.

יבינה זכאי בראונר: כמו שאמרתם קודם, היא לא יושבת וקוראת ניירת בלשכה אלא לפעמים היא בודקת, קוראת לרשות לשימוע, מדברת אתם, מוציאה מפקח לשטח וזה אומר שצריך להודיע על ההחלטה בסדר הזמנים שבין ה-1 בנובמבר, אז מתקבלת ההחלטה, באזור חודש נובמבר-דצמבר לקראת מועדי הרישום, שבית הספר הפך למשלב.

יבינה זכאי בראונר: בעצם האוכלוסייה שגרה במקום, מבחינתה צריכה לדעת שהילד שלה הולך לבית הספר הקרוב לבית שהוא בית ספר משלב או לחילופין ההורה רץ לעירייה לבקש שינוי.

אתי אלוני: זה צריך להיות כבר במועד הרישום.

יבינה זכאי בראונר: העתירות יהיו בדיוק במקרה ההפוך.

יבינה זכאי בראונר: אם ההודעה של המשרד מתאחרת, לא נצליח לעמוד בפחות משישים ימים.

זאב אלקין: אם לא יהיה מרוץ המונים, לא צריך שישים ימים אלא אפשר לצמצם.

זאב אלקין: אין בית ספר אחד שיעמוד בזה או שההחלטה היא שהפורום שמחליט הוא הפורום של שנה לפני כן אבל זה משנה מאוד את הכוונה.

מירב ישראלי: למעשה הם יצטרכו להתייעץ עם הילדים שכבר נרשמו בשנה הקודמת אבל עוד לא נכנסו לבית הספר.

אלכס מילר: אלקין, מה אתה מציע?

זאב אלקין: אני מציע לתת לבית הספר לפחות חודש.

זאב אלקין: אמנם מהחודש הזה לא יישאר הרבה כי זה חודש חגים וממילא יש הרבה ימי חופשה.

מירב ישראלי: אפשר להתחיל ב-26 באוגוסט.

זאב אלקין: בסדר, אז נוסיף עוד חמישה ימים.

זאב אלקין: עדיין אני הייתי אומר א' מרחשון ולא א' תשרי.

דורית מורג: קיבלנו.

דורית מורג: התייעצנו וקיבלנו.

מירב ישראלי: אם כן, משנים את זה ל-א' מרחשון.

מירב ישראלי: כאן יש פירוט של הדברים שצריכים להיות מצורפים לבקשה כמו שדיברנו קודם.

מירב ישראלי: כאן צריך לעשות את כל התיקונים שנובעים – לא אלאה אתכם – מהדברים.

דורית מורג: מההחלטות הקודמות.

מירב ישראלי: זה לא אישור רשם כי נמצא או יימצא שיבוץ חלופי לתלמידים אלא חוות דעת וכולי.

רנית בודאי היימן: מירב, אם שינינו ל-א' מרחשון, צריך גם את 4(א) לשנות.

מירב ישראלי: תכף נגיע לזה.

דורית מורג: כן.

דורית מורג: הסעיף הזה מתאים את עצמו להחלטות הקודמות.

מירב ישראלי: אם כן, יש לנו אישור רשם שיהפוך לחוות דעת בהתאם למה שכתבנו.

אתי אלוני: צריך להוסיף שיבוץ חלופי סביר.

מירב ישראלי: כן.

מירב ישראלי: זאת חוות דעת על שיבוץ חלופי סביר.

מירב ישראלי: חוות דעת המפקח, צריך לומר למה היא מתייחסת.

מירב ישראלי: חוות דעת מנהל המחוז.

מירב ישראלי: כאן יש התייחסות גם למנהל המחוז ביחס לעניין של פתרון החינוך.

מירב ישראלי: זאת אומרת, זאת לא רק הרשות המקומית אלא גם הגורם של משרד החינוך שצריך לתת חוות דעת.

יבינה זכאי בראונר: התיבה מוסד חינוך יחידי מסוגו ביישוב, אנחנו מבקשים להשמיט אותה.

מירב ישראלי: כן, לא צריך את זה.

מירב ישראלי: נכון.

מירב ישראלי: לגבי כלל הדברים, אמרנו שרשות החינוך המקומית כולה, לרבות הרשם.

מירב ישראלי: אנחנו מורידים את והיה יחיד מסוגו בישוב.

מירב ישראלי: העתק מהחוזר, העתקים מחתימות ההורים, תוכנית הלימודים, אישור מפקח.

מירב ישראלי: כאן, מה ההבדל בין (2) ל-(8)?

מירב ישראלי: למה יש שתי חוות דעת של המפקח?

מירב ישראלי: אני לא לגמרי מבינה.

דורית מורג: אפשר להוריד.

יבינה זכאי בראונר: אפשר להשמיט.

מירב ישראלי: את מה להשמיט?

זאב אלקין: את (8).

זאב אלקין: (2) זה יותר כוללני.

מירב ישראלי: בסדר.

מירב ישראלי: אם כן, (8) יורד.

מירב ישראלי: אני שוב אומרת שייעשו כל ההתאמות שנדרשות מהתיקונים לתקנה 3.

דורית מורג: 4.

דורית מורג: קבלת החלטה בבקשה והודעה בדבר ההחלטה (א) הממונה יחליט בבקשה, לאחר קבלת טופס הבקשה בצירוף כל המסמכים הנדרשים שיש לצרף לבקשה לפי תקנות אלה, בתוך שישים ימים מיום קבלת הבקשה, ולא יאוחר מיום א' בכסלו של אותה שנה.

מירב ישראלי: זה א' בטבת.

זאב אלקין: אולי תצמצמו ל-45 ימים?

יעקב פרידברג: לדעתי זה צריך להיות א' בשבט.

דורית מורג: שישים ימים זאת תקופה מינימאלית.

מיכאל מלכיאור: אם אלה שישים ימים, זה יהיה א' בשבט.

זאב אלקין: זה התאריך הסופי.

זאב אלקין: למעשה יש סיכוי שברוב הבקשות אתם תעשו את זה קודם.

מיכל כהן: לא הכול יהיה בתום שישים ימים.

מיכל כהן: אני מניחה שגם לפני כן אבל זה המקסימום.

זאב אלקין: בסדר.

מירב ישראלי: תקופת הרישום תהיה ביום א' לחודש שבט של השנה הקודמת לשנת הלימודים שלקראתה נערך הרישום ועד תום עשרים ימים מאותו יום.

מירב ישראלי: זה א' בשבט.

זאב אלקין: אם כן, החלטנו על שישים ימים.

מירב ישראלי: יש להם את כל כסלו ואת כל טבת.

יעקב פרידברג: את כל חשון ואת כל כסלו.

זאב אלקין: לממונה יש את חשון.

מירב ישראלי: זה עד א' בטבת.

מירב ישראלי: אז יהיה את כל חודש טבת.

זאב אלקין: אז יש חודש כדי להודיע.

יעקב פרידברג: ועדיף לא להודיע ביום האחרון.

אתי אלוני: אני רוצה לשאול בעניין הזה.

אתי אלוני: מדובר כאן בשלב של החלטה של הממונה אחרי שהוא אסף וקיבל.

אתי אלוני: והיה והוא קיבל ואסף, אני רוצה לשאול שתי שאלות.

אתי אלוני: קודם כל, האם ההחלטה היא החלטה גורפת?

אתי אלוני: כלומר, האם למי מבין המשתתפים בהחלטה – דהיינו, מפקח, רשם, ראש רשות – יש משקל או זכות וטו?

מירב ישראלי: לא.

מירב ישראלי: אין.

מירב ישראלי: לפי החוק אין.

מירב ישראלי: החוק לא נתן לו.

מירב ישראלי: החוק נתן את הסמכות לשר או למי שהוא הסמיך בהתייעצות עם רשות החינוך המקומית.

מירב ישראלי: החוק קבע את זה.

אתי אלוני: הייתה התייעצות ואז הוא מודיע לו את ההחלטה.

אתי אלוני: האם יש עוד פסק זמן לחשוב, לערער, להתנגד?

מירב ישראלי: יש את ההליכים הרגילים.

מירב ישראלי: אין מעבר לכך.

זאב אלקין: יש חודש להיערכות הרשות מאז ההחלטה.

יעקב פרידברג: לפי מה שאמרנו עכשיו, אין זמן.

זאב אלקין: לא, יש זמן.

זאב אלקין: יש חודש כאשר החודש הוא גם המקסימאלי.

זאב אלקין: ברוב המקרים ההודעה של הממונה תהיה קודם ולא תהיה בגמר שישים הימים.

אתי אלוני: אני חושבת שזה צפוף.

אתי אלוני: אני חושבת שבכל זאת צריך לשקול איזשהו משקל שלצורך העניין נניח ראש הרשות המקומית עבר איזשהו תהליך ואמר שהוא רוצה לדחות את זה.

זאב אלקין: לא, החוק לא נתן לו את זה.

זאב אלקין: הנושא הזה נדון עת נדון החוק.

אתי אלוני: צריך להיות איזשהו משקל.

זאב אלקין: יש לו משקל.

זאב אלקין: זה המשקל של התייעצות.

זאב אלקין: הוא כותב חוות דעת והממונה לוקח אותה בחשבון,

מירב ישראלי: לפי החוק השר יכול גם להורות לרשות מקומית לפתוח בית ספר למשל.

מיכאל מלכיאור: בדרך כלל ראשי הרשויות לוחצים שזה יהיה.

אתי אלוני: אני לא נגד.

אתי אלוני: אני הולכת למקרה שהוא מאוד רוצה שזה יהיה אבל אין לו פתרונות חלופיים.

אלכס מילר: כמו שאני מכיר, בסופו של דבר יגיעו לפתרון.

אלכס מילר: רציתי לשאול את השלטון המקומי איך בשבוע הבא אתם עושים כאן

אלכס מילר: יום שלטון מקומי ביום שבו האוצר לא נמצא בכנסת?

אתי אלוני: אנחנו לא ידענו שהאוצר לא נמצא.

זבולון אורלב: בכוונה.

אלכס מילר: יום שלטון מקומי, כל השלטון המקומי יהיה בוועדות הכנסת אבל למשרד האוצר לא יהיה אפילו נציג אחד.

אלכס מילר: עכשיו קיבלתי את סדר היום.

אלכס מילר: כל היום יוקדש לשלטון המקומי אבל לא יהיה נציג אחד של האוצר.

אלכס מילר: נמשיך.

מירב ישראלי: אם כן, שינינו את זה ל-א' בטבת.

מירב ישראלי: סוכם?

זאב אלקין: כן.

דורית מורג: (ב) החלטת הממונה בבקשה תהיה בכתב, בצירוף נימוקים.

דורית מורג: (ג) הממונה יעביר את ההחלטה בבקשה לידיעת המנהל, המפקח, הרשם הראשי או מי שהוסמך מטעמו, ראש הרשות המקומית, מנהל המחוז, ואם מוסד החינוך הוא ממלכתי דתי, גם למנהל מינהל החינוך הדתי במשרד החינוך, בכתב, בסמוך לאחר מועד נתינתה.

דורית מורג: אני מבינה שמדובר ברשות החינוך המקומית.

מירב ישראלי: כן.

מירב ישראלי: גם מנהל המוסד.

דורית מורג: (ד) אם ההחלטה חיובית - (1) על הרשם להודיע להורי התלמידים, בהודעה בכתב, לא יאוחר מיום א' בטבת של אותה שנה, כי המוסד יהיה מוסד חינוך מ שלב.

דורית מורג: ככל שהורה חפץ לרשום את ילדו לבית ספר אחר – יוכל לעשות זאת במשרדי הרשם בתקופת הרישום של אותה שנה.

מיכל כהן: ב-א' בכסלו מוגשות בקשות.

מיכל כהן: ב-א' בטבת מתקבלות החלטות.

מירב ישראלי: החלטנו שהממונה יחליט לא יאוחר מיום א' בטבת.

מירב ישראלי: יש חודש.

מיכל כהן: הרשם מודיע להורים עד א' בשבט.

מירב ישראלי: לא, לדעתי חייבים להודיע קודם.

מירב ישראלי: קצת קודם כדי שהם קצת יחשבו.

זאב אלקין: למה?

זאב אלקין: ב-א' רק מתחיל הרישום.

מירב ישראלי: השאלה אם צריך להגיע ממש ל-דד ליין של היום הראשון לרישום.

זאב אלקין: כי אחרת הם לא יספיקו.

אתי אלוני: אם כתוב לא יאוחר, הוא יכול לשלוח את זה קודם.

מירב ישראלי: אבל למה?

מירב ישראלי: אם הממונה מודיע עד א' בטבת, למה צריך עוד חודש?

מירב ישראלי: תנו לו שבועיים.

מירב ישראלי: הוא קיבל את ההודעה של הממונה ואז הוא יודיע אבל למה חודש?

מיכל כהן: לפעמים צריך להודיע ל-500 הורים.

מירב ישראלי: אני אומרת שלפי ב' הממונה שולח את ההחלטה לרשם ב-א' בטבת.

מירב ישראלי: תוך כמה זמן זה מגיע לרשם?

דורית מורג: היום שולחים במייל.

מירב ישראלי: הוא צריך להוציא את ההודעה.

מירב ישראלי: כמה זמן לוקח לו להיערך מיום ג' בטבת, אז הוא קיבל את זה?

דורית מורג: תלוי.

דורית מורג: אם אנחנו משפיעים עכשיו על בית ספר מקיף שיש לו 1,600 תלמידים, תגידי את כמה זמן לוקח.

מירב ישראלי: אני לא יודעת.

מירב ישראלי: כמה זמן לוקח לו?

דורית מורג: זאת עבודה של השלטון המקומי.

מירב ישראלי: לוקח לבית הספר חודש להגיע להורים?

אתי אלוני: זה להוציא מכתבים ולעשות פרסום.

קריאה: אם אומרים עד, הוא יכול גם קודם.

מירב ישראלי: הורה צריך לדעת לפחות שבועיים לפני א' בשבט כדי שהוא קצת יחשוב.

מירב ישראלי: בגלל שהממונה שלו נותן את ההחלטה שלו עד א' בטבת, לוקח זמן עד שזה מגיע אליכם, לוקח לכם זמן להיערך להוציא את ההודעות.

מירב ישראלי: כמה אתם יכולים לפני א' בשבט כדי לתת להורים בכל זאת זמן היערכות?

אתי אלוני: אני חושבת שצריך לתת סדר גודל של חודש.

מירב ישראלי: אז צריך אולי לקבל את ה-(א) ואת ה-(ב).

דורית מורג: כן.

דורית מורג: לכן חזרנו למועדים המקוריים.

מירב ישראלי: לא, לא למקוריים.

מירב ישראלי: החליטו על א' בחשון והשאלה היא אם אתם יכולים למשל עד י"ד בכסלו.

דורית מורג: שבועיים זה סביר.

דורית מורג: בעידן ההודעות האלקטרוניות, זה סביר.

אתי אלוני: תראו מה קורה היום עם כל הסיפור של הגנים.

אתי אלוני: זה לוקח זמן.

מירב ישראלי: בדרך כלל זה בית ספר אחד ברשות.

מירב ישראלי: כמה בתי ספר יהיו?

אתי אלוני: יש רשויות בהן זה יותר מבית ספר אחד.

אתי אלוני: בראשון או בפתח תקווה או ברחובות זה אולי יותר מבית ספר אחד.

אתי אלוני: ברשות קטנה זה בית ספר אחד, אבל באזורים גדולים, יותר.

זאב אלקין: שני בתי ספר.

זאב אלקין: כמה יהיו?

מירב ישראלי: נראה לי ש-א' בשבט זה קצת מאוחר.

זאב אלקין: למה?

זאב אלקין: זאת התחלה של תהליך.

זאב אלקין: הם לא יכולים לרשום ב-א' בשבט.

זאב אלקין: אז רק מתחיל תהליך הרישום ולהורה יש זמן.

זאב אלקין: בדרך כלל ההורים רושמים בסוף ולא בהתחלה.

אתי אלוני: הורה עוד רוצה להתלבט.

אתי אלוני: בסוף ההתלבטות היא לגבי האלטרנטיבה וקשה לעשות זאת בעשרים ימים.

מירב ישראלי: נכון.

מירב ישראלי: לדעתי צריך לתת להורים קצת יותר זמן.

אתי אלוני: נכון.

אתי אלוני: להורים צריך לתת עד חודש לפחות כי הורים בודקים, כי פתאום זה נופל עליהם והם שואלים את עצמם מה האלטרנטיבה והם הולכים לראות את בית הספר וכולי.

זבולון אורלב: האמת היא שאני לא כל כך מבין את זה.

זבולון אורלב: לו זה לא היה בית ספר של חינוך משלב, זה היה אזור הרישום שלו, לא שואלים אותו ושם הוא נרשם.

זבולון אורלב: אותו דבר גם כאן.

אתי אלוני: כאן הוא צריך לבחור.

אתי אלוני: אם הוא לא מסכים אומרים לו שימצאו לו פתרון.

יעקב פרידברג: בית הספר הוא על אזורי ייחודי.

יעקב פרידברג: תכף נראה את זה.

זאב אלקין: ההורים שרוצים את בית הספר, יבואו לבית הספר.

זאב אלקין: ההורים שלא רוצים את בית הספר, יקבלו אזור רישום אלטרנטיבי.

זבולון אורלב: לבית הספר הממלכתי הסמוך.

אתי אלוני: אני לא יודעת.

אתי אלוני: אם זה מישהו שצריך לנסוע לבית ספר אחר?

זאב אלקין: ברגע שהוא לא רוצה משלב, המפה של אזורי רישום של ממלכתי כתוצאה מכך שהמשלב יצא מהפול תתעדכן.

זאב אלקין: יהיה לו בית ספר של אזור רישום.

אתי אלוני: אמרנו שהרשות תיתן פתרון סביר, אבל הייתה גם סיטואציה שאמרו שהסביר הוא במרחק של לצורך העניין שמונים, שישים, חמישים קילומטרים.

זאב אלקין: אם זאת מועצה אזורית, זה יכול להיות.

אתי אלוני: נכון.

אתי אלוני: אז ההורה רוצה ללכת ולראות כי פתאום זרקו אותו לבית ספר אחר שהוא לא מכיר אותו, הוא רוצה ללכת לשם עם הילד - וזאת זכותו - ולראות אם זה מתאים לו או לא מתאים לו.

זאב אלקין: תנו שבועיים.

מירב ישראלי: עד ט"ו בטבת.

אלכס מילר: תבינו שאתם צריכים להתמודד רק עם השנה הראשונה.

אלכס מילר: אחר כך זה יהיה הרבה יותר קל.

מירב ישראלי: ההורים יכולים לרשום אותו במשרדי הרשם.

דורית מורג: ככל שההורה חפץ לרשום את ילדו לבית ספר אחר, יוכל לעשות זאת במשרדי הרשם בתקופת הרישום של אותה שנה.

דורית מורג: (2) על המפקח על מוסד החינוך להודיע לסגל הפדגוגי במוסד החינוך, בהודעה בכתב, לא יאוחר מיום ט"ו בטבת של אותה שנה, כי המוסד עתיד להיות מוסד חינוך משלב.

אתי אלוני: ככל שהורה חפץ לרשום, ואם הוא לא חפץ?

מירב ישראלי: הממונה מעביר לאלה שהמליצו לו ואלה שממליצים לו, מעבירים את זה הלאה.

דורית מורג: או שאתה הולך לבית הספר המשלב או שאתה חפץ לרשום את הילד שלך בבית ספר אחר.

דורית מורג: זה חפץ לרשום.

אתי אלוני: כך נהוג לכתוב?

דורית מורג: כן.

מירב ישראלי: גם כאן ט"ו בטבת?

דורית מורג: כן.

דורית מורג: 5.

דורית מורג: מעמדו של בית ספר כמשלב (א) תוקפה של ההחלטה כי מוסד החינוך הוא מוסד חינוך משלב תקפה למשך שש שנים, ולאחר תקופה זו יגיש שמוסד חינוך משלב בקשה מחודשת להוסיף ולהיות מוסד חינוך משלב לפי תקנות אלה בשינויים המחויבים.

זאב אלקין: למה זה כך?

דורית מורג: אנחנו חשבנו ש-שש שנים זה מכיתה א' ואחרי שש שנים לגבי החלטה כזאת מן הראוי אולי לבצע הליך חשיבה מחודש ולשאול מחדש.

זאב אלקין: בשביל מה?

מיכאל מלכיאור: בשביל מה?

זבולון אורלב: בתוך שש שנים אף אחד לא יכול לעשות שום דבר.

מיכאל מלכיאור: אתם כל הזמן בודקים אותם.

זאב אלקין: יש סעיף שנותן לכם סמכות לשנות החלטה.

זאב אלקין: למה להתחיל בכוח את כל התהליך הבירוקראטי בעוד שש שנים?

מירב ישראלי: זה לא נכון, כי זה על אזורי.

מירב ישראלי: דיברנו על זה אתמול.

מירב ישראלי: בית הספר הוא על אזורי ומי שרושם, רושם לחינוך משלב כך שהאוכלוסייה לא התחלפה.

מירב ישראלי: זה לא בית ספר שכיתה א' נכנסת מאזור רשום.

אלכס מילר: לחזור מזה, יהיה לכם קשה יותר מאשר להיכנס לזה.

מירב ישראלי: נכון.

מירב ישראלי: סתם בירוקרטיה.

אלכס מילר: תורידו את זה.

זאב אלקין: חבריי ממשרד החינוך, סעיף (ב) נותן לכם סמכות בכל רגע לעשות אחורה.

זאב אלקין: ברגע שתתעורר בעיה מיוחדת, אתם תפעילו את הסמכות, אבל לשם מה להתחיל את כל ההליך?

זאב אלקין: חסרות לכם פניות ואתם רוצים לייצר עוד פניות בעוד שש שנים?

דורית מורג: מבחינה משפטית.

מירב ישראלי: לא, יש רישיונות ויש אישורים.

מירב ישראלי: רק אם קורה משהו אקוטי בתהליך הרישיון, משנים את זה.

זאב אלקין: יש לכם סמכות.

זאב אלקין: אתם יכולים לעשות את זה כל רגע.

אלכס מילר: אני מקבל את העמדה של היועצת המשפטית לוועדה.

זאב אלקין: לא צריך את (א).

אלכס מילר: (ב) נשאר.

דורית מורג: (ב) הממונה רשאי בכל עת להורות על ביטולה של ההחלטה, על התנייתה בתנאים, או על התלייתה לתקופה קצובה שיקבע, אם מצא כי מוסד החינוך המשלב אינו עומד בתנאי החוק והתקנות לעניין זה או בחלקם.

דורית מורג: הורדנו את פסקה (א).

דורית מורג: 6.

דורית מורג: תחולה תקנות אלה יחולו על בקשות לעניין שנת הלימודים התשע"ג ואילך.

דורית מורג: 7.

דורית מורג: הוראות מעבר על אף האמור בתקנות 2,3, ו-4 - (1) לעניין שנת הלימודים התשע"ג, מוסד חינוך רשאי להגיש בקשה להיות מוסד חינוך משלב עד יום כ"א באדר התשע"ב (15 במרץ 2012).

יעקב פרידברג: צריך להוסיף שבועיים.

מירב ישראלי: בכל מקרה זה עובר את תאריך הרישום.

מירב ישראלי: אני אתמול העליתי את השאלה הזאת ונאמר לי – ותגידו לי אם זה נכון – שבעצם יאשרו את בית הספר כמשלב ויהיו ילדים שיצטרכו לעבור לבתי ספר אחרים, ישתמשו במנגנוני העברות ולא הרישום.

יעקב פרידברג: אם כי יש להניח שאלה שיתחילו בשנה הזאת, אלה בתי ספר שבפועל הם כבר משלבים והילדים רוצים להישאר בהם.

מירב ישראלי: כשאתה מתחיל הליך מסודר, יכולות להיות התנגדויות.

זבולון אורלב: לצערנו זה לא הולך להיות משהו המוני.

מירב ישראלי: לא בשנה הזאת לפחות.

יבינה זכאי בראונר: אנחנו מבקשים לומר ט' בניסן, 1 באפריל, במקום המועד שרשום.

מיכאל מלכיאור: אתם תספיקו לפרסם?

דורית מורג: אנחנו מקווים, כן.

מירב ישראלי: אם כן, זה לגבי שנת הלימודים הבאה.

מירב ישראלי: בסעיף קטן (3) נתתם לעצמכם שלושים ימים במקום שישים ימים.

זאב אלקין: זה בהוראת מעבר.

דורית מורג: (4) הממונה רשאי לאשר למוסד חינוך ארכה להגשת הבקשה להפוך למוסד חינוך ממלכתי משלב, בהחלטה מנומקת בכתב, במקרים חריגים.

דורית מורג: רצינו להשאיר איזשהו פתח גם בנושא של הוראת המעבר.

מירב ישראלי: כאן, בגלל שזאת הוראת מעבר, השאלה לאיזה שנים זה מתייחס.

מירב ישראלי: רק לשנים האלה?

זאב אלקין: ברור.

דורית מורג: התשע"ג והתשע"ד.

מירב ישראלי: ב-(4) הכוונה היא לשתי השנים האלה?

דורית מורג: כן.

זאב אלקין: למה ש-(4) לא יהיה כללי?

זאב אלקין: שלא תהיה לכם סמכות לתת ארכה לבית הספר?

מירב ישראלי: כי אז יש בעיה עם הרישום.

מירב ישראלי: בטפסים יש את פרטי בית הספר, הצהרת המנהל.

מירב ישראלי: דורית, אולי בכל זאת תקראי את זה.

דורית מורג: נגיד רק את התיקונים.

מירב ישראלי: יש כאן שני תיקונים.

מירב ישראלי: יכול להיות שצריך יהיה לעשות שינויים לאור התיקונים שעשינו בתקנות וגם לכתוב איזה מסמכים צריך לצרף.

זאב אלקין: בדברי ההסבר.

דורית מורג: ב-ב(2) נאמר ש"ככל שאין כך הדבר – יצרף המנהל מכתב מטעמו לבקשה ובו יפרט את הקשיים בהקשר זה".

דורית מורג: במקום זה כתבנו שיהיה פירוט אנשי הסגל שלא הביעו הסכמה כדי שגם הממונה ידע.

דורית מורג: הרי צריך גם עם אנשי הסגל לעשות משהו.

מירב ישראלי: זה תיקון טכני.

מירב ישראלי: ב-ד', לגבי רכז יהדות, לגבי מוסדות שעדיין לא הקצו רכז יהדות, ייאמר שבמוסד החינוך יהיה רכז יהדות.

דורית מורג: הממונה שלנו מבקשת בהוראת המעבר לא החלטה תוך שלושים ימים אלא תוך 45 ימים.

מירב ישראלי: לאן זה לוקח אותנו?

זאב אלקין: לגבי תשע"ג אין בעיה כי ממילא זה אחרי הכול.

זאב אלקין: לגבי תשע"ד זה יכול ליצור בעיה כי אתם רוצים כבר להיכנס לתוך הלוז של הרישום.

אתי אלוני: בסעיף 4(ד)(2) – על המפקח על המוסד החינוכי להודיע לסגל הפדגוגי.

אתי אלוני: בסגל הפדגוגי הכנסנו רוב, לא שני שליש ושליש.

אתי אלוני: זאת אומרת שתיאורטית יכול להיות שצריכים להעביר 49 אחוזים מהמורים למקום אחר.

אתי אלוני: מישהו צריך להיות מחויב לעניין הזה.

זאב אלקין: ברור, לכן הם מקבלים מידע על כך ונערכים.

דורית מורג: זכויות המורות לא משתנות.

זאב אלקין: לגבי השנה הראשונה אין בעיה של 45 ימים כי זה ממילא באיחור.

זאב אלקין: השנה אין בעיה של 45 ימים.

זאב אלקין: יש בעיה בשנה לאחר מכן כי אז אתם תחרגו מהלוז של הרישום.

מירב ישראלי: זה כאילו נותן עוד שבועיים לפני הרישום.

מירב ישראלי: זה ט"ו בכסלו.

זאב אלקין: אבל לפי החוק הם צריכים להודיע.

יבינה זכאי בראונר: יש את מנגנון ההעברות.

יבינה זכאי בראונר: ברור לנו שתעש"ג ותשע"ד זה מה שיהיה.

זאב אלקין: למה?

זאב אלקין: לא בתשע"ד.

זאב אלקין: אתם ברישום רגיל.

יבינה זכאי בראונר: הבקשות מוגשות עד אמצע נובמבר בתשע"ד, נתנו שהות נוספת למוסדות כי זאת שנה ראשונה.

זאב אלקין: ברור.

זאב אלקין: נתתם חודש נוסף למוסדות וצמצמתם חודש לכם כדי להיכנס לאותו לוז.

זאב אלקין: ברגע שבמקום שלושים ימים תעשו 45 ימים, אתם תיכנסו לתוך הרישום.

יבינה זכאי בראונר: יכול להיות שהיא לא תעמוד בזה.

מיכל כהן: אנחנו עושים הערכה.

מיכל כהן: אנחנו לא יודעים באמת.

מיכל כהן: לשים בסד של שלושים ימים.

זאב אלקין: אבל אם תעשו 45 י מים, על חשבון מה זה יבוא?

זאב אלקין: זה יבוא על חשבון השבועיים של ההודעה?

זבולון אורלב: בכמה בתי ספר מדובר להערכתך?

זבולון אורלב: השנה, לקראת תשע"ג, אני מעריך שמעבר לבתי הספר הקיימים היום יגישו בין שלושה לחמישה בתי ספר נוספים שהם בשלים.

מיכאל מלכיאור: אבל הם לא יאפשרו ליותר בתי ספר.

זאב אלקין: הרי החוק גם מגביל.

זבולון אורלב: אני אומר שלקראת תשע"ד לא יהיו יותר מחמישה בתי ספר.

זבולון אורלב: תחשבי שזה לא דבר טכני.

אלכס מילר: רבותיי, תחתכו כאן.

מירב ישראלי: מה הוחלט?

מירב ישראלי: 43 ימים?

זאב אלקין: 45 ימים, אבל אז התוצאה תהיה שמוותרים כנראה על השבועיים של ההורים.

מירב ישראלי: זה אומר שהרשם צריך להודיע להורים.

זאב אלקין: בשנה הראשונה תיקחו 45 ימים גם כדי ללמוד את ההליך.

מירב ישראלי: דרך אגב, לא כתבתם בהוראת המעבר מה ההוראות לגבי הרשם.

מירב ישראלי: זה נשאר לכאורה אותו הדבר.

מירב ישראלי: בהוראה הרגילה אחרי שהממונה מודיע, הרשם מודיע להורים אם הבקשה חיובית.

דורית מורג: צריך להוסיף את זה.

זאב אלקין: תוך שבועיים.

זאב אלקין: זה לא משתנה.

מירב ישראלי: זה נשאר.

מירב ישראלי: זה לא משתנה.

מירב ישראלי: בסדר.

מירב ישראלי: הרשם מודיע עד ט"ו בטבת.

זאב אלקין: את זה צריך לשנות אבל פרק הזמן לא משתנה.

זאב אלקין: זה רק תיקון טכני.

מירב ישראלי: דורית, צריך לתקן בהוראת המעבר גם את ההוראה של הרשם בתקנה 4(ד).

זאב אלקין: רק על תשע"ג.

מירב ישראלי: כן.

מירב ישראלי: לא על תשע"ד?

זאב אלקין: לגבי תשע"ד, אם הם מסתפקים בשלושים ימים, אנחנו חוזרים.

זאב אלקין: ההסכמה היא 45 ימים בשנה הראשונה ושלושים ימים בשנה השנייה.

מירב ישראלי: 45 ימים בתשע"ג ושלושים ימים בתשע"ד.

דורית מורג: חוזר המנכ"ל יוטמע מיד אחרי התקנות.

זאב אלקין: יש לי פתרון עבורכם.

זאב אלקין: תנו הוראת מעבר, במקום חודשיים, של חודש וחצי ואז תקבלו 45 ימים.

זאב אלקין: תצמצמו לבתי ספר.

זאב אלקין: אתם נתתם חודש נוסף, מעבר ל-א' מרחשון, נתתם א' בכסלו, תצמצמו את זה בשבועיים ואז תקבלו את השבועיים שחסרים לכם כדי להגיע ל-45 ימים.

זאב אלקין: הוראת מעבר לתשע"ד תהיה ו' בחשון, הגשת בקשה.

זאב אלקין: נתתם עוד שבועיים לבתי הספר ואז 45 ימים לממונה להחליט.

מירב ישראלי: לגבי שתי השנים?

מירב ישראלי: לתע"ג יישאר שלושים ימים?

זבולון אורלב: הקושי של בית הספר להגיש את כל הבקשות הוא יותר גדול מהקושי שלך לבדוק.

מירב ישראלי: 1 באפריל נשאר?

זאב אלקין: 1 באפריל נשאר.

זאב אלקין: יש 45 ימים.

זאב אלקין: לגבי תשע"ד, היא הולכת עם ההצעה של זבולון אורלב.

זאב אלקין: בתשע"ד, זה א' כסלו לבתי הספר ושלושים ימים.

מירב ישראלי: ב-4(ד) לתקן תאריכים לרשם.

מירב ישראלי: אני רוצה לסכם כדי לראות שלא התבלבלתי.

מירב ישראלי: במקום כ"א באדר, יהיה ט' בניסן, 1 באפריל 2012.

מירב ישראלי: זה נשאר.

דורית מורג: נכון.

מירב ישראלי: פלוס 45 ימים למונה.

דורית מורג: כן.

מירב ישראלי: זה תשע"ג.

מירב ישראלי: עכשיו, לגבי תשע"ד.

מירב ישראלי: כאן יהיה ט"ו בחשון.

יעקב פרידברג: לא, א' בכסלו.

מירב ישראלי: בסדר.

מירב ישראלי: א' בכסלו ושלושים ימים.

זבולון אורלב: אין לך בעיה אתם.

זבולון אורלב: זה הכול טכני.

זבולון אורלב: זה כבר קיים.

זבולון אורלב: זה כאילו חידוש על דבר שהוא קיים.

זבולון אורלב: זה לא בית ספר חדש עם מחלוקות כשצריך להעביר תלמידים.

זבולון אורלב: אין לך את כל זה.

זבולון אורלב: בשנתיים הראשונות אין לך את זה.

זאב אלקין: עם הצוות אין לך בעיה כי הוא כבר שם.

מירב ישראלי: בסדר.

מירב ישראלי: שלושים ימים לגבי תשע"ד.

מירב ישראלי: סעיף קטן (4) הוא לגבי תשע"ג ותשע"ד.

מירב ישראלי: צריך לתקן את 4(ד).

מיכאל מלכיאור: אם רוצים להקים בית ספר חדש בישוב, בית ספר משלב, איך הוא יוקם ככזה?

מירב ישראלי: יש לזה התייחסות בחוק.

מיכאל מלכיאור: אני יודע שיש התייחסות לזה בחוק.

יעקב פרידברג: צריך לבקש את הסכמת ההורים.

מירב ישראלי: צריך את אותם תנאים.

מיכאל מלכיאור: אבל ההורים עדיין לא קיימים.

אלכס מילר: הם קיימים.

אלכס מילר: אם אלה בתי ספר של כיתות א', יש לך את ההורים שצריכים להיות שם לפי אזור הרישום.

יעקב פרידברג: הוא יקום ויתנהל כמו בית ספר משלב והוא יוכר בשנה הראשונה לפעולתו.

מירב ישראלי: ב-(ד) הוספנו את המילה שיהיה רכז יהדות.

מירב ישראלי: אחר כך יש הצהרת מפקח.

מירב ישראלי: 3.

מירב ישראלי: הצהרת המפקח אני מצהיר כי בדקתי את נכונות הצהרתו של מנהל מוסד החינוך לעיל ומצאתיה נכונה עובדתית ומוכחת בראיות כתובות.

מירב ישראלי: עכשיו יש תיקון לתקנות הרישום כדי לאפשר את הרישום.

מירב ישראלי: אופן הרישום, בגלל שזה על אזורי היה צריך לתקן את תקנות הרישום ולהסדיר את זה כעל אזורי ולהסביר את הליך הרישום, היכן נרשמים וכולי.

מירב ישראלי: לבית ספר על אזורי רגיל, אתה נרשם בבית הספר אבל כאן אתה נרשם ברשות.

מיכאל מלכיאור: אבל בית ספר חדש שהוא בית ספר משלב, לפי מה שאומרים כאן אי אפשר לרשום אותו בשנה ראשונה כבית ספר משלב.

מירב ישראלי: אני לא בטוחה שזה נכון.

יעקב פרידברג: יש פרשנות יצירתית של החוק.

מירב ישראלי: כן, של סעיף 34.

דורית מורג: החוק למעשה לא התייחס לזה אבל אפשר יהיה בשטח לעשות.

יעקב פרידברג: לקבוע שההורים המיועדים הם הורים ושהמורים המיועדים הם מורים.

אלכס מילר: זה הרי רישום לפי אזורי רישום.

אתי אלוני: לפי דעתי זה קצת מצחיק כי הרי כל המטרה של התקנות האלה זה הרצון שלנו לקבל אישור בכתב מהורים של בית ספר קיים, וזה כי את רוצה לשנות להם.

אתי אלוני: כאן אלה הורים שמלכתחילה באים מרצונם הטוב.

מירב ישראלי: לא, המדינה מחויבת להקים ממלכתי וממלכתי דתי.

מירב ישראלי: לכן המחויבות הראשונה של המדינה היא להקים ממלכתי או ממלכתי דתי.

מיכאל מלכיאור: כאן זה בית ספר חדש וכל הגורמים רוצים שהוא יהיה בית ספר משלב.

דורית מורג: כרגע אנחנו מדברים על בית ספר קיים.

דורית מורג: אני מניחה שאם יש בית ספר קיים, או שהוא יבקש כבר להיות.

זאב אלקין: אתם לא יכולים להכניס משפט לתקנות מה קורה אם מדובר בבית ספר חדש?

דורית מורג: לא, ואני אומר למה.

דורית מורג: הייתה כאן הבחנה בין זרם מחויב כגון ממלכתי וממלכתי דתי.

אלכס מילר: רבותיי, אנחנו כרגע נישאר עם זה ואני מבקש מכך תוך חודשיים-שלושה להביא לי גם תקנות על בתי ספר חדשים.

מיכאל מלכיאור: דורית, יש התייחסות בחוק.

מיכאל מלכיאור: אתם לא יכולים להכניס משפט?

דורית מורג: החוק כחובה, זאת אומרת, ילד יכול ללכת היום לרשם לפי החוק ולומר שהוא רוצה ממלכתי או ממלכתי דתי וחייבים לתת לו.

דורית מורג: ילד שבמעמד הרישום, כשאין שום בית ספר משלב, לא יכול לומר.

מיכאל מלכיאור: אבל בחוק הזה יש התייחסות לבית ספר חדש.

אלכס מילר: את יכולים לומר שבמידה שיש פתרון סביר לחינוך ממלכתי או ממלכתי דתי לפי החוק ויוחלט על הקמת בית ספר חדש שיהיה בית הספר משלב בלי לגרוע, יכולים לקבל החלטה.

דורית מורג: לי נראה שהתקנות כרגע והחוק הקיים נותנים מענה שיהיה נכון לכל התלמידים.

דורית מורג: אם אנחנו עכשיו משנים את פני החוק.

מיכאל מלכיאור: לא משנים.

זאב אלקין: לא משנים.

זאב אלקין: אני חושב שיש פתרון מאוד פשוט.

זאב אלקין: תוסיפו לתוך התקנות משפט האומר שבמידה שמדובר על הקמת בית ספר חדש, אין צורך בחתימה של ההורים כי זה בית ספר חדש שאין בו מורים ואין צוות.

יעקב פרידברג: לא, אז אתה עוקף את כל המנגנון.

אתי אלוני: אלה הורים שהילדים שלהם הם באותו אזור רישום וכרגע הם בגן חובה.

דורית מורג: או שיש במקום, אולי אפילו קצת מרוחק, באותה רשות חינוך מקומית.

זאב אלקין: יכול להיות שבאמת תצטרכו להביא תקנות.

מיכאל מלכיאור: אם הרשות ומשרד החינוך רוצים להקים במקום מסוים בית ספר משלב, יכולים לעשות את זה.

זבולון אורלב: יש רישום שמתחיל ב-א' בשבט.

זבולון אורלב: אם רוב הנרשמים מבקשים בבית ספר חדש שמקימים אותו שהוא יהיה בית ספר משלב, הוא יהיה בית ספר משלב.

זאב אלקין: צריך לפתוח כאן מסלול של לוחות זמנים.

דורית מורג: אז אנחנו הופכים את זה לזרם ממש.

זאב אלקין: לא, זה לא זרם.

זאב אלקין: יש לי הצעה שלוקחת את ההצעה של זבולון ולוקחת הוראות מעבר שלכם.

זאב אלקין: במקרה שמדובר בהקמת בית ספר חדש, יחולו הוראות מעבר של תשע"ג.

זאב אלקין: זאת אומרת, הרישום כבר כולו יתבצע, הפנייה תצטרך להיות עד 1 באפריל.

יעקב פרידברג: רק לשנה הזאת, אבל מה יהיה בשנה הבאה?

מיכאל מלכיאור: לא.

זאב אלקין: כל פעם שזה בית ספר חדש, זה יתפוס.

אתי אלוני: אני לא מבינה מה הבעיה לעשות את הרישום בשנת הלימודים הראשונה.

אלכס מילר: אתם תשגעו את המערכת.

אלכס מילר: כל שנה אתם תשנו את הכיוון של בית הספר?

אתי אלוני: אפשר לקחת את חוות הדעת של ההורים של שנה ראשונה ולעשות את התהליך.

זאב אלקין: כן, אבל אז בשנה הראשונה הוא לא יפעל כמשלב וחבל.

זאב אלקין: חבל שיבואו הורים שילדיהם יתחילו למוד בו כממלכתי רגיל.

מיכל כהן: אנחנו רוצים לצאת לדרך.

מיכל כהן: החשש שלי הוא שכל דבר כזה יעכב.

מיכל כהן: בואו נריץ את זה.

מיכל כהן: ניתן להם את האפשרות להתחיל.

זבולון אורלב: אני מציע מתשע"ד.

דורית מורג: תנו לנו להתחיל.

דורית מורג: יכול להיות שיהיה גם מקום לשינוי התקנות תוך כדי כי נלמד דברים שעדיין אנחנו חושבים שהם לא נכונים.

מיכאל מלכיאור: אני מציע להכניס משפט אחד לתקנות.

דורית מורג: זה שינוי מהותי של החוק כי החוק מדבר על הפיכת בית ספר קיים.

מירב ישראלי: לא.

מיכאל מלכיאור: זה לא נכון.

מיכאל מלכיאור: החוק לקח את זה בחשבון.

מיכאל מלכיאור: את התעלמת מזה בתקנות.

מירב ישראלי: סעיף 34(7) אומר.

מירב ישראלי: השר ממונה על ביצוע החוק יכול להתקין תקנות לביצועו.

מירב ישראלי: התנאים שלפיהם ייפתח מוסד חינוך רשמי בהתאם להודעות על פי סעיף 24 או סעיף 23 – זה היה המצב קודם.

מירב ישראלי: אנחנו הוספנו לזה בתיקון: ובלבד שהיה מוסד חינוך ממלכתי משלב ועומד בתנאים שנקבעו לפי סעיף 4(ב) – זאת אומרת, בכל התנאים, גם בית ספר חדש – תקנות לפי פסקה זו טעונות אישור הוועדה.

מירב ישראלי: אמרנו שהתקנות הרגילות לא טעונות אישור הוועדה, אבל התקנות האלה טעונות אישור הוועדה.

מירב ישראלי: אם מדובר על תנאים לפתיחת מוסד חדש, זה יובא לאישור ועדת החינוך, אבל יש תנאי שזה עומד ב-4(ב).

יבינה זכאי בראונר: התקנות כמו שהן היום לא אמורות להפריע לך בהקשר הזה כי מה שקורה זה שיש ממונה במשרד שמקבלת בקשות והיא רואה לפניה הסכמת הורים והסכמת מורים.

זאב אלקין: היא לא תראה את כל זה אם מדובר בבית ספר חדש.

יבינה זכאי בראונר: הרי הוא לא וירטואלי.

יבינה זכאי בראונר: זה מבנה שכנראה יסודותיו כבר קיימים.

זאב אלקין: נניח אנחנו מדברים על בית ספר שיקום בתשע"ד.

זאב אלקין: זה אומר שהרישום יהיה בתשע"ג ולכן היא לא תקבל עד א' בכסלו תשע"ג פנייה והסכמה של ההורים כי אין שם הורים.

זאב אלקין: זה בית ספר חדש.

מיכל כהן: אני לא יכולה להכריז עליו כבית ספר משלב אם הוא לא קיים.

זאב אלקין: נכון ולכן אני מציע לך פתרון.

זאב אלקין: אם מדובר על בית ספר שצריך לקום בתשע"ד, יתבצע רישום אליו בתשע"ג, ולגבי בית ספר חדש כזה את תפעילי את הוראות המעבר של השנה הראשונה כפי שהן מופיעות.

זאב אלקין: קרי, אחרי שיתבצע הרישום, יש שם הורים, יש שם מורים וצוות, את תקבלי את כל המסמכים עד ה-1 באפריל באותה שנה ותקבלי תוך 45 ימים.

יבינה זכאי בראונר: אני מגיעה לעירייה כדי לרשום את הבת שלי ולא יכול להיות שהרשם יגיד לי שהתחילו לבנות את בית הספר.

זבולון אורלב: לא, אני לא מסכים אתך.

זאב אלקין: לכן אני מציע פתרון.

זבולון אורלב: כשאת מגיעה לעירייה לרשום לבית הספר, אומרים לך איזה בתי ספר ישנם ואת רושמת את הילד לבית ספר מסוים.

זבולון אורלב: עכשיו קם בית ספר חדש והעירייה פתחה רישום.

זבולון אורלב: מה הבעיה שרוב ההורים שנרשמו כבר?

מירב ישראלי: אין בעיה.

מיכאל מלכיאור: בעוד שלוש שנים ירצו ברעננה להקים בית ספר משלב או באיזשהו מקום אחר, אין לך אפשרות לעשות את זה.

זאב אלקין: על בית ספר חדש יחולו הוראות מעבר.

מיכל כהן: בית ספר רגיל יגיש את הבקשה עד 1 באוקטובר ואני צריכה לתת את האישור עד סוף דצמבר.

מיכל כהן: הם אומרים שלגבי בית ספר חדש, עשו רישום בחודש שבט, שנאפשר לבית הספר החדש בהוראת המעבר להגיש את ה-1 באפריל.

זאב אלקין: נכון.

אלכס מילר: רבותיי, אנחנו צריכים לסיים כי אני צריך להתחיל עכשיו ישיבה על חתימת האמנה.

אלכס מילר: אני נותן לכם שבועיים, אז תחזרו אלינו.

זאב אלקין: לא כדאי.

זאב אלקין: צריך לאשר את זה היום.

אלכס מילר: אי אפשר.

אלכס מילר: אני לא יכול.

אלכס מילר: יש עוד תקנות כאן.

אלכס מילר: תסכמו.

דורית מורג: אם מותר לבקש שתאשרו את התקנות כמות שהן ואנחנו נדון בינינו - כי אני חושבת שכן יש בעיה משפטית – האם יש מקום להגיש תקנות גם לגבי מוסד חדש.

דורית מורג: בינתיים נצא לדרך על אלה.

זאב אלקין: זה אפשרי.

זבולון אורלב: אני מעדיף להצביע על התקנות.

אלכס מילר: את זה הצעתי לפני עשרים דקות.

נתנאל ליבוביץ: אני חלק מקבוצה גדולה של הורים שרוצים להקים בית ספר ולא הבנתי מה מציעים לנו לעשות.

אתי אלוני: אם אנחנו לא נאשר, לא נצא גם לשנה הבאה.

אלכס מילר: אדוני, כמו שנאמר כאן אתה צריך שני שליש חתימות של ההורים.

אלכס מילר: אני מעלה להצבעה את התקנות עליהן דנו עם התיקונים.

אלכס מילר: בעד אישור התקנות – פה אחד התקנות אושרו התקנות עם התיקונים אושרו פה אחד.

מירב ישראלי: תקנות לימוד חובה וחינוך ממלכתי (רישום) (תיקון, התשע"ב-2012 1.

מירב ישראלי: הוספת תקנה 7ה בתקנות לימוד חובה וחינוך ממלכתי (רישום), התשי"ט-1959 (להלן – התקנות העיקריות), אחרי תקנה 7ד יבוא: "7ה רישום למוסד חינוך ממלכתי משלב: (א) רושם המבקש לרשום את ילדו לימודים במוסד חינוך ממלכתי משלב קיים, יבקש זאת בשלב הרישום למוסד החינוך, לפי תקנה 5, בפני הרשם ברשות החינוך המקומית אליה הוא משתייך לפי מקום מגוריו.

מירב ישראלי: (ב) הרשם יודיע לרושם כי רשות החינוך המקומית אינה מתחייבת להיענות לבקשת השיבוץ למוסד חינוך ממלכתי משלב, והיא נתונה לשיקול דעתו של הרשם, בכפוף לשיקולים בדבר קירבה למקום המגורים, מקום פנוי, וכן שיקולים חינוכיים ומערכתיים.

מירב ישראלי: אני רק אומר ששאלתי את משרד החינוך מה זה שיקולים חינוכיים ומערכתיים, ואולי תאמרו על זה כמה מלים.

דורית מורג: המונח הזה כבר קיים בחוק לגבי בתי ספר, חטיבות הביניים, לגבי קביעת הרובעים.

דורית מורג: יכולים להיות שיקולים חינוכיים, כל אחד בתחום שיקוליו הוא.

מירב ישראלי: זאת אומרת שהילד לא מתאים לבית הספר?

מירב ישראלי: מה המשמעות?

דורית מורג: יש מיני שיקולים חינוכיים.

מירב ישראלי: מה זה מיני שיקולים חינוכיים?

מירב ישראלי: ילד נרשם לבית ספר משלב.

מירב ישראלי: הרשם בעצם יכול להחליט איזה ילד יתקבל לבית הספר ואיזה ילד לא יתקבל לבית הספר ויש לו כל מיני שיקולים.

מירב ישראלי: ביקשתי שיאמרו לי מה זה חינוכיים.

דורית מורג: אולי הוא רוצה לתת קדימות למישהו במצב סוציו אקונומי נמוך, אולי הוא רוצה לתת קדימות דווקא לתלמידים החלשים.

דורית מורג: אי אפשר לפרט את זה כי כל רשות מקומית שוקלת את השיקולים שלה.

מירב ישראלי: אבל צריך להבין שלרשם יש הרבה גמישות.

זאב אלקין: ברור.

מירב ישראלי: יש תוספת שנוספה בעקבות הערה שלי.

מירב ישראלי: נתקבל תלמיד למוסד חינוכי ממלכתי משלב, יודיע על כך הרשם לרושם.

מירב ישראלי: לא נתקבל תלמיד למוסד חינוך ממלכתי משלב, יודיע הרשם לרושם על החלופות הקיימות ויבקשו להודיע על בחירתו בתוך שבוע ימים.

מירב ישראלי: כאן ביקשתי מכם גם לקבוע את המועד של תוך כמה זמן הרשם מודיע לרושם.

מירב ישראלי: לפי התקנות, מנהל בית ספר במוסד על אזורי צריך להודיע תוך שלושה ימים כדי שהוא יכול לרשום את הילד לבית ספר אחר.

מירב ישראלי: לפי התקנות הקיימות המנהל מודיע למוסד על אזורי רגיל, המנהל מודיע להורים תוך שלושה ימים וכאן המנהל הוא ישירות מול ההורים.

מירב ישראלי: כאן הרשם צריך להודיע לרשם שהילד לא התקבל והם צריכים לרשום אותו למוסד אחר.

מירב ישראלי: לכן זה צריך להיות נהיר מאוד.

אתי אלוני: לפחות בין שבוע לעשרה ימי עבודה.

מירב ישראלי: כל תקופת הרישום היא עשרים ימים.

מירב ישראלי: נגיד שהוא מגיש אפילו ב-א' שבט.

יבינה זכאי בראונר: ההורה צריך לדעת שהילד שלו לא התקבל ועכשיו הוא צריך לרשום אותו במקום אחר.

מירב ישראלי: אתם צריכים לומר לי כמה ימים ושזה יהיה בתוך תקופת הרישום כדי שההורה יוכל לרשום.

קריאה: שבוע.

יבינה זכאי בראונר: מירב, את מדברת על ההודעה של הרשם לרושם.

מירב ישראלי: כן.

יבינה זכאי בראונר: גם זה בתוך שבוע ימים?

מירב ישראלי: אני לא בטוחה שצריך עד בחירתו בתוך שבוע ימים.

אלכס מילר: אנחנו עוצרים כאן.

אלכס מילר: אתם מקבלים כאן החלטות בתוך שניות אבל אי אפשר לעשות את זה.

דורית מורג: יש רק את הסעיף הזה.

מירב ישראלי: אני אומרת שאני לא בטוחה שהוא צריך להודיע תוך שבוע ימים כי הוא צריך לרשום עד עשרים ימים.

יבינה זכאי בראונר: מה את מציעה?

מירב ישראלי: למחוק את זה.

מירב ישראלי: הוא מגיע תוך שבוע ואז הוא רושם בסוף תקופת הרישום.

אתי אלוני: בסדר, אבל הוא צריך להודיע לו תוך שבוע.

מירב ישראלי: הוא צריך לרשום.

מירב ישראלי: למה הוא צריך להודיע לו? הוא צריך לרשום את הילד.

אתי אלוני: הוא צריך להודיע לו שהוא לא התקבל.

מירב ישראלי: לא, תקראו את מה שנאמר כאן.

מירב ישראלי: התקבל תלמיד, יודיע על כך הרשם.

מירב ישראלי: לא התקבל תלמיד, יודיע הרשם לרושם על החלופות הקיימות.

מירב ישראלי: אמרנו שהרשם יודיע לרושם תוך שבוע ועכשיו יבקשו להודיע על בחירתו בתוך שבוע ימים.

מירב ישראלי: אני אומרת שלא צריך לומר את זה.

זאב אלקין: זה ברור מאליו.

מירב ישראלי: אני מציעה להוסיף – אנחנו ננסח את זה – כמו בסעיף של המנהל, שהוא צריך לרשום לפי תקנה 4.

מירב ישראלי: בסדר.

מירב ישראלי: (ג) מוסד בריאות ממלכתי משלב ייחשב ייחודי על אזורי.

מירב ישראלי: בתקנה זו – "ייחודי" – מוסד חינוך המקיים תכנית לשם ניסוי כמשמעה בסעיף 9 לחוק החינוך.

מירב ישראלי: "על אזורי" – שאינו משויך לאזור רישום מסוים.

מירב ישראלי: כתבתם כאן שהוראות תקנה 32 לא חלות.

מירב ישראלי: 2.

מירב ישראלי: תיקון תקנה 35א בתקנה 35א לתקנות העיקריות, במקום "מוסד לקשי חינוך או בעלי מום כמשמעותו בסעיף 9 לחוק הלימוד" יבוא "מוסד לחינוך מיוחד כהגדרתו בחוק חינוך מיוחד, התשמ"ח-1988, מוסד חינוך ממלכתי משלב".

אלכס מילר: אני מעלה גם את התקנות האלה להצבעה.

אלכס מילר: בעד אישור התקנות – פה אחד התקנות אושרו התקנות אושרו.

אלכס מילר: אני מבקש להודיע לי תוך כמה זמן תחזרו אלי עם התקנות בקשר לבתי ספר חדשים.

אלכס מילר: תודה רבה.